Справа № 369/5534/18
Провадження №1-кс/369/1739/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 що діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту рухомого майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000904 від 12.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що власнику майна ОСОБА_4 , зі слів бізнес-партнера ОСОБА_5 , стало відомо, що Ухвалою слідчого судді Києво- Святошинського районного суду Київської області у справі №369/1636/18 від 13.02.2018 року було накладено арешт на автомобіль марки «TOYOTA SEQUOIA» білого кольору (насправді - сірого кольору) д.н.з. НОМЕР_1 / 199RUS із номером кузова ( НОМЕР_2 ), копію паспорта громадянина РФ на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Грозний, Чеченська Республіка, змиви з керма вищевказаного автомобіля та змиви з важеля перемикання передач, акт виконання робіт з СТО «Партнер Галіан», що за адресою: м. Одеса, вул. Розумовська 14 від 23.12.2017 року на автомобіль марки «TOYOTA SEQUOIA» д.н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ім`я ОСОБА_4 (насправді - ОСОБА_4 ) (77 36 № 624973) на автомобіль марки «TOYOTA SEQUOIA» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 / 199RUS із номером кузова ( НОМЕР_2 ).
Арешт накладено на підставі клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області, лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000904 від 12.02.2018, за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
ОСОБА_4 копія Ухвали слідчого судді Києво- Святошинського районного суду Київської області не надходила, на судове засідання ОСОБА_4 не запрошували, про дату та час розгляду справи не повідомляли. Про зміст ухвали ОСОБА_4 стало відомо лише зі слів бізнес-партнера ОСОБА_5 , після повернення останнього з поїздки в Україну.
Власник майна вважає, що зазначена Ухвала є необгрунтованою у частині накладення арешту на автомобіль та свідоцтво про реєстрацію ТЗ, оскільки винесена на підставі неповного повідомлення суду усіх фактів та обставин справи.
23.07.2017 року автомобіль «TOYOTA SEQUOIA» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 / 199RUS із номером кузова ( НОМЕР_2 ) офіційно перетнув кордон України, у режимі тимчасового ввезення до 1 року. Автомобілем керував ОСОБА_7 - бізнес-партнер власника автомобіля ОСОБА_4 .
ОСОБА_7 керував автомобілем на підставі оригіналу Свідоцтва про реєстрацію ТЗ та усної довіреності свого армійського товариша та бізнес-партнера ОСОБА_4 .
Автомобіль «TOYOTA SEQUOIA» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 / 199RUS, на території України, використовувався ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , під час їхнього перебування у справах в Україні.
ОСОБА_4 11 лютого 2018 року перебував у справах в Україні і користувався для поїздок автомобілем «TOYOTA SEQUOIA» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 / 199RUS на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ. Маючи на руках квиток на вечір 11.02.2018 року, перед від`їздом вирішив помити автомобіль, щоб залишити його на стоянці до наступного свого приїзду чи приїзду свого бізнес-партнера ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 заїхав автомобілем «TOYOTA SEQUOIA» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 / 199RUS на автомийку «SPA» на Великій кільцевій дорозі, при цьому Свідоцтво про реєстрацію ТЗ залишив в автомобілі за протисонячним козирком.
Повернувшись через деякий час за автомобілем ОСОБА_10 виявив, що автомобіль «TOYOTA SEQUOIA» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_4 на території автомийки відсутній, а працівник автомийки повідомив, що автомобіль евакуювали працівники поліції.
Не маючи змоги з`ясовувати усі обставини, маючи на руках квиток, ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_5 у телефонному режимі про цю ситуацію та просив з`ясувати причини евакуації поліцією автомобіля «TOYOTA SEQUOIA» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 / 199RUS, по приїзду ОСОБА_5 в Україну. З матеріалів справи відомо, що гр. ОСОБА_11 рухаючись автомобілем у с. Софїївська Борщагівка, вул. Садова, 89 виїхав на зустрічну смугу та вчинив ДТП - зіткнення з автомобілем «TOYOTA SEQUOIA» білого кольору д.н.з. НОМЕР_3 . За кермом автомобіля був водій, разом з яким гр. ОСОБА_11 пішли до власника автомобіля додому у с. Софіївська Борщагівка, тобто гр. ОСОБА_11 знає де проживає власник «TOYOTA SEQUOIA» білого кольору д.н.з. НОМЕР_3 . Не заставши власника дома вони повернулися на місце ДТП. На місце ДТП під`їхав власник автомобіля «TOYOTA SEQUOIA» білого кольору д.н.з. НОМЕР_3 та вчинив хуліганські дії відносно винуватця ДТП гр. ОСОБА_11 . Особу хулігана гр. ОСОБА_11 описує наступним чином: чоловік слов`янської зовнішності; зростом під 2 метри; розмовляв українською мовою; віком близько 50-ти років. Власник автомобіля «TOYOTA SEQUOIA» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_4 має наступні прикмети: середнього зросту; яскравої кавказької зовнішності; розмовляє російською мовою з вираженим кавказьким акцентом.
Після інциденту, зі слів гр. ОСОБА_11 , близько 15:45 год. хуліган-власник авто сів у автомобіль «TOYOTA SEQUOIA» білого кольору д.н.з. НОМЕР_3 та поїхав у бік вулиці Пушкіна у с. Софіївська Борщагівка. Слідчому відомо, де проживає власник авто «TOYOTA SEQUOIA» білого кольору д.н.з. НОМЕР_3 та куди він поїхав. Замість того, щоб переслідувати можливого правопорушника, поїхати до нього додому, влаштувати засідку, встановити особу проживаючу за даною адресою тощо, слідчі виїжджають на Велику кільцеву дорогу і вилучають перший потрапивший на очі автомобіль автомобіль «TOYOTA SEQUOIA» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_4 , який належить на праві приватною власності ОСОБА_4 . Під час обшуку автомобіля слідчі виявляють: Свідоцтво про реєстрацію ТЗ на ім`я ОСОБА_4 та копію паспорта громадянина РФ ОСОБА_4 . Тобто, отримують докази того, що власник автомобіля «TOYOTA SEQUOIA» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 / 199RUS, не є особою, що вчинила хуліганство, а автомобіль не має ніякого відношення до зазначеної події. Однак, керуючись невідомими мотивами слідчі вилучають майно непричетної особи та у судовому порядку домагаються його арешту. 05.04.2018 року ОСОБА_7 був допитаний як свідок працівниками поліції Вишневого відділення Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП у Київській області у рамках кримінального провадження № 0000904 від 12.02.2018 року за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Свідок повідомив усі обставини переміщення автомобіля на територію України, використання його бізнес- партнерами під час відвідин України. ОСОБА_7 офіційно повідомив слідчі органи, що ні він, ні ОСОБА_4 не мають жодного відношення до вчинення хуліганських дій 11.02.2018 року по АДРЕСА_1 , а автомобіль «TOYOTA SEQUOIA» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 / 199RUS не являється предметом спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень. Автомобіль «TOYOTA SEQUOIA» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 / 199RUS не може бути речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України, оскільки не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не містить слідів або інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не є об`єктом кримінально протиправних дій.
Автомобіль «TOYOTA SEQUOIA» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 / 199RUS не є і не може бути речовим доказом, не являється власністю особи яка вчинила хуліганські дії. До зазначеного автомобіля не може бути застосована конфіскація, адже ст. 296 КК України не передбачає такої санкції.
Тому заявник просив скасувати арешт частини майна накладений Ухвалою від 13.02.2018 року у справі № 369/1636/18, а саме: автомобіля марки «TOYOTA SEQUOIA» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_5 /199RUS із номером кузова ( НОМЕР_2 ) та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_4 ( НОМЕР_6 ) на зазначений автомобіль.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав та просив його задоволити.
Слідчий Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області до судового засідання не з`явився, проте було надано до суду для огляду матеріали кримінального провадження №0000904.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке 12.02.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000904 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.02.2018 року накладено арешт на автомобіль марки «TOYOTA SEQUOIA» білого кольору д.н.з. НОМЕР_7 із номером кузова ( НОМЕР_2 ), копію паспорта громадянина РФ на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Грозний, Чеченська Республіка , змиви з керма вищевказаного автомобіля та змиви з важеля перемикання передач, акт виконання робіт з СТО «Партнер Галіан», що за адресою: м. Одеса, вул. Розумовська 14 від 23.12.2017 року на автомобіль марки «TOYOTA SEQUOIA» д.н.з. НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ім`я ОСОБА_4 ( НОМЕР_6 ) на автомобіль марки «TOYOTA SEQUOIA» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_7 із номером кузова ( НОМЕР_2 ), проводити розгляд даного клопотання без участі власника.
Постановою слідчого Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 автомобіль марки «Toyota SEQUOIA», білого кольору д.н.з. НОМЕР_9 із номером кузова ( НОМЕР_2 ) визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити, оскільки заявник не довів суду, що арешт накладено необґрунтовано, та відповідно не довів що у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні відпала потреба, оскільки відповідне рухоме майно було визнано речовим доказом і є об`єктом кримінально-протиправних дій та відповідно існує можливість використання даних речей як доказу у кримінальному провадженні № 0000904 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 26, 132, 170-173, 175 372, КПК України, -
УХВАЛИВ:
В клопотанні адвоката ОСОБА_3 що діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному правдженні №0000904 від 12.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1