Справа № 466/5307/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«10» липня 2017 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у закритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старе Село Пустомитівсського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не одруженого, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , - солдата,

з метою його приводу для участі в розгляді клопотання прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 про застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 29 січня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, -

у с т а н о в и в :

09 липня 2018 року прокурор військової прокуратури Львівського гарнізону звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зіслався на те, що досудовим розслідуванням установлено, що солдат ОСОБА_4 призваний 04.11.2015 року на строкову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом начальника 3 спеціального відділу Військової служби правопорядку №187 від 05.11.2015 року, ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем військової частини - НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Згідно наказу начальника 3 спеціального відділу Військової служби правопорядку №212 від 07.12.2015 року, солдат ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, із діагнозом «Гострий вірусний гепатит ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Разом з тим, солдат ОСОБА_4 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 27.12.2015 року самовільно залишив ВМКЦ Західного регіону з метою ухилитися від військової служби, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним для проходження строкової військової служби, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, самовільно залишив розташування ВМКЦ Західного регіону, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , з метою ухилитися від військової служби та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби, чим вчинив самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби (дезертирство), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.

28 березня 2016 року ОСОБА_4 в порядку ч.1 ст. 278, ч.1 ст. 111, ч.1, 2 ст.135 КПК України повідомлено про підозру у вчинені ним злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати солдата ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є довідка №2756 про самовільне залишення лікувального закладу, рапорт медичної сестри ОСОБА_5 , рапорт начальника відділення ОСОБА_6 , пояснення свідка ОСОБА_7 , про те, що останній покинув лікувальний заклад без поважних причин.

З врахуванням того, що солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від проходження військової служби переховується від органів досудового розслідування та суду, тому слід прийти до висновку про неможливість запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, викладених в описовій частині цього клопотання, застосуванням більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам.

За місцем проходження військової служби підозрюваний ОСОБА_4 характеризується низькими морально-діловими якостями, неналежною дисципліною.

Обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 може призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду, з огляду на викладене, тримання останнього під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового слідства та судового розгляду справи.

На адресу суду поступила заява прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_8 про розгляд справи у його відсутності в якій також зазначає, що клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання є підставним і підлягає до задоволення.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні військової прокуратури Львівського гарнізону перебуває кримінальне провадження №0000024 від 29 січня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України.

29 вересня 2016 року ОСОБА_4

оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

Постановою слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_9 від 29 вересня 2016 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000024 від 29 січня 2016 року зупинено та оголошено розшук ОСОБА_4 .

На підставі вищевикладеного, через те, що підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук, місце перебування останнього не відоме і він ухиляється від з`явлення до органу досудового розслідування, з метою забезпечення присутності останнього під час вирішення питання слідчим суддею про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і у зв`язку із забезпеченням оперативності та уникнення необґрунтованого затягування досудового розслідування, клопотання слід задовольнити.

Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176, 177, 178, 184, 187, 188, 189, 190 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старе Село, Пустомитівсського р-ну, Львівської обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не одруженого, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , - солдата, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала втрачає законну силу 10 січня 2019 року.

Виконання ухвали доручити прокурору військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1