Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року
м. Київ

справа № 640/2449/16-к
Провадження № 51-6365ск18

Верховний суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Київського районного суду м. Харкова

від 02 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області

від 03 квітня 2018 року в межах кримінального провадження

№ 0000830 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого вироком Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 05 грудня 2012 року за ч. 1 ст. 332 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, яке ухвалою Інгулецького районного суду

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 серпня 2013 року скасовано з оголошенням його в розшук,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК.
Встановлені обставини
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2016 року ОСОБА_5 засуджено: за ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією усього особистого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до новопризначеного покарання невідбутої частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2012 року, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією всього особистого майна.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2018 року апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишено без задоволення,

а вирок місцевого суду без змін.
Суть питання
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення судами першої та апеляційної інстанцій вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати оскаржувані судові рішення стосовно ОСОБА_5 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону, захисник у касаційній скарзі, порушуючи питання про скасування постановлених щодо ОСОБА_5 судових рішень, не зазначив, яких саме порушень допустились суди першої та апеляційної інстанцій, під час розгляду кримінального провадження щодо його підзахисного, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, та чому їх (ці порушення) слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду, відповідно до ч. 1

ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 374, 404, 412, 419 цього Кодексу.
Натомість захисник зазначає про однобічність і неповноту судового розгляду,

а також про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.
У касаційній скарзі захисника не зазначено, чи заявлялися стороною захисту в суді апеляційної інстанції клопотання, які всупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК апеляційний суд безпідставно не задовольнив, а також, які конкретно доводи їх апеляційних скарг (обвинуваченого і захисника) в порушення ст. 419 цього Кодексу суд апеляційної інстанції не дослідив, не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Усупереч ч. 6 ст. 427 КПК захисником до касаційної скарги не долучено її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження.
Відсутність у касаційній скарзі зазначених обґрунтувань та недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Київського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від

03 квітня 2018 року і встановити десятиденний строк із дня отримання ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3