Справа № 481/109/18
Провадж.№ 1-кп/481/48/2018
В И Р О К
Іменем України

13.04.2018 р. Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг матеріали кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , в силу вимог ст. 89 КК України вважається такий, що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за таких обставин.
01.01.2018 року, ОСОБА_4 , чекаючи на громадянку ОСОБА_5 , перебував на подвір`ї домоволодіння останньої, що розташоване по АДРЕСА_2 , і помітив під навісом велосипед жіночого типу «Україна» синього кольору, який вирішив викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов під навіс вищевказаного домоволодіння, звідки таємно викрав велосипед «Україна», який викотив за подвір`я та поїхав на ньому у власних справах.
Внаслідок вказаних протиправних дій потерпілій ОСОБА_5 було завдано матеріальних збитків на суму 400 грн., які в ході досудового розслідування були відшкодовані останній повністю, шляхом поверхня викраденого велосипеда.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, а також просив розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 не заперечували проти розгляду справи відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Заслухавши пояснення обвинуваченого та потерпілої, суд приходить до наступного. На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особу.

Переконавшись у правильному розумінні сторонами змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності їхньої позиції, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого діяння і його умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), правильно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини справи й особу ОСОБА_4 .

Злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 відноситься до категорії середньої тяжкості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст..65-67 КК України, враховуючи обставини справи і особу ОСОБА_4 , та з врахуванням наведених судом обставин, що пом`якшують покарання, які суд визнає такими, що знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та вважає, що покарання обвинуваченого повинно бути пов`язано з виплатою штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому ч.1 ст.185 КК України.

Саме таке покарання відповідатиме тяжкості злочину й буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до приписів п. 5 ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 370, 374 КПК України , суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень .
Речовий доказ: велосипед жіночого типу синього кольору «Україна», який передано на відповідальне зберіганні потерпілій ОСОБА_6 , залишити останній, як законному володільцю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1