Справа №481/1329/17 13.06.2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2017 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зброшкове, Доманівського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, засудженого 21.01.2014 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.1 ст.310, ч.1 ст.311, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317, ч. 2 ст. 307, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років із конфіскацією всього особистого майна,
- якою відмовлено у задоволенні спільного подання адміністрації ДУ «Новобузький виправний центр №103» та спостережної комісії Новобузької РДА Миколаївської області про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
представник ДУ «Новобузький
виправний центр №103» ОСОБА_7
засуджений ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Короткий зміст ухвали.
Ухвалою суду в задоволенні клопотання спільного подання адміністрації ДУ «Новобузького виправного центру №103» та спостережної комісії Новобузької РДА Миколаївської області про застосування щодо ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовлено.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт зазначає, що рішення районного суду не ґрунтується на фактичних обставинах справи. За період відбування покарання він характеризується позитивно, працевлаштований, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, відбув 2/3 призначеного судом покарання. З урахуванням цього є підстави для умовно-дострокового звільнення його від відбування покарання.

ОСОБА_5 вказує, що не згоден з накладеним 20.10.2017 року на нього стягненням за порушенням інструкції про надання короткочасного виїзду за межі установи. Наполягає на тому, що спиртних напоїв під час виїзду за межі установи не вживав.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

26 жовтня 2017 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло спільне подання адміністрації Державної установи «Новобузького виправного центру № 103» та спостережної комісії Новобузької РДА Миколаївської області стосовно ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. З подання вбачалося, що засуджений ОСОБА_5 відбуваючи призначене судом покарання зарекомендував себе позитивно. До праці ставиться сумлінно, має заохочення від адміністрації Новобузького ВЦ № 103, стягнення також мав, однак вони зняті та погашені у встановленому законом порядку. Посилаючись на те, що засуджений відбув 2/3 призначеного судом строку покарання, в поданні ставиться на вирішення питання про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Проте, у судовому засіданні представник Новобузького ВЦ № 103 заявив, що подання про застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення він не підтримує, оскільки воно було передчасним. Відразу ж після засідання адміністративної комісії Новобузького ВЦ № 103 з розгляду матеріалів особових справ засуджених яке відбулося 17.10.2017 року і на якому було ухвалено матеріали відносно засудженого ОСОБА_5 направити до суду для звільнення його від відбування покарання даний засуджений допустив порушення Інструкції про надання короткочасного виїзду за межі установи за що на нього було накладено стягнення у виді утримання в ДІЗО строком 10 діб. Тому представник вважав що своєю поведінкою ОСОБА_5 не довів свого виправлення, а тому просив дане подання залишити без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні спільного клопотання суд першої інстанції зазначив, що 20.10.2017 року засуджений ОСОБА_5 допустив порушення інструкції про надання короткочасного виїзду за межі установи ( вживання спиртних напоїв) та на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді ДІЗО на 10 діб, а тому позитивна характеристика, яка була дана засудженому в жовтні 2017 року, не може свідчити про те, що ОСОБА_5 дійсно став на шлях виправлення і реально змінив ставлення до праці, а не лише дотримувався правил поведінки з метою отримати привід для умовно-дострокового звільнення, оскільки після ухвалення рішення про направлення матеріалів про його умовно-дострокове звільнення до суду, ОСОБА_5 відразу ж допустив порушення.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення представника ДУ «Новобузький виправний центр №103» ОСОБА_7 , думку прокурора ОСОБА_6 про залишення ухвали без змін, дослідивши матеріали судового провадження та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, єдиною і достатньою підставою умовно - дострокового звільнення ( крім відбуття визначеної в законі частини строку покарання) є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбуття покарання, а також після фактичного відбуття засудженим не менш двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 січня 2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.310, ч.1 ст.311, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317, ч.2 ст.307 КК України і у відповідності ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Постановлено обчислювати початок строку відбування покарання з 21 січня 2014 року (а.п. 2-4).

Відповідно до ст. 12 КК України вказані злочини за своєю правовою кваліфікацією відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкий злочин.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі з 22.01.2014 року і на час розгляду подання 16.11.2017 року відбув 2/3 строку покарання. Невідбута частина покарання на даний час складає 1 рік 4 місяці.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання в Ольшанській ВК №53 та у Новобузькому ВЦ № 103 в Миколаївській області не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Навівши в оскаржуваній ухвалі роз`яснення, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., суд першої інстанції не додержався його точного змісту та залишив поза увагою суттєві фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення поставленого питання.

Так, відмовляючи у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 суд взяв до уваги лише випадок, коли 20.10.2017 року засудженим була порушена інструкція про надання короткочасного виїзду за межі установи ( вживання спиртних напоїв), внаслідок чого було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді ДІЗО на 10 діб.

Однак, цей випадок за останні три роки є одиночним і не може визначати виправлення або не виправлення засудженого. Крім того, засуджений повністю заперечує зловживання ним спиртних напоїв під час короткочасного виїзду за межі установи.

Із пояснень представника ДУ «Новобузький виправний центр №103» ОСОБА_7 , які той надав апеляційному суду, на даний час зазначене стягнення знято.

Відповідно до характеристики від 07.11.2017 року засуджений ОСОБА_5 до ВЦ № 103 прибув 12.04.2017 року, працевлаштований робітником пекарні. Відносини в колективі підтримує рівні, неконфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу. Заходи виховного характеру відвідує систематично, реагує на них правильно. Вимоги режиму утримання розуміє правильно. У взаємовідносинах з персоналом установи ввічливий та коректний. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в охайному стані, має відповідний зовнішній вигляд.

За даними довідки установи про заохочення та стягнення засудженого від 10.10.2017 року має 8 заохочень (за сумлінне ставлення до праці та добру поведінку, за результати роботи), мав два стягнення в 2014 році, із яких одне знято, а друге погашено. Стягнення, на яке посилається суд в своїй ухвалі, було накладене на ОСОБА_5 20.10.2017 року, тобто після направлення матеріалів про умовно-дострокове звільнення до суду. Матеріали особової справи не містять відомостей про те, щоб ОСОБА_5 будучи працевлаштованим на виробництві установи, відмовлявся від роботи. Вину у скоєному злочину визнає повністю, розкаюється у вчиненому злочину.

Враховуючи викладене, є достатні підстави вважати, що за час відбування покарання у зазначеній виправній установі ОСОБА_5 характеризується в цілому позитивно, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. З огляду на наведене, є необґрунтованим висновок суду про відсутність доказів, які б свідчили про виправлення ОСОБА_5 .

За такого, на підставі п. 4 ч.1. ст. 407, п. 2 ч.1 ст.409, п. 1 ч.1 ст.411 КПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, з постановленням нової ухвали про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 411, 419, 424, 532, 537, 539 КПК України, апеляційний суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2017 року про відмову в задоволенні спільного подання адміністрації ДУ «Новобузького виправного центру №103» та спостережної комісії Новобузької РДА Миколаївської області про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_5 скасувати та постановити нову ухвалу.

Спільне подання адміністрації ДУ «Новобузького виправного центру №103» та спостережної комісії Новобузької РДА Миколаївської області задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково звільнити від відбування покарання, призначеного йому вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.01.2014 року на 1 рік 4 місяці.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: