Справа № 192/487/18
Провадження № 1-кп/192/146/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне кримінальне провадження №0000140, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 березня 2018 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, який зареєстрований та мешкав до затримання в АДРЕСА_1 , не працює, має середню освіту, не одружений, не військовозобов`язаний, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія №21» Міністерства юстиції України, раніше судимий:
- 22.11.2001 року Тернівським районним судом м.Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.1 ст.296, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 06.02.2006 року Тернівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186, ст.75, ст.76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 26.06.2007 року Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309, ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; звільнений 17.02.2011 по відбуттю строку покарання;
- 14.02.2014 року Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ст.75, ст.76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.04.2014 року вирок скасований, призначеного покарання за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 10.07.2014 року Тернівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2014 року вирок залишений без змін, на даний час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» Міністерства юстиції України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ( в режимі відео конференції) ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

10 липня 2014 року ОСОБА_3 був засуджений вироком Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі та прибув для відбування покарання до Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» Міністерства юстиції України, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Аполлонівка, Військове містечко, буд. 37.
В період відбування покарання ОСОБА_3 систематично порушував встановлений режим відбування покарання, не підкорявся законним вимогам представників адміністрації установи, на виховні заходи не реагував і знову вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.
Так, 06 березня 2018 року старший лейтенант внутрішньої служби Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» Міністерства юстиції України ОСОБА_5 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому на території Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» Міністерства юстиції України за адресою: Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Аполлонівка, Військове містечко, буд. 37, ознайомившись з Графіком двогодинного залучення засуджених до робіт на березень 2018 року відповідно до п.5 ст.118 Кримінально виконавчого кодексу України встановив, що черговим 06 березня 2018 року є засуджений ОСОБА_3 . Після чого викликав останнього до свого робочого кабінету та приблизно о 13 годині 30 хвилин повідомив, що останній є черговим згідно з Графіком двогодинного залучення засуджених, вказав йому територію для прибирання, а саме: прибирання коридору відділення СПС №9.
Однак, обвинувачений ОСОБА_3 маючи умисел на злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, достовірно усвідомлюючи, що 12 травня 2017 року до нього було застосовано стягнення у виді поміщення до приміщення камерного типу строком на 1 місяць за допущене ним 03 травня 2017 року порушення режиму утримання, приступити до прибирання вказаної йому території відкрито відмовився в категоричній формі, хоча стан здоров`я дозволяв йому це зробити, тобто вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» Міністерства юстиції України.

Після цього, 06 березня 2018 року старшим лейтенантом внутрішньої служби Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» Міністерства юстиції України ОСОБА_5 було роз`яснено засудженому ОСОБА_3 положення кримінально-виконавчого законодавства, а саме: п.5 ст.118 Кримінально-виконавчого кодексу України, та попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст.391 КК України за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Після цього повторно запропонував засудженому приступити до прибирання, але обвинувачений продовжуючи свої злочинні дії, належних висновків для себе не зробив та відкрито, умисно в присутності інших представників адміністрації Державна установа «Солонянська виправна колонія №21» без поважних причин, вдруге відмовився виконувати законні вимоги адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія №21», яка є місцем відбування покарання останнього у виді позбавлення волі.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ст.391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання, була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини вчиненого ним злочину.

В судовому засіданні пояснив, що він дійсно 06 березня 2018 року відкрито в присутності декількох представників установи відбування покарання відмовився від виконання вимог адміністрації щодо прибирання коридору відділення СПС № 9 Державної установи «Солонянська виправна колонія №21» Міністерства юстиції України. Свою вину визнав, просив суворо не карати та призначити покарання зі зміною режиму його відбування.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є - рецидив злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив новий умисний злочин в період відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2014 року за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, за місцем відбування покарання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку не можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69-1,75 КК України відсутні.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його відношення до вчиненого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.391 КК України, вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також для попередження вчинення нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_3 на даний час відбуває покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 14 липня 2014 року, за яким невідбута частина покарання становить 11 місяців 12 днів, тому призначаючи остаточне покарання за сукупністю вироків в порядку передбаченому ч. 1 ст. 71 КК України, суд вважає, що до покарання призначеного за цим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.
При цьому строк покарання обвинуваченому слід визначити з дня ухвалення даного вироку.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.391 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 14 липня 2014 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 19 червня 2018 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1