АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1431/18 Справа № 192/736/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2018 року відносно, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, на даний час відбуваючого покарання в Солонянській виправній колонії № 21, раніше судимого,-

якою відмовлено в задоволенні клопотання останнього про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нову ухвалу, якою звільнити його умовно достроково від відбуття покарання. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції під час розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення, не було взято до уваги, що він більше двох років працевлаштований в ССЦ -3, який займається переробкою вторинної сировини на посаді бригадира цеху. За весь період має шість заохочень за участь в групі «Підготовка до звільнення», є головою виробничої секції та приймає участь в благоустрою колонії, з яких останні були застосовані 18 квітня, 20 липня 2017 року та 26 січня 2018 року, а також апелянт вказує, що має два стягнення, які є погашеними.
Ухвалою суду першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що хоч засуджений і відбув необхідний термін відбування покарання для застосування умовно-дострокового звільнення, проте за весь період відбування покарання має два стягнення у виді доган, за порушення режиму утримання, характеризується як посередньо так і задовільно, приймає участь в організаціях виховних заходів, але не приймає участь в роботі самодіяльних організацій, у зв`язку з чим суд відмовив у задоволенні клопотання.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги в її межах та матеріали справи про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до змісту ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Як видно з матеріалів справи, що 07 липня 2014 року вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку покарання - 07 липня 2014 року, кінець строку - 22 жовтня 2018 року.
Засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 частини строку покарання, знаходячись в УВП № 3 з 09 липня 2014 року, за час перебування характеризувався посередньо, допустив одне порушення режиму утримання за що мав одне стягнення, заохочень не мав.
В Солонянській виправній колонії № 21 знаходиться з 15 жовтня 2014 року. Працевлаштований робочим цеху, до праці ставиться добре. За час відбування покарання характеризується задовільно, має одне порушення режиму утримання, за що застосовано одне стягнення, має шість заохочень, останні з яких застосовані 18 квітня та 20 липня 2017 року, 26 січня 2018 року. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.
Отже, враховуючи зазначені вище обставини, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення, оскільки відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ч.3 ст.81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд першої інстанції під час розгляду клопотання обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування основного покарання, з чим погоджується і апеляційний суд.
Такими чином, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, КПК України, апеляційний суд,-
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4