Справа № 185/5362/18
Провадження № 1-кс/185/1364/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , клопотання т.в.о. начальника відділення СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна
В С Т А Н О В И В :

11 липня 2018 до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання т.в.о. начальника відділення СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2018 № 0000038 за ознаками ч. 1 ст. 197-1 КК України про арешт майна, а саме земельної ділянки, розташованої на території Вербківської об`єднаної сільської територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області без кадастрового номеру орієнтовною площею 22 га, яка знаходилась у постійному користуванні ОСОБА_5 для ведення фермерського господарства на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ДП, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 05.03.1997 року за № 129 та на сільськогосподарську культуру «ячмінь», яка вирощується в межах земельної ділянки.
Клопотання обґрунтовано тим, що в ході проведення моніторингу інформаційно-аналітичних систем Державного реєстру речових прав на нерухоме, реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Публічної кадастрової карти України на території Вербківської об`єднаної сільської територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області було встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки.

За даним фактом 24.05.2018 Павлоградською місцевою прокуратурою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Так, на території Вербківської об`єднаної сільської територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області, невстановленими особами самовільно зайнято земельну ділянку без кадастрового номеру орієнтовною площею 22 га, яка знаходилась у постійному користуванні ОСОБА_5 (голови ФГ «Ставки») для ведення фермерського господарства.

В ході досудового розслідування встановлено, що згідно постанови Апеляційного суду України №22-ц/774/591/18 від 03.04.2018 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, після чого його донька - ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування та отримала заочне рішення.

Апеляційний суд Дніпропетровської області, розглянувши апеляційну скаргу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області скасував заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.05.2017, мотивувавши тим, що право користування земельною ділянкою, шо виникло у неї на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право.

09.07.2018 обстеженням зазначеної земельної ділянки встановлено, що остання має ознаки оброблення та засіяна.

09.07.2018 постановою слідчого вищезазначену земельну ділянку визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню № 0000038.

З метою встановлення факту використання даної земельної ділянки було здійснено виїзд на територію Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області для проведення огляду вищезазначеної земельної ділянки, та встановлено що вказані землі засіяні ячменем. Проте, будь-яких правовстановлюючих документів, які б вказували на правові підстави використання земельних ділянок не має.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Разом з тим, у Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 22 га відсутні.

Згідно ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями шляхом укладання договору оренди земельної ділянки; а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Крім того, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації таких прав, що визначено у ст. 125 Земельного кодексу України.
Згідно з вимогами ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Згідно з вимогами ст. 211 Земельного кодексу України самовільне зайняття земельних ділянок віднесено до порушень земельного законодавства, за яке громадяни та юридичні особи несуть відповідальність відповідно до закону.
Земельна ділянка - є безпосереднім об`єктом злочину по кримінальному провадженню, на якій відбулась подія злочину, і підтверджується незаконна обробка та використання даної земельної ділянки. Сільськогосподарська культура, яка вирощується на території земельної ділянки є речовим доказом, який підтверджує обробку та використання даної земельної ділянки. Збирання зазначених сільськогосподарських культур з земельних ділянок, може привести до знищення доказів у кримінальному провадженні, що в свою чергу унеможливить всебічне та повне вивчення органом досудового розслідування усіх обставин кримінального провадження.
Для виконання завдань кримінального провадження, а також з метою уникнення можливості приховати, пошкодити або передачі речових доказів, що суттєво впливатиме на повне та об`єктивне проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, слідчий просить накласти арешт на вищевказану земельну ділянку з посівами сільськогосподарської культури «ячмінь», яка вирощується в межах цієї земельної ділянки.
Слідчий та прокурор, кожен окремо, уточнивши свої вимоги, у судовому засіданні просили суд накласти арешт тільки на земельну ділянку, як на речовий доказ у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000038, на сільськогосподарську культуру просили арешт не накладати, у зв`язку з тим, що вона вже зібрана.
В судовому засіданні представник СФГ «Ставки» ОСОБА_7 не заперечував проти накладення арешту на землю, пояснивши, що СФГ «Ставки» не є власником земельної ділянки.
Представник Вербківської сільської ради Павлоградського району ОСОБА_8 у судовому засіданні також не заперечувала проти накладення арешту на земельну ділянку.
Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, з`ясувавши обгрунтування слідчого, думку прокурора щодо вмотивованості поданого до суду клопотання, приходжу до наступного висновку.

Із наданих слідчим копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що 24.05.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 197-1 КК України за фактом самовільного зайняття земельної ділянки.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ст.. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів вбачається, що кримінальне правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, полягає у тому, що невстановлені особи на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області самовільно зайняли земельну ділянку.
09.07.2018 року т.в.о. начальника відділення СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 проведено огляд земельної ділянки, яка розташована поблизу с. Кочережки Павлоградського району на території Вербської сільської ради. Оглядом місця події виявлено факт вирощування на вказаній земельній ділянці сільськогосподарської культури.
Постановою слідчого Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 09.07.2018 року земельна ділянка без кадастрового номеру, орієнтовною площею 22 га (рілля), яка знаходилась у постійному користуванні ОСОБА_5 (голови ФГ «Ставки») для ведення фермерського господарства на території Вербківської об`єднаної сільської територіальної громади Павлоградського району визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000038.
Як вбачається з наданих копій матеріалів провадження, об`єктивна сторона розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки, яке завдало значної шкоди її законному володільцю або власнику.
Наявними матеріалами встановлено, що в ході досудового розслідування було встановлено, що земельна ділянка, розташована на території Вербківської сільської ради Павлоградського району, на якій відбувся посів сільськогосподарської культури, є власністю держави, речове право ніким не оформлено.
Відповідно до ст.. 79 Земельного Кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.
Враховуючи вищенаведене, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на майно, яке є предметом злочину, а саме земельну ділянку з посівами сільськогосподарської культури ячменю.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що земельна ділянка разом із посівами сільськогосподарської культури ячменю, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, існують розумні підозри вважати, що це майно є доказом злочину, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Земельна ділянка підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Стороною обвинувачення доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться в клопотанні слідчого, ним доведено значення земельної ділянки для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання їх як доказів.
Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Керуючись ст. 170-173, 175 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання т.в.о. начальника відділення СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2018 за № 0000038 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, розташовану на території Вербківської об`єднаної сільської територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області без кадастрового номеру орієнтовною площею 22 га, яка знаходилась у постійному користуванні ОСОБА_5 для ведення фермерського господарства на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ДП, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 05.03.1997 року за № 129.

Виконання даної ухвали доручити т.в.о. начальника відділення СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1