Справа № 517/102/18
Провадження № 1-кп/517/20/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2018 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка кримінальне провадження, внесене 12.11.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бовтишка Олександрівського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, не працюючої, проживає в незареєстрованому шлюбі, з професійно-технічною освітою, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
11.11.2017 біля 22 години 40 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні свого житлового будинку в с. Загір`я Захарівського району Одеської області, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклих неприязних відносин, які виникли на побутовому ґрунті, реалізовуючи свій умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, взяла зі столу кухонний ніж, після чого нанесла ним удар в область тулубу ОСОБА_5 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 70 від 28.11.2017 року в ОСОБА_5 було виявлене тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани крижі справа, проникаюча в черевну порожнину з ушкодженням правої нирки з послідуючим крововиливом в черевну порожнину та великий крововилив за черевну клітковину, яке виникло від дії колюче-ріжучого предмету, типу ніж, за давністю утворення відповідає строку 11.11.2017, вказане тілесне ушкодження, згідно п.2.1.3 «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» є небезпечним для життя в момент заподіяння і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину визнала, щиро розкаялась та суду пояснила, що 11.11.2017 року біля 22 год. 40 хв. вона була дома, де там разом з своїм співмешканцем ОСОБА_5 та його друзями розпивали спиртні напої. Через деякий час між ними виникла сварка з приводу того, що ОСОБА_5 приревнував її до знайомих. В ході сварки ОСОБА_5 вдарив її та почав кричати. Після цього, вона взяла зі столу кухонний ніж та нанесла ОСОБА_5 удар ножем в область тулуба. Обвинувачена суду повідомила, що вона у вчиненні вказаного злочину розкаюється та зробила для себе на майбутнє належні висновки.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 11.11.2017 він був дома, де разом з своїми знайомими та ОСОБА_4 розпивали спиртні напої, в подальшому між ними виникла сварка, яка переросла у бійку, в ході якої ОСОБА_4 нанесла йому удар ножем в область тулуба. Претензій до обвинуваченої він не має. Просить призначити ОСОБА_4 не суворе покарання.

З досліджених судом доказів, що надані прокурором під час судового провадження вбачається, що 12.11.2017 з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_5 .

Згідно вказаної заяви він просить прийняти міри до ОСОБА_4 , яка 11.11.2017 нанесла йому удар ножем в праву сторону тулубу.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 12.11.2017, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 70 від 28.11.2017 року в ОСОБА_5 було виявлене тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани крижі справа, проникаюча в черевну порожнину з ушкодженням правої нирки з послідуючим крововиливом в черевну порожнину та великий крововилив за черевну клітковину, яке виникло від дії колюче-ріжучого предмету, типу ніж, за давністю утворення відповідає строку 11.11.2017, вказане тілесне ушкодження, згідно п.2.1.3 «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» є небезпечним для життя в момент заподіяння і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку експерта № 1209 від 12.01.2018 на наволочці та двох покривалах, які вилучені під час огляду місця події в будинку в с. Загір`я Захарівського району Одеської області виявлено кров людини, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_5 .

З висновку експерта № 198 від 05.03.2018 вбачається, що на клинку ножа, вилученого в житловому будинку ОСОБА_4 за адресою: с. Загір`я Захарівського району Одеської області, виявлено кров, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_5 .

Вилучені під час досудового розслідування речі та предмети, оглянуті у встановленому порядку та визнані речовими доказами та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, що вбачається з протоколу огляду речових доказів від 12.11.2017, постанови про приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 12.11.2017 та відповідної квитанцій №162.

Усі учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналіз вказаних доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 є доведеною, оскільки підтверджена показаннями обвинуваченої, потерпілого та письмовими доказами у справі, які узгоджуються між собою. Вказані докази суд приймає до уваги як належні та допустимі, та вважає їх достатніми для висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 .

Так, обвинувачена ОСОБА_4 повідомила суду всі обставини вчинення злочину, її об`єктивні дії, які підтверджують наявність умислу в її діях на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі показання обвинуваченої, яка в судовому засіданні визнала, що дійсно 11.11.2017 умисно нанесла ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин удар ножем в область тулубу.

Вказані показання повністю узгоджуються з показаннями потерпілого, який підтвердив обставини повідомлені обвинуваченою щодо способу, часу, місця вчинення злочину, характеру та локалізації удару, механізму отримання ним тілесних ушкоджень, мотиву вчиненого щодо нього злочину та висновком експерта, яким підтверджено отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень.

Перевіривши та оцінивши докази в їх сукупності з метою встановлення обставин, що мають значення для даного кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ наданий сторонами з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає вказані докази достатніми та такими, що повністю доводять вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, кваліфікував її дії за ч. 1 ст. 121 КК України.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому суд також враховує думку потерпілого, який просить призначити обвинуваченій не суворе покарання, а саме не пов`язане з реальним позбавленням волі.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра Захарівської ЦРЛ від 14.11.2017 вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.

Згідно довідки Захарівського ЦРЛ ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

З характеристики наданої за місцем проживання обвинуваченої вбачається, що ОСОБА_4 характеризується з негативної сторони.

З вимоги про судимість ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, вчинила умисний корисливий тяжкий злочин, вину у вчиненні злочину визнала, на утриманні має двох малолітніх дітей дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, про що свідчать її показання в судовому засіданні та визнання винуватості.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно досудової доповіді від 07.05.2018 зробленої Захарівським районним сектором з питань пробації стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 ризик повторного вчинення останньою кримінального правопорушення середній. Виправлення обвинуваченої можливе без позбавлення або обмеження волі.

З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, яка вину визнала, просила вибачення в потерпілого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.

Судом не встановлено наявності обставин, визначених ст. 69 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, які б з урахуванням особи винного дали можливість призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України за цей злочин.

Разом з тим, наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді щирого каяття, визнання винуватості, думки потерпілого, який просить не позбавляти волі ОСОБА_4 , є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, визначених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Відповідно ст. 100 КПК України слід вирішити долю речових доказів.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Враховуючи приписи ст. 374 КПК України та відсутність жодних клопотань зі сторони учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили не застосовувати щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Керуючись ч.1 ст. 121 КК України, ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки 2 (два) місяці.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у справі, а саме покривало білого кольору, покривало дитяче, білого кольору, покривало бузкового кольору, з плямами бурого кольору, ніж кухонний з руків`ям біло-жовтого кольору, що перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, згідно квитанції №162 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: