Справа № 182/4409/18
Провадження № 1-кс/0182/2727/2018
У Х В А Л А
Іменем України

11.09.2018 року м. Нікополь

Слідчий -суддя Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Нікополі, клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2018 року за №0001681, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоіванівка Нікопольського району Дніпропетровської області, українця, гр. України, із середньою загальною освітою, учень 12-А класу, непрацюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08.05.2018 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186, ч.2 ст. 186 ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень з правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6
законного представника
підозрюваного ОСОБА_7
представника служби у справах
дітей Нікопольської міської ради ОСОБА_8 ,
представника ювенальної
превенції ОСОБА_9 ,
неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно неповнолітнього ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 27 травня 2018 року розпочато кримінальне провадження №0001681 за фактом викрадення мобільного телефону у малолітнього ОСОБА_10 за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст. 186 КК України. Крім того внесені відомості до ЄРДР за фактом викрадення мобільного телефону у малолітнього ОСОБА_11
11 вересня 2018 року по кримінальному провадженню ОСОБА_12 оголошено підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання. Просила обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що вина його повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом допиту потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколами впізнання підозрюваного за фото, показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та вилученими речовими доказами, зокрема показами самого підозрюваного ОСОБА_5 .
Прокурор посилався на те, що існує ризик, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він усвідомлює, що йому буде призначене покарання пов`язане з позбавленням волі, бо повторно вчинив корисливий злочин в період іспитового строку. До того ж, він веде бродячий спосіб життя, не підтримує стосунків з родиною, не навчається та не має бажання виправитися. На думку прокурора, в його оточенні немає осіб, які б могли його вберегти від вчинення нових злочинів і не можуть взяти на себе відповідальність щодо контролю за його поведінкою.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 проти клопотання слідчого заперечували та просили обрати стосовно нього інший запобіжний захід, а саме: домашній арешт за місцем його фактичного проживання, де проживає його мама та брат з вітчимом. Він не має наміру ухилятися від слідства та суду, а злочин вчинив аби вихвалитися перед своїми друзями. До того ж, як пояснив підозрюваний протягом двох років він не проживає дома, тому що йому цікаво гуляти з друзями, в цьому році він не відвідує навчання в школі, працює неофіційно, а коли немає заробітку вимушений красти, бо друзі не пускають у житло. Свою поведінку він ніби то усвідомив і тому хоча би до розгляду провадження по суті просив залишити його під домашнім арештом.
Законний представник обвинуваченого, його вітчим - ОСОБА_7 наполягав на задоволенні клопотання слідчого, пояснивши, що він та його дружина мама ОСОБА_5 , яка вагітна і повинна скоро народити маленьку дитину, не зможуть контролювати поведінку підозрюваного. оскільки ніхто з них не має на нього впливу. Він тікав з дому незважаючи на те. що між ним та батьками, зокрема з вітчимом були нормальні стосунки, його не примушували нічого роботи, він мав належні умови для проживання та навчання спільно. Але після засудження його за попереднім вироком суду, він вийшов на відмітку до КВІ і більше не повернувся додому. Мати вимушена була його розшукувати, але він відмовлявся повертатися додому, а тепер вони, як батьки ще двох дітей, не хочуть спільно проживати з ним.
Представник превенції та служби у справах дітей також підтримали клопотання прокурора і вважали, що перевиховання підозрюваного без ізоляції не можливе, а більш м`які запобіжні заходи не будуть дієвими і не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки.
Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, перевіривши підстави застосування зазначеного запобіжного заходу вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно витягу з ЄРДР 27.05.2018 року розпочато кримінальне провадження №0001681 за фактом відкритого викрадення мобільного телефону у малолітнього ОСОБА_10 за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст. 186 КК України, а 03.09.2018 внесені відомості, за фактом відкритого викрадення мобільного телефону у малолітнього ОСОБА_11 (а.п. 5). 11 вересня 2018 року саме неповнолітньому ОСОБА_5 оголошено підозру по вказаному кримінальному провадженню (а.п. 30-31) за вчинення злочинів, передбачених 2 ст. 186 КК України. Підозра оголошена ОСОБА_5 обґрунтована такими доказами: протоколом допиту малолітніх потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які розповіли про обставини за яких ОСОБА_5 відкрито викрав у них мобільні телефони та під час пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками вони вказали на нього як на особу, яка вчинила злочин стосовно них. Показами свідка ОСОБА_13 , який розповів про обставини придбання телефону у ОСОБА_5 , показами свідка ОСОБА_15 який зазначив, що саме підозрюваний попросив закласти його телефон до ломбарду. При цьому сам ОСОБА_5 не спростовує вчинення ним інкримінованих злочинів, посилаючись на те, що він хотів своїми вчинками, зокрема грошима, отриманими від продажу викрадених телефонів, вихвалитися перед своїми друзями у яких проживав останній час і які вимагали, щоб у нього були гроші.
Вважаю, що прокурором доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливість ухилення від суду в подальшому та ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, оскільки він вчинив нові корисливі злочини повторно, в період іспитового строку, через короткий проміжок часу після винесення стосовно нього вироку, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення. До того ж, підозрюваний не працює та не має законного стабільного джерела доходу, вчинив злочини з корисливих мотивів, стосовно малолітніх потерпілих. Підозрюваний перебуває на обліку у ювенальній превенції з 15.11.2017 року, оскільки веде бродячий спосіб життя, з 10 років постійно тікає з дому. Він, згідно наданих характеристик зловживає спиртними напроями, спілкується і товаришує з раніше судимим особами. які значно старші за нього по віку, не відвідує навчальний заклад, не підтримує стосунків з родиною, яка фактично не має на нього впливу та жодний член родини не є для нього авторитетом. Незважаючи на те, що йому було надано шанс на виправлення і засуджено до покарання з іспитовим строком, він не з`являється для реєстрації в органи пробації, ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків за вироком суду та під приводом необхідності явки до органу пробації залишив домівку і веде бродячий спосіб життя. Викладене свідчить про явне небажання стати шлях виправлення. Його батьки не бажають спільно з ним проживати, оскільки не можуть поручитися за його належну процесуальну поведінку та уберегти його від вчинення нових злочинів.
З урахуванням відомостей про особу підозрюваного, вважаю, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт не забезпечить належне виконання ним процесуальних обов`язків і такі заходи не зможуть запобігти наявним ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. Оскільки ОСОБА_5 є особою раніше судимою, яка підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років позбавлення волі та раніше стосовно нього не обирався запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави з урахуванням майнового стану підозрюваного, у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає тридцять п`ять тисяч двісті сорок гривень, що на думку слідчого судді достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. В разі внесення застави на підозрюваного відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час,
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 194,196 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 - задовольнити.
Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк не більше шести десяти днів, тобто до 09 листопада 2018 року.
Призначити розмір застави для підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 35240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок ) гривень.
В разі внесення застави на підозрюваного покладаються наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час,
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді щодо особи стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою уповноважена службова особа місця ув`язнення повинна роз`яснити підозрюваному його обов`язки і наслідки їх невиконання.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1