Дата документу Справа № 335/5870/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/522/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/5870/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 р. м. Запоріжжя

Суддя палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 , при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження розглянув апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2018 року.

Вказаною ухвалою була частково задоволена скарга адвоката ОСОБА_3 і визнано незаконним затримання ОСОБА_4 починаючи з 13 години 55 хвилин 25.05.2018 і звільнено останнього з-під варти.

На ухвалу слідчого судді від 25.06.2018 адвокат ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК Українисуддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Статтею 309 КПК України передбачений перелік ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.
Оскаржувана ухвала слідчого судді не входить до переліку зазначеному в ст.309 КПК України тому, апеляційне провадження не може бути відкрито.

Адвокат як на підставу для можливості оскарження вищевказаної ухвалу, посилалась на правову позицію Верховного суду України відповідно до якої в разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч.3 ст.309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовляти у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч.4 ст.399 КПК України.

Разом з тим ця правова позиція Верховного суду України у вказаному випадку не може бути врахована, як підстава для відкриття апеляційного провадження.

Скарга адвоката ОСОБА_3 яка подавалася слідчому судді, містила в собі посиланням на положення ст.206 КПК України, однак крім вимог про звільнення особи з-під варти ставилась також питання про визнання незаконними дій прокурора в частині затримання ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України.

Відповідно до ст.131 КПК України, затримання особи - є заходом забезпечення кримінального провадження.

Статтею 208 КПК України не визначено порядок оскарження вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, при цьому для захисту прав людини в цій частині (незаконного затримання) слідчий суддя керується положеннями ст.206 КПК України.

Положення ст.206 КПК України регулює порядок відновлення прав людини, зокрема її звільнення з-під варти, в тому разі, якщо особа позбавлена свободи (затримана, взята під варту, тощо) без наявності судового рішення або без інших правових підстав. При прийнятті рішення в порядку ст.206 КПК України, слідчим суддею має перевірятися підстави перебування особи під вартою, і в тому разі якщо особа утримується під вартою безпідставно, має бути постановлена ухвала про негайне звільнення цієї особи. Тобто предметом розгляду такого роду скарги, є не факт незаконного затримання (як дії, про що фактично зазначала захисник), а саме факт перебування особи під вартою.

Зі змісту ж скарги адвоката випливало, що нею фактично оскаржується затримання як процесуальна дія. Разом з тим перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідуваннявизначено ч.1 ст.303 КПК України, однак серед вказаного переліку таке рішення, як затримання особи в порядку ст.208 КПК України відсутнє. Відповідно ч.2 ст.303 КПК України, інші (ніж передбачені ч.1 ст.303 КПК України) рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, можуть бути предметом розгляду під час підготовчого судового засідання.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України за наслідками розгляду скарги нарішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора, слідчий суддя постановляю ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити в задоволенні скарги; визнання ж незаконними . Тобто положення ст.ст.303, 307 КПК України не містять вказівок про надання слідчому судді повноважень вирішувати питання, які можуть мати істотне значення для оцінки доказів на іншій стадії кримінального провадження, що також стосуються питання щодо законності або незаконності дій прокурора при затриманні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 був звільнений з-під варти, і на теперішній час, відсутній предмет розгляду в розумінні положень ст.206 КПК України, в розумінні ж ст.303 КПК України такого роду дії прокурора не оскаржуться під час досудового розслідування.

В самій апеляційній скарзі, на вирішення суду апеляційної інстанції також ставляться питання, які мають досліджуватись в підготовчому судовому засіданні і навіть при розгляді провадження по суті.

З огляду вказані обставини апеляційне провадження не може бути відкрите і з цих підстав також.

Керуючись ст.ст. 309, 399 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2018 року.

Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_2