Справа №573/1318/18
Номер провадження 1-кс/573/503/18

УХВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и
09 серпня 2018 року м.Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

слідчого: ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду в м. Білопілля клопотання слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2018 року слідчий СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.

Слідчий мотивує своє клопотання тим, що 07 серпня 2018 року до чергової частини Білопільського ВП ГУНП в Сумській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , в якій просить вжити заходи до невідомої особи, яка вночі 07 серпня 2018 року по вул. Сумській в м. Білопілля біля автовокзалу відкрито, без застосування насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, заволоділа грошовими коштами в сумі 400 грн. та мобільним кнопковим телефоном «NOMI», чим спричинила матеріального збитку на заявлену суму 900 грн.

В ході першочергових заходів встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , який звернувся до Білопільського ВП із заявою про вчинення даного кримінального правопорушення.

07 серпня 2018 року в період часу з 18.20 год. по 18.47 год. в ході огляду в приміщенні кабінету № 20 СВ Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 добровільно видав для огляду мобільний телефон «NOMI» і184, чорного кольору з обідком сірого кольору, яким він відкрито заволодів у ОСОБА_5 . Даний телефон було оглянуто та вилучено.

Відомості про дане кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000379 від 07.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України (а. с. 4).

Про підозру у кримінальному провадженні нікому не повідомлялося.
Відповідно до п. 1 ч. 9 ст.100 КПК України мобільний телефон «NOMI» і184, чорного кольору з обідком сірого кольору є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а тому з боку слідчого необхідне вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначене майно.
Таким чином, є достатні підстави вважати, що вищезазначена мобільний телефон «NOMI» і184, чорного кольору з обідком сірого кольору відповідає критеріям віднесення майна до речових доказів, визначених ст. 98 КПК України. На підставі вищевикладеного, зазначене майно визнане речовими доказами за постановою слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 від 08 серпня 2018 року.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Заслухавши слідчого, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до загальних положень Кримінального процесуального кодексу України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, що знайшло також свій розвиток і у положеннях КПК, які регламентують порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною першою статті 170 КПК України поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В силу п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В такому разі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Європейський Суд з прав людини в своїх постановах від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації» та від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації» наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Судом встановлено, що СВ Білопільського ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07 серпня 2018 року за № 0000379 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України (а. с. 4).

Постановою слідчого Білопільського ВП ГУНП в Сумській області від 08 серпня 2018 року вилучене майно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000379 (а. с. 16).

Наведене вище свідчить про існування розумних підозр вважати, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбаченим ст. 98 КПК України.
На даному етапі суд вважає використання вказаного майна як доказу в кримінальному провадженні цілком можливим, у зв`язку з наявністю обґрунтованих підстав вважати, що вилучене майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідне накладення арешту на це майно, тобто тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та користування цим майном з метою його збереження.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна з метою збереження речових доказів з підстав, зазначених у клопотанні, відповідає вимогам процесуального закону, є розумним та співмірним з метою забезпечення завдань кримінального провадження, а відтак, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «NOMI» і184, чорного кольору з обідком сірого кольору, належний потерпілому ОСОБА_5 , який був виданий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 07 серпня 2018 року під час огляду в приміщенні кабінету № 20 СВ Білопільського ВП ГУНП в Сумській області, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Визначити місцем зберігання арештованого майна, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку, домогосподарство в якому мешкає потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, яким необхідно вручити її копію.
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: