Справа № 206/3153/15-к
1-кс/206/1049/18
УХВАЛА

11 жовтня 2018 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на рішення слідчого СВ Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ
11 жовтня 2018р. ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на рішення слідчого від 29 лютого 2016 року СВ Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження.

В той же час, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Так, главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.

В той же час, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Початок обчислення строку на оскарження залежить від предмета скарги: строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії, а строк оскарження інших рішень, дій або бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності.

Так, заявник оскаржує постанову заступника начальника Самарського відділення поліції ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 від 29 лютого 2016 року про закриття кримінального провадження № 0001107, а тому строк на її оскарження починається з дня отримання її копії.
Як зазначає заявник ОСОБА_2 , що копію постанови від 26 лютого 2016 року про закриття кримінального провадження отримав лише 05.10.2018р., поштою вона направлена не була.

Проте жодного доказу отримання постанови від лютого 2016 року лише у жовтні 2018 року не надає.

В той же час, за змістом п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України питання про поновлення пропущеного строку передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України слідчий суддя вирішує лише за клопотанням чи заявою особи, яка звернулася зі скаргою.
Так, у скарзі заявник просить поновити строк на подачу цієї скарги, але жодним чином не обґрунтовує підстави для його поновлення.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником при зверненні до суду із даною скаргою, пропущено передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України строк на оскарження бездіяльності Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області, в зв`язку із чим, скарга підлягає поверненню.

В свою чергу, суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі, й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 303-307, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ
Скаргу ОСОБА_2 на рішення слідчого СВ Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження- повернути.

Копію ухвали про повернення скарги разом зі скаргою та доданими до неї документами надіслати заявнику.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1