Справа № 706/271/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерілої: ОСОБА_4

захисника особи, щодо якої вирішується питання про застування примусових заходів медичного характеру підсудного: ОСОБА_5 ,

законного представника особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6

розглянувши в залі судового засідання Христинівського районного суду Черкаської області у відкритому судовому засіданні, клопотання про застування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженні № 0000358 від 16.07.2017 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Христинівка Черкаської області, українець, громадянин України, який має середню освіту, одружений, не працюючий, раніше не судимий, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично постійно проживаючий в АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий 16.05.2012 року Інгулецьким РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого. 2 ст. 15. ч. 2 ст. 194 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

16.07.2017 року близько 09 години 50 хвилин в с. Христинівка Христинівського району Черкаської області, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов на територію подвір`я домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_3 , де з метою умисного знищення чужого майна, облив бензином автомобіль ВАЗ-2107 1990 року випуску д.р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , та за допомогою сірників здійснив підпал даного автомобіля, після чого залишив місце вчинення злочину, але свій злочинний намір на знищення майна до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки пожежа автомобіля була погашена присутніми особами.

ОСОБА_7 своїми суспільно небезпечними діями вчинив закінчений замах на умисне знищення чужого майна, вчинений шляхом підпалу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_7 , оскільки його хвороба - не дозволяла і не дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Потерпіла, не заперечує проти застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру.

Законний представник ОСОБА_6 та захисник - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечували. Не оспорюючи фактичних обставин вчинення суспільно-небезпечного діяння вважають, що підстав для госпіталізації його до психіатричного закладу з посиленим наглядом немає, а тому просять застувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Зібрані і перевірені під час судового розгляду докази, а саме: витяг з кримінального провадження 0000358 від 16.07.2017, заяву потерпілої ОСОБА_4 , протоколом огляду місця події, висновоки судової експертизи паливно-мастильних матеріалів № 19/11-1/74-СЕ/17 від 25.07.201 7 року, судової дактилоскопічної експертизи № 1/1779 від 04.08.2017 року, судової пожежо-технічної експертизи № 5/113 від 21.09.2017 року, судової автотоварознавчої експертизи № 4/2093 від 27.11.2017 року, висновоком судово-психіатричної № 7 від 24.01.2018 року, підтверджують, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15. ч. 2 ст. 194 КК України.

За результатами дослідження наданих стороною обвинувачення доказів, суд, оцінюючи надані докази з точки зору їх належності та допустимості не встановив підстав, передбаченихст. 87 КПК України, які тягнуть безумовне визнання доказів недопустимими.

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного, і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що суспільно небезпечне діяння підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15. ч. 2 ст. 194 КК України, закінчений замах на умисне знищення чужого майна, вчинений шляхом підпалу.

Відповідно до ч.2ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідност.92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Наявний у справі висновок експертів-психіатрів не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу»примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним таКримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

За змістомстатті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; які вчинили у стані обмеженої осудності злочини;які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до п.3 ч.1ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру - госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК ) - висновку судово-медичної експертизи.

Так, згідно з п.23 висновку ОСОБА_7 , підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України. Перед судом постати не може. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_7 , примусових заходів медичного характеру, може спричинити серйозну загрозу спричинення безпосередньо неминучої шкоди цій особі або іншим особам.

Відповідно до ч.2 ст.512 КПК України, судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_7 .

Долю речового доказу необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 19, 92 - 94 КК України, ст.ст.508, 512, 513, 516 КПК України, суд, -

Ухвалив:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000358 від 16.07.2017 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вчинив суспільно - небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 15. ч. 2 ст. 194 КК України ст.185 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 залишити у власності ОСОБА_4 , дактилоскопічну карту рук, повернути до архіву, пляшку пет, обгорілій сірник, знищити. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Христинівський районний суд Черкаської області.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 4229,81 грн., за проведенні судові експертизи
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити прокурору та захиснику.

Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя ОСОБА_1