АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/789/139/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 1 ст. 126 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області

в складі: головуючого судді- ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

представника потерпілого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_13 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 07 травня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду першої інстанції повернуто прокурору Тернопільської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000674 від 19 листопада 2014 року відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Повертаючи обвинувальний акт суд виходив з того, що він не відповідає вимогам КПК України, що унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду. А саме, до нього не додано розписки про вручення копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , і акт відмови обвинувачених від отримання копії не можна брати до уваги в якості належного доказу отримання, оскільки такий порядок не передбачений КПК України, так само як і не підтверджують отримання додані копії конвертів. Також з наданого на диску відеозапису суд не може встановити дійсних обставин, які відбувались під час проведення такої процесуальної дії, оскільки на відео відсутній звук, а відтак встановити чи дійсно обвинувачені відмовились від отримання процесуальних документів суд не зміг. Одночасно судом було встановлено, що реєстр матеріалів розслідування до обвинувального акту не відповідає вимогам КПК України, оскільки не містить повний перелік проведених процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень під час досудових розслідувань.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та внаслідок істотного порушення кримінального процесуального закону. Свої вимоги мотивує тим, що повернутий обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і не було підстав для його повернення. Окрім того вважає, що порушень чи недоліків, які б були суттєвими та перешкоджали призначенню кримінального провадження на підставі вищевказаного обвинувального акту до судового розгляду не встановлено. Також вказує, що в обвинувальному акті фактично викладено формулювання обвинувачення, викладено фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, зазначено час, місце, спосіб та мотив вчинення кримінальних правопорушень. Пред`явлене обвинувачення вважає обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам КК України та КПК України. А склад злочину чи його відсутність судом може бути встановлено лише в ході судового розгляду після дослідження всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, допиту свідків та дослідження доказів. Посилання суду на невручення обвинуваченим обвинувального акту вважає безпідставним оскільки було надано акти відмови підозрюваних від отримання, які не передбачені законом, але й не суперечать йому. Щодо відсутності звуку на звукозаписі, вказує, що це безпідставно, оскільки під час підготовчого судового розгляду даний відеозапис не досліджувався, а дослідження будь яких доказів після виходу суду до нарадчої кімнати є порушення норм закону. Отже зазначені судом недоліки не є такими, які б могли перешкодити розгляду даного кримінального провадження по суті. Також зазначає, що суд при проведенні підготовчого судового засідання повинен вирішувати лише ті питання, які зазначені в ст.ст.314, 315 КПК України і не вправі вирішувати питання щодо правильності викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки для прийняття такого рішення необхідно дослідити докази у кримінальному провадженні, які на даному етапі суду не надаються.

Заслухавши суддю-доповідача,

прокурора, потерпілого та його представника, які підтримали апеляційну скаргу сторони обвинувачення з наведених у ній підстав, обвинувачених та захисника, які вважають оскаржену ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши його обставини, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів з`ясувала наступне.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається: розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

При цьому, обов`язок перед направленням обвинувального акту до суду вручити його копії та копії реєстру матеріалів досудового розслідування законом покладено на прокурора.

З матеріалів провадження вбачається, що до обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_8 замість їх розписок додано акти про відмову від отримання копії обвинувального акту, які суд першої інстанції вірно оцінив як такі, що не відповідають вимогам КПК України, оскільки ст.ст.103,104 КПК України не передбачають такої форми фіксування органами досудового розслідування процесуальних дій під час кримінального провадження.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції в наданих стороною обвинувачення матеріалах взагалі відсутні відомості як про вручення обвинувального акту ОСОБА_14 , так і про його відмову від його отримання, оскільки прибувши по місцю проживання останнього прокурор спілкувався лише з його неповнолітньою дочкою, яка повідомила, що батька вдома немає.

Згідно ч.1 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням.

За змістом частин 1,3 ст.111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої прокурор повідомляє певного учасника кримінального провадження про прийняте процесуальне рішення. Таке повідомлення здійснюється у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, тобто в порядку встановленому для здійснення виклику в кримінальному провадженні.

Однак, в даному випадку до обвинувального акту не додано відомостей про здійснення прокурором в порядку глави 11 КПК України і зокрема ст.135 цього Кодексу повідомлення ОСОБА_14 про прийняте відносно нього процесуальне рішення, яким висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення обвинувального акту, оскільки він не був вручений усім обвинуваченим, як того вимагає ч.4 ст.291 КПК України, а тому оскаржена ухвала в цій частині є законною і скасуванню за викладеними в апеляційній скарзі прокурора доводами не підлягає.

Інші висновки суду першої інстанції щодо недоліків обвинувального акту не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду та є безпідставними, оскільки ці обставини уже були предметом розгляду Апеляційного суду Тернопільської області, який в ухвалі від 07 грудня 2016 року вказав, що вищезазначений обвинувальний акт складений з дотриманням вимог КПК України і за змістом відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України, відомості про дане кримінальне правопорушення було внесене в ЄРДР 19 листопада 2014 року і в заголовку обвинувального акту допущена описка, а сам обвинувальний акт був складений 9 червня 2015 року і в цей же день затверджений прокурором.

Згідно ч.3 ст.415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИла:

Апеляційну скаргу заступника начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_13 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 07 травня 2018 року - без змін.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2