Ухвала

18 червня 2018 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2

та прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників підозрюваного адвокатів: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження № 0000005 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

Встановив:

13 червня 2018 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

18 червня 2018 року в підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлене клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 строк на 60 днів.

Від підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_6 надійшли клопотання про зміну запобіжного заходу в порядку ч. 3 ст. 315 КПК України.

Розглянувши вказані клопотання, заслухавши учасників його розгляду, суд на предмет наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України дійшов висновків, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотань підозрюваного та його захисника потрібно відмовити з таких підстав.

В клопотанні прокурор вказує, що 31.12.2017 близько 20 години ОСОБА_4 прийшов до своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , для святкування свята Нового року, про що попередньо домовився з нею. Під час святкування, ОСОБА_4 вживав спиртні напої.

Між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в період часу з 01.00 год до 01.30 год 01.01.2018, більш точного часу органом досудового розслідування не установлено, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин сталася сварка, під час якої у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, ОСОБА_4 наніс не менше восьми ударів долонями рук, стиснутими в кулак по голові, та не однократні удари долонями рук стиснутими в кулак та ногами по тулубу, руках і ногах ОСОБА_7 , внаслідок чого остання згідно з висновком експерта № 30 від 02.01. - 06.02.2018 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми голови з крововиливами під м`яку мозкову оболонку в лобній і тім`яній долях лівої півкулі та тім`яній долі правої півкулі головного мозку, масивним обширним крововиливом в м`які покриви голови з боку внутрішньої поверхні в лобно-тім`яно-скроневих ділянках, крововиливами в скроневі м`язи, обширним синцем на обличчі з підшкірною гематомою в лобній ділянці та саднами, раною слизової оболонки верхньої губи, крововиливами під слизову оболонку верхньої та нижньої губи, яка ускладнилась набряком-набуханням головного мозку, та по ступеню тяжкості стосовно живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і в цьому випадку призвели до смерті; закритої травми грудної клітини з множинними переломами ребер зліва 2, 3, 4, 5, 6-го по середньо ключичній лінії та 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9-го по передній під паховій лінії з розривом пристінкової плеври в ділянці 5, 6-го ребер по середньо ключичній лінії, перелом груднини в ділянці прикріплення 2, 3-го ребер, крововиливом в переднє середостіння, крововиливом в лівий купол діафрагми, синцем на лівій боковій поверхні грудної клітини, яка ускладнилась лівобічним гемотораксом (скупчення крові в лівій плевральній порожнині до 200 мл), та по ступеню тяжкості стосовно живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; обширного синця на лівій верхній кінцівці з підшкірною гематомою на тильній поверхні лівої кисті; обширного синця на правому передпліччі та тильній поверхні правої кисті, які по ступеню тяжкості стосовно живої особи мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синців на передній поверхні грудної клітини зліва, лівій молочній залозі, передній поверхні лівого плечового суглобу, задній поверхні правого плечового суглобу, передній та зовнішній поверхні правого плеча, задній поверхні правого ліктьового суглобу, долонній поверхні правого передпліччя, передній поверхні лівого колінного суглобу, передній поверхні лівої гомілки, передньо-внутрішній поверхні правого стегна та передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу, які по ступеню тяжкості стосовно живої особи мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно з висновком експерта № 30 від 02.01.-06.02.2018 смерть ОСОБА_7 настала внаслідок тупої закритої травми голови з крововиливами під м`які мозкові оболонки та яка ускладнилась набряком-набуханням головного мозку. З місця скоєння злочину ОСОБА_4 зник.

Згідно з висновком експерта № 30 смерть ОСОБА_7 настала близько 22-24 години до проведення дослідження трупа, тобто в проміжок часу з 08:30 год до 10:30 год 01січня 2018 року.

02.01.2018 о 20 год 07 хв, у порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

03.01.2018 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (умисне вбивство).

04 січня 2018 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20:00 год 02 березня 2018 року.

21.02.2018 підозрюваному ОСОБА_4 слідчим відділу СУ ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого).

02.03.2018 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчук обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.04.2018 року.

26.04.2018 ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 червня 2018 року.

Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із норм КПК України, і його належної поведінки.

В п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003 в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Наразі підстави для зміни застосованого стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, відсутні, оскільки відповідно до ст. 177 КПК України існують такі ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню:

- підозрюваний, перебуваючи на волі не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку в частині явки за викликами до суду, зокрема зможе переховуватися від суду, знаючи про можливе покарання у разі доведення вини у вигляді від 7 до 10 років позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину;

- підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу, свідків місце проживання яких йому відоме;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, на що також може спонукати санкція тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Разом з тим, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 з таких причин:

- особисте зобов`язання - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, з метою уникнення кримінального покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, беручи до уваги те, що він зник з місця вчинення події, може впливати на потерпілу та свідків, місце проживання яких йому відомо;

- особиста порука на адресу прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що на думку сторони обвинувачення негативно характеризує його особистість;

- застава прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_4 , його захисників, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, окрім того застава, як захід забезпечення кримінального провадженні відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КК України не застосовувався в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні насильницького злочину, що потягнув за собою загибель людини;

- домашній арешт - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Беручи до уваги зазначені вище норм законів, оцінюючи обставини цієї справи, зокрема те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, характер вчинення, що наведений у висновках експертиз. суд вважає за потрібне продовжити йому строк застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 ( шістдесят) днів.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, підстави для визначення йому розміру застави в такому випадку, відсутні.

Керуючись ст.ст.176-178, 183-184, 194, 197, 315 КПК України, суд, -

Постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м. Кременчука Полтавської області, українцю, громадянину України, із вищою освітою, одруженому, не працюючому, маючому на утриманні малолітню дитину, зареєстрове місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимий строк застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 ( шістдесят) днів, тобто з 16:00 год 18 червня 2018 року до 16 серпня 2018 року.

В задовленні клопотань підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя