Номер провадження: 11-сс/785/1120/18
Номер справи місцевого суду: 523/5147/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в письмовому провадженні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04 червня 2018 року про повернення клопотання про доручення проведення експертизи ,-

встановив:
Оскарженою ухвалою клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 29.05.2018 року, подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000674 від 14.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про доручення проведення судово-медичної експертизи, повернуто вказаному слідчому.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 № 523/5147/18 від 04.06.2018 про повернення клопотання про доручення проведення експертизи, скасувати. Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання слідчого про доручення проведення додаткової судово-медичної експертизи від 29.05.2018 в межах кримінального провадження № 0000674 від 14.04.2018, за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, Суворовським районним судом м. Одеси.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, судова колегія прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України).
Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України).
Наведені конституційні норми мають своє відображення у пунктах 1, 2 та 17 статті 7 КПК, де зазначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Законність і обґрунтованість рішень слідчого судді, прийнятих на досудовому розслідуванні, може бути забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Тому передбачене Главою 26 КПК право на оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження і процесуальним інструментом виправлення судової помилки на цьому етапі кримінального провадження.
Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, викладено в частинах першій та другій статті 309 КПК. Це ухвали, які стосуються обмеження свободи та особистої недоторканності, арешту майна, тимчасового доступу до певних речей і документів, відсторонення від посади, а також ухвали про відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування, про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Частина третя статті 309 КПК встановлює, що інші ухвали слідчого судді, ніж зазначені в цій статті, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Тобто у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді законність останніх підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.

Однак, отримавши клопотання слідчого, погоджене прокурором, про доручення проведення додаткової судово-медичної експертизи в межах досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000674 від 14.04.2018, за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, слідчий суддя своєю ухвалою № 523/5147/18 від 04.06.2018 повернув слідчому зазначене клопотання, як помилково подане до суду, мотивуючи своє рішення тим, що ним, нібито «аналогічне» клопотання слідчого вже розглядалося, у зв`язку з чим, слідчий вичерпав своє право, як сторона обвинувачення, на звернення до суду з клопотаннями про призначення у цьому ж кримінальному провадженні судових експертиз також ж виду у зв`язку з «досягненням відповідної правової мети» за попередньою ухвалою слідчого судді, тобто прийняв рішення, всупереч наданим йому повноваженням, оскільки прийняття такого рішення статтею 244 КПК України, якою регламентуються види судових рішень, які приймаються слідчим суддею при розгляді клопотання про проведення експертизи, не передбачено.

Оскільки слідчий суддя прийняв рішення, яке не передбачено КПК, бо не узгоджується з положеннями статті 244 КПК стосовно його повноважень, суд апеляційної інстанції при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження виходить з приписів статті 9 КПК, яка розкриває принцип законності кримінального провадження та в частині шостій установлює, щоколи положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. Однією з таких засад є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (пункт 17 частини першої статті 7 КПК), а її зміст розкрито у статті 24 КПК, згідно з частиною першою якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду України від 12.10.2017 № 5-142кс(15)17, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.03.2017 № 760/7711/16 та в ухвалі Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.03.2018 № 243/6674/17-к.

Слідчий суддя, при поверненні клопотання про доручення проведення експертизи, послався на те, що по вказаному кримінальному провадженню вже подавалося до суду аналогічне клопотання про доручення проведення судово-медичної експертизи, у зв`язку з чим, слідчий вичерпав своє право, як сторона обвинувачення, на звернення до суду з клопотаннями про призначення у цьому ж кримінальному провадженні судових експертиз також ж виду.

Такий висновок суду не відповідає дійсності та суперечить фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, за клопотанням слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ОСОБА_6 за погодженням з прокурором, яким здійснюється нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, ОСОБА_5 від 27.04.2018 про призначення судово-медичної експертизи слідчим суддею ОСОБА_1 14.05.2018 постановлено ухвалу, якою клопотання слідчого задоволено частково та доручено експертам КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» провести судово-медичну експертизу потерпілого ОСОБА_8 , на вирішення якої поставлено вісім запитань: «1. Який характер, механізм, локалізація і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, наявних у ОСОБА_8 .? (вказати критерій тяжкості зазначених ушкоджень). 2. Яка ступінь тяжкості кожного з цих пошкоджень? 3. Яким предметом нанесені тілесні ушкодження? 4. В якій термін нанесено кожне з тілесних ушкоджень чи їх групи? 5. Яка даність пошкоджень? 6. Який напрям ударів, сила удару? 7. В якому найбільш ймовірному положенні знаходився ОСОБА_8 під час заподіяння йому тілесних ушкоджень? 8. Чи могли виникнути наявні у ОСОБА_8 пошкодження від падіння з висоти власного росту на асфальтне покриття?».

Однак, слідчий у своєму клопотанні від 27.04.2018 просив суд поставити експертам дев`ять запитань, серед яких: «Чи могли виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження утворитися при обставинах, які описує підозрюваний ОСОБА_7 під час слідчого експерименту?». Зазначене запитання не знайшло свого відображення в резолютивній частині ухвали слідчого судді ОСОБА_1 від 14.05.2018, у зв`язку із ненаданням слідчим до суду відповідного протоколу про проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 , що унеможливило поставлення перед експертом питання, яке виникає з означеного протоколу.

29.05.2018 року слідчий, за погодженням з прокурором, у спосіб визначений кримінальним процесуальним законодавством звернувся до суду з клопотанням про доручення проведення додаткової судово-медичної експертизи у межах вказаного кримінального провадження та просив суд поставити на вирішення експертів КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» одне запитання: «Чи могли виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження утворитися при обставинах, які описує підозрюваний ОСОБА_7 під час слідчого експерименту?», долучивши до матеріалів, якими обґрунтовує своє клопотання, в тому числі й протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 .

Разом з тим, слідчий суддя ОСОБА_1 не розглядаючи вказане клопотання слідчого, повернув його слідчому, як помилково подане до суду, зазначивши, що внесення слідчим двох однакових за видом клопотань про призначення експертизи в одному і тому ж кримінальному провадженні та відносно однієї і тієї ж особи, - не передбачено КПК України.

Однак, клопотання слідчого від 27.04.2018 та від 29.05.2018 є різними, як за назвою, так і за змістом.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про призначення експертизи подано без додержання вимог частини другої цієї статті, повертає його особі, яка його подала, про що постановляє ухвалу. Частиною 2 ст. 244 КПК України передбачено, що у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання; 4) вид експертного дослідження, що необхідно провести, та перелік запитань, які необхідно поставити перед експертом.

Тобто, законом встановлено обов`язок суду повернути клопотання про призначення експертизи виключно у випадку недотримання його ініціатором передбаченого кримінальною процесуальною нормою змісту. Зазначена норма, вказана вище, є єдиною підставою для прийняття рішення суддею про повернення клопотання та розширеному тлумаченню не підлягає. В інакшому випадку слідчий суддя суд зобов`язаний розглянути таке клопотання не пізніше п`яти днів із дня його надходження до суду із обов`язковим повідомленням особи, яка його подала про місце та час його розгляду. Зазначені вимоги закону слідчим суддею проігноровані.

Таким чином, ухвала слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04.06.2018 про повернення клопотання про доручення проведення експертизи є такою, що суперечить принципам верховенства права та законності, і підлягає скасуванню, як незаконна, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а саме не підтвердження таких висновків доказами, дослідженими судом.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 409 та ст. 411 КПК України оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню.

Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Статтею 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням клопотання слідчого до Суворовського районного суду м. Одеси на новий розгляд.

На підставі викладеного керуючисьст. 8, 19, 129 Конституції України, ст.ст. 3, 7, 8, 9, 17, 18, 24, 36, 244, 309, 407, 409, 411, 412, 415 КПК України, -

постановила:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04 червня 2018 року про повернення клопотання про доручення проведення експертизи скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про доручення проведення судово-медичної експертизи визнати такою, що підлягає розгляду та повернути скаргу для розгляду до Суворовського районного суду м. Одеси іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4