28.08.18 Справа № 469/1037/18
1-кс/469/280/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2018 року смт.Березанка
Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
володільця майна ОСОБА_4
представника володільця майна адвоката ОСОБА_5 ,
встановила:
Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Березанського ВП Очаківського відділу ГУНП в Миколаївській області 25 серпня 2018 року розпочато кримінальне провадження за ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Слідчий посилається на наявність достатніх даних про те, що на вказаному транспортному засобі залишились сліди, які утворились в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та на необхідність забезпечити можливість проведення експертизи технічного стану автомобіля, інших слідчих дій, а також що під час подальшої експлуатації транспортного засобу він може зазнати конструктивних змін, що негативно відіб"ється на ході та результатах слідства.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.
Володілець майна ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на необгрунтованість підозри та відсутність у ОСОБА_4 права власності на вказане майно.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
За змістом ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, якщо майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), слідчий суддя, зокрема, суд повинен враховувати:
- правову підставу для арешту майна;
- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб;
- необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи наявність обставин, що свідчать про існування на час розгляду клопотання обгрунтованої підозри у вчиненні злочину, вказаного у клопотанні, що вбачаються, зокрема, з протоколу огляду місця ДТП зі схемою (а.с.5-9), якими зафіксовано причетність зазначеного автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди та його відповідність критеріям ст.98 КПК України, письмових пояснень ОСОБА_4 (а.с.10), медичної довідки на потерпілого (а.с.15), виходячи з характеру кримінального правопорушення, необхідності проведення слідчих дій з зазначеним у клопотанні майном, вважаю клопотання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Те, що ОСОБА_4 не є власником майна, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.12), не є підставою для відмови у задоволенні клопотання, оскільки, як вбачається з пояснень ОСОБА_4 про те, що автомобіль він взяв у власника на виплату більш як півроку тому, і за цей час власник автомобілем не цікавився, копії поліса обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів на ім"я ОСОБА_4 (а.с.13), наявності у ОСОБА_4 правовстановлюючого документа на автомобіль, ОСОБА_4 є володільцем вказаного автомобіля, що відповідає положенням глави 17 КПК України.
Враховуючи, що з моменту вилучення майна пройшов досить короткий строк, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.170 КПК України, існує необхідність проведення експертизи технічного стану автомобіля, що, за умови належного виконання своїх обов"язків слідчим та експертом, не має зайняти значного проміжку часу, вважаю, що на даний час застосування арешту майна є необхідним, відповідає вимогам розумності та співрозмірності, а його значення для потреб кримінального провадження потребує вказаного у клопотання обмеження права власності.
Володілець майна не позбавлений права на звернення до слідчого судді у порядку ч.1 ст.174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а :
Клопотання задовольнити .
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому та не пізніше наступного дня після її проголошення надіслати власникам майна, яким роз"яснити право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її постановлення.
Слідчий суддя :