Справа № 761/8166/18
Провадження № 1-кс/761/5591/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

На обґрунтування доводів скарги заявник зазначає, що 17.03.2017 уповноваженими особами ГСУ СБ України у кримінальному провадженні №0000091, на підставі ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.02.2017 та 03.03.2017 проведено обшуки за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та за місцем роботи останнього за адресою: АДРЕСА_2 під час яких було виявлено та вилучено особисте майно заявника.

Вважаючи, що вилучене під час проведення обшуків майно набуло статусу тимчасово вилученого майна, ОСОБА_3 , просить слідчого суддю зобов`язати слідчого повернути все вилучене у нього майно, згідно протоколів від 17.03.2017.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав вимоги та доводи, викладені у скарзі, просив задовольнити скаргу з підстав, які у ній наведені.

Прокурор ОСОБА_4 проти скарги заперечував, зазначив, що вилучене майно входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалах про дозвіл на проведення обшуку.

Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши додані до скарги матеріали, приходить до наступного висновку.

Так, ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.02.2017 та 03.03.2017 було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 УДР ГСУ СБ України ОСОБА_5 та надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та за місцем роботи останнього за адресою: АДРЕСА_2 з метою виявлення та вилучення комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації та чернеток із записами стосовно проведення закупівель ПАТ «Укрзалізниця» та/або її підрозділами; мобільних телефонів та інших засобів зв`язку з відомостями стосовно проведення закупівель вказаною вище організацією або які використовувались для надання вказівок учасникам торгів щодо подання або неподання відповідних заявок/документів для участі в торгах; печаток, штампів та статутних документів юридичних осіб, правові підстави знаходження яких у обшукуваній будівлі відсутні; значних сум грошових коштів, які явно не відповідають реальному доходу службовців ПАТ «Укрзалізниця», а також відсутність правових підстав знаходження яких в службових приміщеннях ПАТ «Укрзалізниця».

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор мають, зокрема оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Заявник зазначає, що спірне майно, вилучене під час проведення обшуків, має статус тимчасово вилученого майна, оскільки в ухвалі слідчого судді відсутній дозвіл на його вилучення, а також те, що арешт на вилучене майно не накладався.

Проте, звертаючись зі скаргою заявник не конкретизує свої вимоги, тобто не зазначає переліку спірного майна щодо якого вирішується питання про повернення, лише посилається на протоколи обшуків від 17.03.2017, що позбавляє слідчого суддю можливості перевірити ті обставини, на які посилається заявник.

Крім того, з наданих до матеріалів скарги документів вбачається, що вилучене 17.03.2017 під час проведення обшуків майно входить до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, у зв`язку з чим підстав для задоволення скарги не вбачається.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого слідчого ГСУ СБ України у кримінальному провадженні №0000091 щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 29.05.2018

Слідчий суддя