АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваної ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 липня 2018 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС шостого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною покидати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби строком до 04 вересня 2018 року включно відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Засулля Полтавської області, українки, громадянки України, заміжньої, маючої двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
Постановлене рішення мотивоване тим, що стороною обвинувачення не доведено наявності підстав для застосування відносно ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу. Разом з тим, дослідивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого остання обґрунтовано підозрюється, в сукупності з даними про її особу, вказують що достатнім стримуючим засобом неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор у провадженні ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави. В обґрунтування свої вимог, апелянт вказує на те, що стороною обвинувачення доведено існування заявлених ризиків та зазначає, що лише застосування виняткового запобіжного заходу в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної. Зокрема прокурор просить врахувати, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що виразилося у пособництві в одержанні службовими особами, які займають відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням, неправомірної вигоди, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за яке передбачено лише реальну міру покарання.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати. Так, апелянт зазначає про відсутність підстав для застосування відносно його підзахисної будь-якого запобіжного заходу, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність стороною обвинувачення існування жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, захисника ОСОБА_6 , який виступив в підтримку своєї апеляційної скарги і заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення, підозрювану ОСОБА_7 , яка підтримала позицію свого захисника, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст. 183 КПК України, відповідно до якої, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

З такими висновками слідчого судді, колегія суддів погоджується.

Так, відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про їх існування з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Чинний Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на сторону обвинувачення обов`язок довести наявність заявлених ризиків.
Проте, слідчий вказаних вимог закону не дотримався та не надав суду достатньо доказів на підтвердження тих обставин, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної в змозі лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді з приводу того, що ні доводи клопотання, ні додані до нього матеріали не містять жодних відомостей, які б вказували наявність виключних обставин для застування відносно ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу.

Крім того, дослідивши надані суду матеріали у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, колегія суддів вважає, що і запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби не відповідає даним про особу підозрюваної та існуючим ризикам в наслідок надмірної суворості.
Так, не зважаючи на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких та у разі доведення її винуватості їй загрожує реальна міра покарання, проте, вона в минулому до кримінальної відповідальності не притягувалася, позитивно характеризується, що вказує на високий рівень моральних якостей, має постійне місце проживання, заміжня, у неї на утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, відсутні відомості про намагання підозрюваної ухилятися від органів досудового розслідування, на підставі чого колегія суддів вважає, що запобігти існуючим ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку останньої в змозі запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Що стосується доводів захисника про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні його підзахисною кримінального правопорушення, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, то вони є безпідставними. Так, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. На думку колегії суддів такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах кримінального провадження, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, слідчим доведена та сумніву у суду щодо їх достатності не викликала.

Також, спростовуються наданими суду матеріалами і посилання апелянта на відсутність ризиків у поведінці підозрюваної, так як із вказаних матеріалів вбачається, що заявлені стороною обвинувачення ризики існують, проте, достатнім стримуючим фактором неналежною процесуальної поведінки ОСОБА_7 є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Таким чином, на підставі вище наведеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою у відповідності до встановлених обставин слід застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

За таких обставин, подані апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у провадженні - прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 липня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС шостого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС шостого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.
Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану наступні обов`язки:

- не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з особами визначеними слідчим;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та у разі наявності інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 04 вересня 2018 року включно та зобов`язати підозрювану ОСОБА_7 з`являтися за першою вимогою до суду, слідчого та прокурора за викликом.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3769/2018 Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1