КП № 278/351/18

У Х В А Л А
Іменем України

07 червня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
особи, щодо якої вирішується питання про застосування

примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0001205 відносно ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Третього грудня 2017 року о 00 годин 30 хвилин неповнолітня ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 перебували неподалік будинку культури, що розташований у АДРЕСА_1 . У вказаний день та час між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , який також перебував за вказаною адресою, на ґрунті неприязних відносин виник словесний конфлікт, який переріс у бійку. У ході бійки ОСОБА_9 та ОСОБА_7 впали на землю, де продовжували наносили один одному удари. У цей же ж час, присутня під час конфлікту ОСОБА_4 , через особисту неприязність до ОСОБА_7 , вирішила втрутитися у бійку, та з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, дерев`яною палицею, яку попередньо вирвала з рук потерпілого, нанесла йому кілька ударів по спині, а саме попереку зліва, чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді синця неправильно-овальної форми, розміром 3х4, які є легкими тілесними ушкодженнями без короткочасного розладу здоров`я.
Тобто ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, яке виразилось в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 без короткочасного розладу здоров`я.
ОСОБА_4 у судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні згаданого злочину та підтвердила обставини його вчинення викладені у клопотанні.
Окрім того, факт вчинення ОСОБА_4 вищевказаного злочину доведений письмовими доказами, які досліджені у судовому засіданні.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.12.2017 року із фототаблицями до нього, за участю потерпілого ОСОБА_7 , який під час слідчої дії детально розповів про локалізацію та кількість ударів, що йому нанесла ОСОБА_4 03.12.2017 року неподалік будинку культури, розташованого у с. Глибочок по вул. Ольжича, З, Житомирського району.
Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 04.12.2017 року у якій потерпілий вказує, що саме ОСОБА_4 заподіяла йому тілесні ушкодження та просить притягнути її до відповідальності.
Висновком судово-медичної експертизи №2633 від 04.12.2017 року, у відповідності до якого на тілі у потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Висновком судово-медичної експертизи №2771 від 21.12.2017 року, у відповідності до якого виявлені у потерпілого ОСОБА_7 тілесні ушкодження моли виникнути у термін та за обставин, вказаних потерпілим.
Копією паспорта серія НОМЕР_1 , виданого Житомирськими РС УДМС України в Житомирській області 08.09.2016 року, про те, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні цього злочину доведена повністю, а тому кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 125 КК України, які виразились в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень.

Разом з тим, до суду надійшло клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля.
У судовому засіданні прокурор підтримала дане клопотання та вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження і обмеження дозвілля.
Захисник та законний представник ОСОБА_4 ОСОБА_6 не заперечували проти застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.
Потерпілий також не заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

ОСОБА_4 погодилася про застосування до неї примусових заходів виховного характеру. Щиро розкаялася у вчиненому злочині та пояснила, що на даний час перебуває на 5-му місяці вагітності.
Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 вперше вчинила злочин невеликої тяжкості у віці 17 років, щиро розкаялася у вчиненому злочині, про що свідчить її кричне ставлення до скоєного, навчається у Житомирському професійному політехнічному ліцеї №6, перебуває на 5-му місяці вагітності, за місцем проживання характеризується позитивно, а за місцем навчання посередньо, на обліку у психдиспансері та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, після вчинення згаданого злочину інші кримінальні правопорушення не вчиняла, проживає у неповній сім`ї та знаходиться під опікою бабусі ОСОБА_6 , яка цікавиться життям ОСОБА_4 та займається її вихованням, що, на переконання суду, свідчить про можливість виправлення ОСОБА_4 без застосування до неї кримінального покарання та можливості застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження.
Відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він не потребує застосування покарання. Наведені обставини у контексті ч. 3 ст. 497 КПК України є підставою для застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру.
У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» вказано, що примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості.
Пунктами 5, 6 зазначеної Постанови визначено, що застереження є одним із найм`якіших заходів виховного характеру і може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину. Обмеження дозвілля слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість тощо.
З урахуванням даних про особу неповнолітнього та характеру вчиненого ним злочину чи суспільно небезпечного діяння суд визначає, які види дозвілля слід обмежити, а які - заборонити, або які обов`язки покласти на неповнолітнього і на який саме строк. Тривалість останнього має бути достатньою для виправлення неповнолітнього.
Разом з тим, враховуючи, що прокурор у своєму клопотанні не зазначила, які саме обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки ОСОБА_4 суд повинен застосувати та у чому вони мають полягати, а також враховуючи, що останній у червні 2018 року виповниться 18 років та на даний час вона перебуває на 5-му місяці вагітності, суд вважає, що до ОСОБА_4 недоцільно застосовувати такий вид примусових заходів виховного характеру як обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до її поведінки.
З огляду на зазначене вище, враховуючи критичне ставлення ОСОБА_4 до інкримінованого їй злочину, здатність опікуна - ОСОБА_6 забезпечити позитивний виховний вплив на ОСОБА_4 та здійснювати постійний контроль за її поведінкою, суд приходить до висновку про можливість виправлення останньої без призначення їй кримінального покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді лише застереження.
Керуючись ст.ст. 372, 501 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру задовольнити.

На підставі ч.1, 2 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та застосувати до неї примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Роз`яснити ОСОБА_4 про те, що вона своїми злочинними діями завдала шкоди правам та інтересам потерпілому ОСОБА_7 , оголосити осуд за такі її дії та попередити про більш суворі правові наслідки, які можуть настати у разі продовження нею протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: