Ухвала
Іменем України

2 серпня 2018 року

м. Київ
Провадження № 51-7001впс18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувшиу судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0003243 за обвинуваченням її у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з Шевченківського районного суду м. Києва до Київського районного суду м. Харкова для об`єднання в одне провадження з іншим кримінальним провадженням,
в с т а н о в и в:
до Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0003243 з Шевченківського районного суду м. Києва до Київського районного суду м. Харкова для об`єднання в одне провадження з іншим кримінальним провадженням.
Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду клопотання не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в клопотанні доводи, дослідивши матеріали, що надійшли з Шевченківського районного суду м. Києва, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Територіальна підсудність це різновид підсудності, за допомогою якої визначають, у суді якої адміністративно-територіальної одиниці буде здійснюватися розгляд по суті кримінального провадження щодо конкретного кримінального правопорушення.
За загальним правилом визначення територіальної підсудності, кримінальне провадження здійснюється в тому суді, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України належить до обставин, що підлягають доказуванню у кожному кримінальному провадженні. Причому «місце вчинення кримінального правопорушення» в контексті ч. 1 ст. 32 КПК України розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, це одиниця адміністративно-територіального поділу, на підставі якої побудована судова система в цілому.
Як вбачається з інформації про результати розгляду кримінального провадження № 0003243 та даних копії обвинувального акта, які надійшли з Шевченківського районного суду м. Києва, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме в тому, що вона 16 березня 2017 року о 17-ій годині 17 хвилин, знаходячись у приміщенні магазину «Акморс» у ТЦ «Глобус», перша лінія, за адресою: м. Київ, Майдан Незалежності, 2, діючи повторно, шляхом вільного доступу таємно викрала норкову шубу вартістю 20348 гривень, що належала ФОП « ОСОБА_6 ».
Отже, цей злочин вчинено у межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0003243 надійшов 7 червня 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва і в даний час зазначене кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого провадження.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Крім того, до почату судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Проте жодної із наведених підстав для передачі кримінального провадження з Шевченківського районного суду м. Києва до Київського районного суду м. Харкова клопотання обвинуваченоїОСОБА_5 не містить.

Крім того, хоча в клопотанні і зроблено посилання на ст. 34 КПК України, проте вимога обвинуваченоїОСОБА_5 обґрунтована необхідністю об`єднання кримінальних проваджень щодо неї, що відповідно до ч. 1 ст. 34 цього Кодексу не є підставою для передачі кримінального провадження з одного суду до іншого. Натомість, об`єднання матеріалів кримінального провадження здійснюється за правилами, встановленими у ст. ст. 217 і 334 КПК України.

З огляду на викладене, підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК України, для передачі кримінального провадження щодо ОСОБА_5 з Шевченківського районного суду м. Києва до Київського районного суду м. Харкова колегія суддів не вбачає, а інших випадків, визначених ч. 1 ст. 34 КПК України, не встановлено.
Таким чином, клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 необхідно залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 32, 34 КПК України, Суд
п о с т а н о в и в:
клопотання ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0003243 за обвинуваченням її у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з Шевченківського районного суду м. Києва до Київського районного суду м. Харкова для об`єднання в одне провадження з іншим кримінальним провадженням залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3