Провадження № 1-в/317/173/2018
Справа № 317/1540/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чернігівка Запорізької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
10.04.2015 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

засудженого 25.09.2015 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання ОСОБА_5 про заміну покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі. Клопотання вмотивоване тим, що засуджений характеризується добре, має три заохочення, має дисциплінарні стягнення, які зняті та погашені, підтримує зв`язки з рідними, не конфліктний, вину визнає.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, просив замінити невідбуту частину покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі.

У судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії (№ 99) ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ОСОБА_5 має 3 заохочення, проте має 4 стягнення, одне з яких не зняте та не погашене.

Прокурор ОСОБА_3 висловив думку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого ОСОБА_5 , представника адміністрації колонії, прокурора, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Строк, визначений ч. 4 ст. 82 КК України, необхідний для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, засуджений ОСОБА_5 відбув.

Згідно ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з в.о. заступника начальника колонії із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18.12.2015 року. Під час тримання в Вільнянському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 10.01.2016 року відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», допустив чотири порушення вимог режиму відбування покарання, які виразилися у порушенні розпорядку дня, палінні у невстановленому місці, зберіганні заборонених предметів та у порушенні форми одягу, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення СПС та правами начальника установи. Два стягнення погашені, одне стягнення зняте у встановленому законом порядку та одне стягнення не зняте та не погашене у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку, ставлення до праці та виконання покладених обов`язків має два заохочення правами начальника установи та одне заохочення правами начальника відділення СПС. На виробництві установи не працевлаштований. За характером врівноважений, з іншими засудженими підтримує стосунки позитивної спрямованості. У відношенні до персоналу установи намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи під наглядом. Дотримується вимог санітарії та гігієни, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Намагається виконувати роботи із самообслуговування самостійно, достатніх навичок для їх виконання не має. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться не завжди сумлінно. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці, приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу та у роботі самодіяльних організацій засуджених не приймає, навчається у школі при установі. Засуджений за час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває, підстав для постановки на профілактичний облік не має. За вироком суду позову не має.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_5 має три заохочення та чотири стягнення, одне з яких не зняте та не погашене.

Таким чином, суд констатує, що засуджений ОСОБА_5 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст.107, ст. 118 КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, не працює, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною.

На фоні вищевикладених обставин, сумнівними та передчасними виглядають твердження засудженого про те, що він став на шлях виправлення і заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. 336, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1