Ухвала

25 червня 2018р.
м. Київ
Справа № 754/20394/14-к
Провадження № 51 7033 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргупрокурора на ухвалу Апеляційного суду м. Києва

від 20 березня 2018 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
встановив:
прокурор, не погоджуючись із судовим рішенням, ухваленим щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить вищевказане судове рішення скасувати, а кримінальне провадження направити на новий розгляд у суд апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши прокурору строк для усунення недоліків.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.
Висловлюючи вимогу про скасування ухвали апеляційного суду, прокурор у поданій скарзі формально вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, як на підставу для скасування ухвали апеляційного суду, зокрема недотримання останнім вимог ст.ст. 370, 374, 419 КПК України, однак не наводить відповідних обґрунтувань, з огляду на положення ст. 412 КПК України.
Також прокурор у скарзі зазначає про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, однак у своїй скарзі фактично наводить доводи лише щодо невідповідності призначеного засудженим покарання тяжкості кримінального правопорушення та їх особі, те не обґрунтовує, які саме норми закону порушено апеляційним судом, з огляду на положення ст. 413 КПК України.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 березня 2018 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3