Дата документу 04.05.2018 Справа № 554/3180/18
Єдиний унікальний номер справи: №554/3180/18
Провадження № 1-кс/554/3890/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2018 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши слідчого ВП№2 ПВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна , -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернулась до суду з клопотанням , посилаючи на те, що в період часу з 20.30 год. 20.01.2018 року по 08.30 год. 21.04.2018 року, невстановлена особа, проникла до подвір`я будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала оцинковану сітку, металевий люк та тачку. Спричинивши своїми діями потерпілій гр. ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 1000 грн.

В ході досудового розслідування оперативним шляхом було встановлено місце знаходження частини викрадених речей ОСОБА_4 .

Так, 03.05.2018 року гр. ОСОБА_5 добровільно видав працівниками поліції сітку висотою 2 м., довжиною близько 11 м. оцинкована, окрашена у сірий колір, та повідомив, що він не заперечує проти їх подальшого огляду та вилучення, оскільки йому стало відомо, що вона викрадена. В цей же день, вказанусітку було оглянуто та вилучені працівниками поліції.

03.05.2018 року сітку оцинковану визнано речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.

Згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучене в ході огляду місця події майно є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Відповідно до п. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або судуправа на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення

цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п. 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Керуючись ч. 3 ст. 214 КПК України огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З підстав викладеного, враховуючи, що вказана сітка яку бцло вилучено під час огляду та вилучена під час огляду03.05.2018 року має суттєве значення для вказаного кримінального провадження, оскільки являється речовим доказом та в подальшому з вказаними вище речами необхідно буде проводити необхідні слідчі дії, що матиме значення для повного, всебічного та обєктивного розслідування вказаного кримінального провадження

Слідчий в судове засідання не з`явилась, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у його відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягаює задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого ВП№2 ПВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на оцинковану сітку окрашену в сірий колір, яку добровільно видав ОСОБА_5 , яка в подальшому вилучена працівниками поліції ВП № 2.

Вище вказана сітка буде знаходитися у ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області на тимчосовому зберіганні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1