Справа № 128/1254/18
УХВАЛА
Іменем України

27 вересня 2018 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі головуючого:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринка Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, до засудження не працюючого.
Раніше судимого:
1.) 29.03.2012 року Жмеринським районним судом Вінницької області, за ст. ст. 186 ч.2, 185 ч.2, 304 ч.1, 263 ч.1, 70 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 01.07.2014 року по амністії;
2.) 09.04.2015 року Жмеринським районним судом Вінницької області, за ст.263 ч.2 КК України до 240 годин громадських робіт.
По даній справі засуджений: 03.08.2015 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області, за ст.ст.186 ч.2, 395, 389 ч.2, 70, 71, 72, КК України до 4 років 6 місяців 10 днів позбавлення волі. Ухвалою Вінницького районного суду від 26.02.2016 року ст.72 ч.5 КК України залік з 02.07.2015 року по 03.09.2015 року. Залік 2 місяці 2 дні,

про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 , відбуваючи покарання в ДУ «СВК №81» звернувся до суду з заявою, в якій просив звільнити його умовно достроково на підставі ст. 81 КК України.

До судового засідання засуджений ОСОБА_4 надав суду заяву, якою просив розгляд заяви проводити в його відсутність та задоволити дану заяву. На проведення відеоконференції не наполягав.

Представник ДУ «Стрижавська ВК №81» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить заяву засудженого ОСОБА_4 розглянути в його відсутність.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного клопотання, оскільки згідно матеріалів особової справи засудженого, зокрема, характеристики, довідки про наявність стягнень та заохочень, довідки про заробітну плату, вбачається, що ОСОБА_4 на підприємстві установи не працевлаштований, раніше був неодноразово засуджений; до ОСОБА_4 п`ять разів застосовувались дисциплінарні стягнення, чотири з яких погашені у встановленому законом порядку, останнє стягнення у вигляді догани від 19.06.2018 року, один раз заохочувався та один раз, а саме 01.07.2014 року був звільнений від відбування покарання відповідно до Указу Президента України « Про амністію», після чого засуджений знову вчиняв умисні злочини, тому вважає відсутніми підстави вважати, що ОСОБА_4 став на шлях виправлення та заслуговує застосування ст. 81 КК України.

Відповідно до ч.4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Врахувавши позиції сторін, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд враховує, що частиною другою ст.81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно роз`яснень, наданих постановою Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (п.2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Таким чином, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових чинників: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, які в сукупності доводять виправлення засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 03.08.2015 року Жмеринським міським р/с Вінницької області, за ст.ст.186 ч.2, 395, 389 ч.2, 70, 71, 72, КК України до 4 років 6 місяців 10 днів позбавлення волі. Ухвалою Вінницького районного суду від 26.02.2016 року ст.72 ч.5 залік з 02.07.2015 року по 03.09.2015 року. Залік 2 місяці 2 дні.
Початок строку: 02.07.2015 року. Кінець строку: 10.11.2019 року.
В місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_4 знаходиться з 02.07.2015 року.В ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)» прибув 14.09.2015 року з УВП №1, де дисциплінарних стягнень та заохочень не мав.
За час відбування покарання в ДУ СВК №81 засуджений характеризується посередньо, 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, чотири з яких погашені у встановленому законом порядку. Один раз заохочувався у встановленому законом порядку.
Засуджений ОСОБА_4 на виробництві установи не працевлаштований, однак виконує разові доручення на відділенні.До суспільно-корисної праці відноситься посередньо, активності у трудовому процесі не проявляє, новими професійними навичками не оволодіває.У відношенні до представників адміністрації установи поводить себе не достатньо відверто, виконує законні вимоги представників адміністрації лише під контролем.На заходи виховного та профілактичного характеру реагує, але в більшості випадках залишається при своїх думках та життєвих переконаннях, потягу до самокерованої правослухняної поведінки не проявляє.
Переведенню до дільниці соціальної реабілітації за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/3 частини строку покарання - 02.11.2016 року, однак комісією установи йому було відмовлено, як засудженому, який не став на шлях виправлення. (Протокол №33 від 11.11.2016 року).
Застосуванню ст. 82 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частині строку покарання - 04.08.2017 року, також ОСОБА_4 було відмовлено, оскільки останній не став на шлях виправлення . (Протокол № 24 від 22.08.2017 року).
Умовно - достроковому звільненню за формальними ознаками підлягав по відбуттю 2/3 частини строку покарання - 06.05.2018 року.
На профілактичному обліку в установі не перебуває.
Відповідно до характеристики, довідки про наявність стягнень та заохочень, ОСОБА_4 на підприємстві установи не працевлаштований, за посередню поведінку та ставленням до праці чотири рази застосовувались дисциплінарні стягнення, які погашені в установленому законом порядку та одне заохочення, однак, відповідно до витягу з протоколу № 63 від 19.06.2018 року за грубе порушення режиму утримання станови до засудженого ОСОБА_4 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани. Крім того, засуджений один раз 01.07.2014 року був звільнений від відбування покарання відповідно до Указу Президента України « Про амністію»,що не свідчить про те, що засуджений ставленням до праці та своєю сумлінною поведінкою під час відбування всього покарання підтвердив бажання стати на шлях виправлення.

Також, суд при ухвалення даного рішення враховує і те, що під час розгляду питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення комісією установи 06.05.2018 року ОСОБА_4 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як особі, що не довела свого виправлення.
Таким чином, враховуючи те, що процес виправлення та виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 немає, оскільки хоча засуджений і відбув більше 2/3 строку покарання, однак не довів своєю сумлінною поведінкою під час відбування всього покарання своє виправлення, а тому з огляду на викладене суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити за відсутністю підстав для застосуванням до засудженого умов ст.81 КК України.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 376, 537, 539 КПК України, ст. 154 ч. 3 КВК України, суд-

УХВАЛИВ :
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання призначеного за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, за ст.ст.186 ч.2, 395, 389 ч.2, 70, 71, 72, КК України від 03.08.2015 року- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1