АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/851/18 Справа № 204/2985/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
представника потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката ОСОБА_10 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2018 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який зареєстрований та мешкає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2018 року ОСОБА_7 визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді застави вирішено скасувати та заставу у розмірі 500 000 гривень повернути заставодавцю. На підставі п. в) ст. 1, ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року ОСОБА_7 , звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді семи років позбавлення волі, та від відбування призначеного додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.

Окрім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат, визначено долю речових доказів у кримінальному провадженні, а також задоволено цивільний позов та вирішено стягнути з ОСОБА_7 : на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 64 883 гривні 89 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди 400 000 гривень; на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 400 000 гривень.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за наступних обставин.
Обвинувачений ОСОБА_7 , 02 березня 2016 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «BMW X6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить йому на праві власності, здійснював рух з перевищенням допустимої швидкості в населеному пункті, тобто вище ніж 60 км/год, по вул. Робочій зі сторони вул. Уральської в напрямку вул. Володимира Антоновича (Свердлова) у м. Дніпропетровську.
Під час свого руху, в районі будинку № 23, розташованого по вул. Робоча в м. Дніпропетровську, водій ОСОБА_7 керуючи автомобілем «BMW X6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи об`єктивну можливість виявити в межах видимості в напрямку свого руху пішохода ОСОБА_12 , не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку для життя та здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки, рухаючись в зоні дії дорожнього знаку 5.35.2 «Правил дорожнього руху України», наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеному на проїзній частині дорожньою розміткою 1.14.3 «Правил дорожнього руху України», нехтуючи перевагою пішохода ОСОБА_12 , яка перетинала проїжджу частину вул. Робоча по нерегульованому пішохідному переходу з права наліво відносно напрямку руху автомобіля «BMW X6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не зменшив швидкість свого руху, аж до зупинки транспортного засобу, щоб дати дорогу пішоходу, якому може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_12 .
Своїми діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.3, 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України.
Порушення п.п. 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходиться з технічної точки зору в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.
Невиконання вказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної події, у результаті якої пішохід ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла, яка включає в собі: - тупу травму тулуба з крововиливом у тканини лівої половини спини та переломами ребер ліворуч, ушкодженням лівої легені, забиттям лівої нирки. Саднами ліворуч по задньо-пахвовій лінії на рівні 8-9 ребер, з синцем поряд, в області проекції правої передньо-верхньої ості, в області проекції середньої третини гребеня правої клубової кістки, на 4,5 см до заду і 2 см нижче проекції правої передньо-верхньої ості; - тупу травму нижніх та верхніх кінцівок з переломом таза, відкритим переломом нижньої частини лівої стегнової кістки, закритим переломом внутрішнього мищелку великогомілкової кістки праворуч, 4-5-ї плюснових кісток праворуч, закритим переломом правого плеча. Синцями в області внутрішньої кісточки лівої гомілки з переходом на нижню її третину, на цій же гомілці по внутрішній поверхні на висоті 8 см, в області внутрішньої поверхні нижньої третини лівого стегна з розповсюдженням донизу, до верхньої третини лівої гомілки переривчастий, по задньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу, в області зовнішньої частини лівої сідниці з переходом на верхню третину зовнішньої поверхні лівого стегна, довжинником орієнтовний вертикально, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу. Саднами в області проекції внутрішнього мищелку правої великогомілкової кістки, по внутрішньому краю правої стопи в області плюстнево-фалангового суглобу, в середній третині правої стопи та внутрішньої кісточки праворуч, на тилі правої кисті над другою п`ясною кісткою, на тилі лівої кисті на 2 см вище п`ясно-фалангового суглобу 2-го пальця. Крововиливами на кінцівках відповідно синцям, а також на задньо-внутрішній поверхні в середній та нижній третинах лівого стегна і в глибині правого камбалопоїдного м`язку в області судинно-нервового пучка. Ділянками відшарування шкіри від підлеглих тканин в нижній третині правої гомілки по зовнішньому краю який йде до кісточки, в області внутрішнього краю лівого наколінника, на зовнішній поверхні верхньої третини правої гомілки, по середній поверхні правого стегна в нижній третині, з розповсюдженням до низу; - закриту внутрішньочерепну травму з крововиливом у покрови голови з внутрішньої сторони ліворуч та крововиливом під м`яку мозкову оболонку лівої тім`яної і лобної долей. Забитими ранами на нижній губі та в області підборіддя, переломом альвеорального відростку нижньої щелепи з травматичною екстракцією зубів, крововиливами під слизову верхньої губи по центру та праворуч. Саднами в області підборіддя між ранами, на 3 см догори від зовнішнього кінця лівої брови, на 2 см нижче зовнішнього кута лівого ока, на лівій половині носа з переходом на перенісся, смугастої форми.
Всі зазначені пошкодження виникли в короткий термін часу, від дії тупих твердих предметів в умовах дорожньо-транспортної пригоди при ударі виступаючими частинами автомобіля з наступним закиданням на капот автомобіля та подальшим відкиданням тіла і ударом о покриття дороги та елементи узбіччя. Враховуючи переважання ударних пошкоджень на тілі ліворуч, характер переломів ребер та кісток тазового поясу і лівого стегна, потерпіла під час первинного контакту знаходилась у вертикальному положенні та рухалась. Під час первинного контакту з автомобілем вона була звернена до нього лівою боковою поверхнею тіла.
Всі отримані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних пошкоджень та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої.
Смерть потерпілої наступила в КЗ «ОКЗ ім. Мечникова» 02.03.2016 року о 24 годині 00 хвилин від сумісної тупої травми тіла, що супроводжувалась численними переломами кісток тулуба та кінцівок, травмування лівої легені та нирки, закритою внутрішньо-черепною травмою, забиттям м`яких тканин і, яка ускладнилась розвитком кровотечі та шоку, що підтверджується наявністю вищезгаданих пошкоджень.
В апеляційній скарзі, що була уточнена до початку судового розгляду в суді апеляційної інстанції захисник обвинуваченого просить вирок суду змінити, зменшивши суми грошових стягнень з його підзахисного на користь потерпілих, стягнувши з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди по 100 000 грн. на користь кожного з потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, адвокат вважає розмір стягнень безпідставним, оскільки він не обґрунтований належним чином. На переконання захисника, судом не наведено належних і допустимих доказів на підтвердження розміру стягнень, а також певних розрахунків. Захисник вказує, що всупереч вимогам п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України у справі не було проведено експертизу з метою встановлення розміру завданої кримінальним правопорушенням шкоди.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали уточнену апеляційну скаргу та вказали на те, що доведеність вини обвинуваченого не оскаржують, а лише просять змінити вирок суду в частині розміру моральної шкоди, доводи потерпілих, їх представника, а також прокурора, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки у судовому засіданні захисник обвинуваченого конкретизував, що доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, він не заперечує та просить переглянути вирок суду виключно в частині визначеного судом розміру стягнення моральної шкоди, змінивши апеляційні вимоги письмово у поданих доповненнях до апеляційної скарги та зазначена позиція захисника повністю підтримана в судовому засіданні обвинуваченим, колегія суддів перевіряє доводи апеляційної скарги захисника в межах заявлених під час апеляційного розгляду вимог щодо стягнення моральної шкоди на користь потерпілих.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, та кваліфікація його дій не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Згідно з положеннями ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкод а, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи з обставин кримінального провадження, потерпілі зазнали великих душевних страждань, пов`язаних з втратою доньки.

Такі обставини об`єктивно враховані судом при визначенні обсягу задоволення заявлених потерпілим вимог про відшкодування моральної шкоди, а тому з рішенням суду в цій частині колегія суддів погоджується.

На переконання колегії суддів, визначений судом розмір моральних збитків відповідає понесеним моральним втратам, та є справедливим по відношенню до потерпілих, а тому підстави для його зменшення у колегії суддів відсутні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку в частині задоволеного судом цивільного позову, який зміні чи скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу скаргою адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді: