Справа № 743/1612/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/559/2018
Категорія - п.6 ч. 2 ст.115 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

Прокурора ОСОБА_6

Обвинуваченого - ОСОБА_7

Захисника - ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000281, за апеляційними скаргами обвинуваченого захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , начальника Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 березня 2018 року

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Парафіївка, Ічнянського району Чернігівської області, непрацюючий, неодружений, проживаючий в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений до покарання:

- за ст. 187 ч. 4 КК України у виді одинадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ст. 115 ч. 2 п. 6 КК України у виді тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів у виді тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 19 765 грн 51 коп. процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 19 червня 2017 року у приблизний період часу з 18 год. 45 хв. до 20 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в смт. Любеч Ріпкинського району Чернігівської області, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вибиття вхідних дверей веранди проник до житлового будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_10 та, перебуваючи у житловому будинку, приготував для заволодіння алюмінієвий чавун, об`ємом 5 л, вартістю 150 грн, алюмінієвий чавун, об`ємом 7 л, вартістю 203 грн, алюмінієвий чавун, об`ємом 2 л, вартістю 54 грн, алюмінієвий чавун, об`ємом 1 л, вартістю 40 грн, алюмінієву каструлю, об`ємом 4 л, вартістю 140 грн, алюмінієву каструлю, об`ємом 2 л, вартістю 65 грн, алюмінієвий бідон, об`ємом 4 л, вартістю 256 грн, алюмінієву сковорідку, діаметром 30 см, вартістю 119 грн, а всього на загальну суму 1 027 грн, що належить ОСОБА_10 .

В цей час дії ОСОБА_7 , розпочаті як крадіжка, були виявлені потерпілою ОСОБА_10 , однак не зважаючи на це, ОСОБА_7 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майном, здійснив напад на потерпілу ОСОБА_10 , в ході якого, з метою позбавлення її життя, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої, штовхнув ОСОБА_10 на ліжко та зв`язав руки простирадлом, заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді синців правої кисті та правого передпліччя, крововиливи в м`які тканини голови з внутрішнього боку, крововиливи в м`які тканини грудної клітки зліва, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я, та за допомогою подушки закрив їй дихальні шляхи, після чого впевнившись, що ОСОБА_10 не подає ознак життя, та доводячи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном до кінця, незаконно заволодів медаллю «60 лет Победы в Великой Отечественной Войне 1941-1945 гг.», вартістю 50 грн, медаллю «65 лет Победы в Великой Отечественной Войне 1941-1945 гг.», медаллю «Захиснику Вітчизни», які не становлять матеріальної цінності та які відшукав у вказаному будинку, а всього заволодівши майном на загальну суму 1 077 грн, що належить ОСОБА_10 , завдавши матеріальної шкоди на вказану суму. Смерть ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії внаслідок удушення (закриття отворів носа та рота стороннім предметом).

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким визнати винним та засудити ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України, за ч. 4 ст. 187, за п.6. ч.2 ст. 115 КК України виправдати за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_7 . Справу про вбивство ОСОБА_10 передати до суду першої інстанції для проведення досудового розслідування та притягнення до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_11 .

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що зібрані у кримінальному провадженні докази вказують на те, що ОСОБА_7 19 червня 2017 року в домоволодінні ОСОБА_10 вчинив крадіжку, таємне викрадення майна, злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України. Жодного доказу який би вказував на те, що ОСОБА_7 вчинив вбивство в матеріалах кримінального провадження не органом досудового слідства та судовим слідством не добуто. Крім того, чотири свідка і сам ОСОБА_11 вказали, що вбивство ОСОБА_10 вчинив саме ОСОБА_11 . Вказує на те, що є неналежними та недопустимими доказами слідчий експеримент від 30 червня 2017 року за участю ОСОБА_7 та слідчий експеримент від 09 листопада 2017 року за участю ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, постановити новий, яким визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.6 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити покарання за ч. 4 ст. 187 КК України 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. В решті вирок залишити без змін.

Посилається на те, що ОСОБА_7 скоїв кримінальні правопорушення, які відносяться до особливо тяжких злочинів. Напад скоєний ОСОБА_7 мав додаткові кваліфікуючі ознаки, як поєднаний з проникненням у житло та їз заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, здійснив посягання не лише на власність потерпілої, а й на конституційні гарантії і невід`ємні права людини на життя і здоров`я, недоторканість і безпеку, честь і гідність, обвинувачений офіційно не працює, намагався ввести в оману колегію суддів.

В судовому засіданні прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та просив задовольнити її з вказаних в ній підстав, заперечував пороти задоволення апеляційної скарги захисника.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник підтримали апеляційну скаргу захисника просили задовольнити її, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав частково та пояснив, що близько 9 години 19 червня 2017 року він посварившись з вітчимом пішов до смт. Любеч. Близько 16 години він проходив повз будинок потерпілої. Йому здалося, що в будинку ніхто не живе, тому вирішив зайти в пошуках металобрухту. Зі сторони городу був невисокий паркан, він його переліз. Підійшов до дверей, які були відчинені, ніхто не вийшов. Після чого він зайшов до будинку, в ньому також нікого не було. Скориставшись відсутністю власників, він викрав з будинку медалі, що знаходилися в серванті, та металевий посуд. В будинку він палив цигарки., а недопалок кинув до груби. У будинку він нічого не писав.

Після того, як він вийшов з подвір`я, посуд здав на пункті прийому металобрухту та, отримавши за це близько 200 грн, пішов до кафе «Візит», де близько о 18-19 годині випивав з хлопцями алкогольні напої. Потім він поїхав до свого рідного брата в с. Данилівка Київської області. Там він зустрів ОСОБА_11 , з яким випивали. Коли він розповів, що здійснив крадіжку з одного з будинків в смт. Любеч, той зізнався, що у тому ж будинку того ж дня він в пошуках самогону прийшов до потерпілої, та почала кричати і він її вбив. Оскільки вони друзі вже багато років він пообіцяв ОСОБА_12 не розповідати цього нікому.

Обвинувачений визнав свою вину у здійсненні викрадення майна потерпілої, але не визнав у її вбивстві. Зазначив, що в ОСОБА_13 вони з вітчимом поїхали відпочивати, бо давно планували, де він і був затриманий. Під час досудового розслідування він взяв вину на себе, оскільки обіцяв ОСОБА_12 та тому, що після затримання на нього працівниками поліції чинився психологічний та фізичний тиск.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, при обставинах, наведених у вироку суду повністю підтверджується сукупністю доказів, які досліджені в суді першої інстанції, незважаючи на часткове визнання своєї вини.

Показаннями потерпілого ОСОБА_14 підтверджується, що вбита жінка доводиться йому бабусею. 19.06.2017 року увечері мати розмовляла з бабусею близько о 17 годині. 20 червня вранці зателефонували сусіди бабусі та повідомили, що сталося. Вони з матір`ю приїхали та побачили, що хвіртка була закрита, перші двері у будинок відчинені, защібка пошкоджена. В будинку був безлад, все перевернуто, речі розкидані. В спальні на дивані під горою речей лежала мертва бабуся зі зв`язаними руками.

Потерпілий розповів, що зліва від входу знаходиться піч, за піччю по лівій стороні стояла велика шафа. Справа від входу стояв розкладений диван, за диваном по правій стороні вікно, комод з телевізором. Вікно є ще одне навпроти входу до кімнати. Зазначив, що після того, що сталося він з матір`ю зустрічалися з ОСОБА_15 і той казав, що ОСОБА_16 говорив йому, що зв`язав бабусі руки.

В суді першої інстанції свідок ОСОБА_17 пояснила, що покійна ОСОБА_18 була дружиною її батька. Приблизно о 17 годині їй зателефонувала ОСОБА_18 та сказала, що все добре, вона замкнулася і буде відпочивати. Наступного дня вранці зателефонувала сусідка та повідомила про те, що сталося. Коли вони з сином приїхали, то в будинку був безлад. Зникли посуд та медалі потерпілої та батька. При цьому ОСОБА_18 була одягнена в спідницю, кофту та хустку.

Даними протоколу слідчого експерименту від 30 червня 2017 року за участю ОСОБА_7 в будинку АДРЕСА_2 (т.2 а.с.128-131) підтверджується, що ОСОБА_7 показав, що в день вбивства він потрапив до господарства через паркан зі сторони городу і далі пішов в сторону будинку. Вибив двері. Зайшовши до веранди показав, що в кутку кімнати стояли чугунки, в газовій плиті розміщалися сковорідки, в тумбочці, яка стояла біля вікна веранди, була каструля алюмінева які ОСОБА_7 підібрав та поскладав в мішок і виніс його з веранди, поставив його біля вхідної двері. В нього при собі був мисливський ніж з білою ручкою, який не пам`ятає, де залишив. Після ОСОБА_7 пішов в сторону коридору і почав смикати ручку двері, в цей час двері відчинилась і вийшла ОСОБА_10 , яка спитала «Що ти тут робиш?» і він повідомив жінці, що прийшов з метою перевірки лічильника електроенергії. ОСОБА_10 запропонувала чоловіку зайти до оселі, де вони спілкувалися, роздивлялися нагороди потерпілої, які були в одній із шухляд серванту. В розмові він запитував потерпілу про гроші. Потерпіла передала йому розрахункові документи по електроенергії і він, присівши за стіл, почав робити вигляд, що щось записує. Під час розмови він викурив дві цигарки, недопалки від яких кинув до груби. Потім потерпіла сказала, що зателефонує опікунам і направилась в сторону серванту, в якому був стаціонарний телефон. ОСОБА_7 почав вмовляти громадянку на те щоб вона ні кому не телефонувала. Потерпіла направилася до спальної кімнати і він направився за нею. ОСОБА_10 зупинилась біля вікна та тумби, на якій стояв телевізор, він пішов за нею щоб заспокоїти. Потерпіла взяла його за одяг рукою та пригрозила, що зараз приїдуть її опікуни. Він злякався, зірвав руку бабусі з своєї одежі і повалив її на ліжко, яке стояло в кімнаті під стіною, біля дверного пройому зправа. Потерпіла почала кричати та відбиватися. Він поклав їй на голову подушку, яка була поряд, і почав її притримувати з метою заспокоїти ОСОБА_10 . Після цього він взяв білу хустину, яка була поряд і зв`язав жінці руки, почав зв`язувати її ковдрою, якою було вкрито ліжко. Через деякий час жінка перестала пручатися і він почав накривати її одежею із шафи та речами які знаходились поряд. Після того, як потерпіла перестала подавати ознаки життя він вийшов з кімнати і почав шукати по оселі цінні речі та гроші. Знайшов медалі, забрав наготовлені речі в мішку та вийшов з будинку. Після цього він пішов до пункту прийому металобрухту в смт. Любеч, де продав награбований посуд. З вирученими грошима пішов до кафе, після чого поїхав до с. Малинівка на попутному мотоциклі. В с. Малинівка зустрів вітчима, з яким посварився та побився, і потім розповів про те, що пограбував будинок в смт. Любеч.

Під час експерименту в спальній кімнаті по ліву сторону від входу в кімнату стояло дві великі шафи. Показуючи, як з шафи ОСОБА_7 брав речі щоб накинути на потерпілу, він спочатку підійшов до однієї шафи, а потім сказав, що цієї шафи тоді не було, була одна шафа, та, що ближче до дверей, з неї він і брав речі.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги вказаний доказ, оскільки він отриманий законним шляхом та підтверджується іншими доказами по кримінальному провадженню.

Потерпілий ОСОБА_14 давав показання, що дійсно, коли були поминки по ОСОБА_10 , не вистачало місця щоб посадити людей, то шафу із великої кімнати занесли до спальної кімнати бабусі і раніше вона там не стояла.

Висновком експерта № 522 від 20 червня 2017 року, пітверджується, що смерть ОСОБА_10 , 1925 року народження, настала від механічної асфіксії внаслідок удушення (закриття отворів носа та рота стороннім предметом), що підтверджується наявністю множинних підшкірних крововиливів на обличчі та крововиливів в м`які тканини під ними, синець шиї та крововиливи в м`які тканини та м`язи шиї, синюшність та одутлуватість обличчя, загальноасфіктичних ознак крововиливи під слизові оболонки повік, дрібноточкові крововиливи під легеневу плевру та зовнішню оболонку серця (плями Тардє), емфізема легень, переповнення внутрішніх органів кров`ю, рідка кров в порожнинах серця (особливо в правих відділах) та великих судин та судово-гістологічними даними гостра альвеолярна емфізема легень, ділянки дистелектазів, ателектазів.

Виявлений комплекс тілесних ушкоджень у вигляді механічної асфіксії внаслідок удушення (закриття отворів носа та рота стороннім предметом), множинні підшкірні крововиливи на обличчі та крововиливи в м`які тканини під ними, синець шиї та крововиливи в м`які тканини та м`язи шиї, гостра альвеолярна емфізема легень, загальноасфіктичні ознаки, котрий утворився внаслідок закриття отворів носа та рота стороннім предметом, безпосередньо перед смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Крім цього виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців правої кисті та правого передпліччя, крововиливів в м`які тканини голови з внутрішнього боку, крововилив в м`які тканини грудної клітки зліва, котрі утворились від дії тупого предмету по механізму удару 19.06.2017 року мають ознаки легких тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Комплекс тілесних ушкоджень у вигляді механічної асфіксії внаслідок удушення (закриття отворів носа та рота стороннім предметом) утворились внаслідок закриття отворів носа та рота стороннім предметом в напрямку спереду-назад. При судово-медичній експертизі трупа виявлені ознаки не менше як семи травматичних впливів. Весь комплекс виявлених тілесних ушкоджень міг бути спричинений потерпілій на протязі короткого проміжку часу від декількох хвилин до години (т.2 а.с.225-230).

Висновками судових імунологічних експертиз № 69 б) від 17 липня 2017 року та № 92 б) від 13 жовтня 2017 року підтверджується, що на наданих на експертне дослідження двох недопалках цигарок «Philip Vorris», вилучених при огляді місця події 20 червня 2017 року, виявлені сліди слини, що може належити особі, в тому числі і ОСОБА_7 (т.3 а.с.20-22, 24-31)

Висновком експерта № 889 від 27 червня 2017 року підтверджується, що три сліди рук на двох таблицях до протоколу огляду місця події від 20.06.2017, проведеного за фактом виявлення трупу ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: слід пальця руки розмірами 22x19 мм залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_7 , слід долоні руки розмірами 75x24 мм залишений долонею лівої руки ОСОБА_7 (т.3 а.с. 67-80)

Вина ОСОБА_7 також підтверджується іншими доказами, які досліджені у суді першої інстанції.

Даними протоколу огляду місця події від 20 червня 2017 року, планом-схемою та ілюстрованою таблицею до нього зафіксовано огляд господарства АДРЕСА_2 , в одній з кімнат якого знайдено труп ОСОБА_19 . Під час огляду вилучено фрагменти слідів взуття, відбитки пальців, ніж, паперовий конверт, вимикач з коридорчику, три паперові аркуші, посвідку про народження ОСОБА_10 , посвідчення до медалей, ордену та пам`ятного знаку, інші речі. (т.2 а.с.20-51);

Даними протоколу огляду трупа від 20 червня 2017 року, підтверджується факт вилучення одягу потерпілої ОСОБА_10 , волосся, зрізів нігтьових пластин. (т.2 а.с.55);

Даними протоколу пред`явлення для впізнання 22 червня 2017 року та довідкою до протоколу, підтверджується що свідку ОСОБА_20 було пред`явлено для впізнання чотири фотознімки, на яких на фото № 3 впізнав особу, котру підвозив 19 червня 2017 року з смт. Любеч до с. Малинівка Ріпкинського району Чернігівської області, ним виявився ОСОБА_7 (т.2 а.с.79-81)

Під час слідчого експерименту від 22 червня 2017 року свідок ОСОБА_20 розповів, як 19 червня 2017 року близько 21 години він зустрів хлопця на ім`я ОСОБА_16 біля кафе «Візит» в смт. Любеч. Потім на мотоциклі він підвіз його до с. Малинівка Ріпкинського району Чернігівської області (т.2 а.с.82-91)

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30 жовтня 2017 року та довідки до нього, підтверджується, що свідок ОСОБА_21 серед чотирьох фотознімків на фото № 2 впізнав особу, котра 19 червня 2017 року у вечірній час приніс на пункт прийому металобрухту чугунки, кастрюлі, бідон, сковорідку, яким виявився ОСОБА_7 (т.2 а.с.92-94)

Даними протоколу огляду від 29 червня 2017 року речей, а саме одягу та речей, що належать ОСОБА_7 , про що складено відповідний протокол огляду, під час якого з кишені штанів ОСОБА_7 дістав три медалі жовтого кольору. (т.2 а.с.124-126)

Показаннями свідка ОСОБА_15 у суді першої інстанції підтверджується, що обвинувачений доводиться йому пасинком. Вранці 19 червня близько 10 години вони з ОСОБА_16 посварилися і той втік з дому у невідомому напрямку. Одягнений він був у комуфляжний костюм. Близько 12 години ОСОБА_12 прокинувся і пішов шукати самогон, як він сказав до ОСОБА_22 . Більше того дня він його не бачив. ОСОБА_12 був одягнений в спортивні чорні брюки з білими лампасами і футболку. Того ж дня увечері ОСОБА_16 на мотоциклі привіз ОСОБА_23 , а наступного дня ОСОБА_16 знову зник. Згодом зателефонував ОСОБА_24 і повідомив, що брат у нього, тому він поїхав до нього в Київську область і забрав ОСОБА_16 додому. Приблизно 20 червня до них додому приходили працівники поліції, шукали ОСОБА_16 . Останній зізнався йому, що покрав метал, тому ховався на горищі, а поліції він сказав, що сина немає дома. Проте, що ОСОБА_16 казав йому з приводу того, що зв`язував руки потерпілій, категорично заперечив. В ОСОБА_13 вони з ОСОБА_16 поїхали відпочивати, а не переховуватись.

Показаннями свідка ОСОБА_20 підтверджується, що в один з днів червня він на своєму мотоциклі повертався додому, заїхав в магазин «Візит» купити пива. Це було близько 21 години. Там випивали хлопці, серед них був обвинувачений, котрого він раніше не знав. Обвинувачений запитав про ОСОБА_25 і він погодився його підвезти. У нього в руках ніяких речей не було. Коли вони приїхали до с. Малинівка, обвинуваченого він висадив на краю села. Коли він приїхав до ОСОБА_26 , той покликав ОСОБА_15 і останній повідомив, що шукає свого сина ОСОБА_16 . Він повідомив, що ОСОБА_16 висадив на краю села, і вони поїхали туди. Коли вони під`їхали, то ОСОБА_27 пішов до сина та у них почалася сварка. Про вбивство йому стало відомо на наступний день.

Свідок ОСОБА_26 у суді першої інстанції підтвердив показання свідка ОСОБА_20 та додав, що ОСОБА_15 того дня шукав свого сина ОСОБА_16 , котрий зник.

Свідок ОСОБА_28 у суді першої інстанції показала, що вона працює старостою Малинівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області. У червні 2017 року вона працювала сільським головою. ОСОБА_15 з ОСОБА_7 офіційно вони ніде не працювали, вели господарство. Після вбивства потерпілої на другий день люди говорили, що вони виїхали з села із сумками. ОСОБА_15 після цього іноді з`являвся.

Свідок ОСОБА_21 у суді першої інстанції пояснив, що він 19 червня 2017 року близько 19-20 год. обвинувачений приніс на пункт прийому металобрухту посуд металевий здати на лом. Це були металеві каструлі, чугунки та сковорідка. Він прийняв та заплатив йому 120 грн.

Постановою старшого слідчого СВ Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 14 березня 2018 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 01 лютого 2018, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_11 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисного вбивства ОСОБА_10 у АДРЕСА_2 .

Тому, доводи апеляційної скарги захисника про причетність ОСОБА_11 до вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 не заслуговують на увагу.

Вимоги апеляційної скарги захисника про необхідність виправдання апеляційним судом ОСОБА_7 за ст., ст. 187 ч. 4, ст. 115 ч. 2 п. 6 КК України та винесення апеляційним судом нового вироку відносно ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 3 КК України не відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за 187 ч. 4, ст. 115 ч. 2 п. 6 КК України.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначене у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з врахуванням: ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинувачуваного, який раніше не судимий, двічі притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання та служби характеризується посередньо, а також обставин, що обтяжують покарання.

Призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та призначення обвинуваченому більш суворого покарання.

Керуючись ст., ст. 371, 404, 407, 418, 419 КПК України судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , начальника Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 березня 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4