Провадження № 1-кп/643/1314/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005269 від 21.09.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ульянівськ Російської Федерації, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 12.10.2000 року Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 101 КК України до позбавлення волі на 10 років, додаткові міри ст. 14 КК України лікування від алкоголізму, звільнений 26.04.2010 року у зв`язку з відбуттям строку покарання, 09.09.2010 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік, 16.03.2011 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, 70, 71 КК України до позбавлення волі на 4 роки 6 місяців, звільнений 04.07.2015 року у зв`язку з відбуттям строку покарання, 24.09.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений 13.07.2018 року у зв`язку з відбуттям строку покарання, ніде не зареєстрованого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В середині вересня 2018 року (більш точні дата та час під час судового розгляду не встановлені) ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 189 по пр. Л.Ландау в м. Харкові, знайшов ручну осколкову гранату «РГД-5» із підривачем типу УЗРГМ. Після чого, розуміючи, що знайдені речі належать до вибухових пристроїв та речовин, став умисно, незаконно їх зберігати та носити при собі.

21 вересня 2018 року, приблизно, о 17-00 годині під час огляду ОСОБА_4 біля будинку № 87-А по пр. Ювілейному в м. Харкові у нього було виявлено і вилучено корпус гранати РГД-5, а також запал УЗРГМ-2, які він носив у сумці, та які відповідно до висновків експерта № 159/2018 від 26.09.2018 року є корпусом ручної гранати РГД-5, спорядженим розривним зарядом (вибухова речовина тротил- масою 116г), до категорії вибухових пристроїв (боєприпасів) не відноситься, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, та є відривачем до ручних гранат типу УЗРГМ/УЗРГМ-2, спорядженим вибуховою речовиною (комбінованим зарядом ініціючої вибухової речовини ТНРС масою 0,1г та азиду свинцю масою 0,2г, а також зарядом бризатної вибухової речовини тетрил (ТЕН або гексоген) масою -1,02г), відноситься до категорії вибухових пристроїв і належить до засобів ініціювання.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, тобто придбання, носіння, зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

16 жовтня 2018 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 та ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою останній визнав себе винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 263 КК України.

Згідно з умовами вказаної угоди, сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме - за ч.1 ст.263 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про винуватість, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому визначене в угоді покарання.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене сторонами покарання. При цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, шкода заподіяна лише інтересам держави. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.263 КК України.

Судом встановлено, що укладання угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з"ясовано, що учасники процесу повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про винуватість, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про винуватість.

У відповідності з вимогами ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати по залученню до участі у справі експертів у розмірі 2288,00 грн.

До набрання чинності вироку суд підтверджує раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 124, 314, 373, 374, 377, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 жовтня 2018 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 Харківської області та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 16.10.2018 покарання за цією статтею - у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлленя волі.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу фактичного затримання, а саме з 21 вересня 2018 року.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані з залученням до участі у справі експертів, у розмірі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до набрання законної сили вироку залишити раніше обрану - тримання під вартою Харківській установі виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим - з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1