АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2018 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
захисника засудженого ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 червня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 червня 2018 року задоволено подання Глибоцького районного сектору з питань пробації в Чернівецькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 , для відбування призначеного покарання.

Направлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за національністю румуна, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2017 року за ч.1 ст.296, ч.1 ст.122, ч.1 ст.162 КК України, за яким призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, для відбування призначеного покарання за вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2017 року, взявши його під варту в залі суду.

Строк покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з 22 червня 2018 року, тобто з моменту взяття його під варту.

ЄУНСС: 715/1057/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9
Провадження: № 11-кп/794/312/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.78 КК України
Задовольняючи вказане клопотання, суд першої інстанції виходив із того, що в діях засудженого ОСОБА_6 вбачається систематичне не виконання покладених на нього обов`язків та не бажання ставати на шлях виправлення, більше того, відсутність поважних причин ОСОБА_6 визнав в судовому засіданні та пояснив, що перебував на заробітках в м. Москва, чим підтвердив порушення ще однієї заборони, встановленої судом не виїжджати за межі України без дозволу уповноважених органів з питань пробації.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання начальника Глибоцького районного сектору з питань пробації Центрального західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України майора внутрішньої служби ОСОБА_10 від 25.05.2018 року про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для відбування призначеного покарання.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги тим, що його підзахисний з поважних на те причин не з`являвся на реєстрацію, оскільки дійсно хворів в період після 12.03.2018 року, та практично до квітня 2018 року.

Стверджує, що за час відбуття іспитового строку його довіритель усіма законними способами намагався працювати, щоб заробити на життя собі та членам його сім`ї, оскільки є однією працездатною особою в сім`ї, де на його утриманні мати та малолітня дитина, працював по найму на будівельних роботах, нових злочинів не скоював, до адміністративної відповідальності не притягувався.

У нього дійсно було бажання поїхати за кордон на заробітки, але не міг, оскільки знав про те, що без дозволу органу пробації не мав права. Тому працював по найму за різними адресами на території району. Проживав постійно за місцем своєї реєстрації.

Крім цього, будь-яких документальних підтверджень відсутності ОСОБА_6 по місцю постійного проживання та перебування за кордоном уповноважена особа не надала та в матеріалах особової справи відсутні.

Звертає увагу суду на те, що жодних належних викликів, ні ОСОБА_6 , ані його члени сім`ї не отримували, а тому в силу ч.3 ст.164 КВК України, є не належним викликом.

Щодо наявних в матеріалах особової справи пояснень ОСОБА_6 , попередження, профілактичної бесіди та інших документів, де містяться його підписи, то це все він підписував за вказівкою працівників відділу пробації, які складали ці документи. Читати їх не давали, будь-яких прав та обов`язків не роз`яснювали, щось говорили, але він українську мову дуже погано розуміє, оскільки по національності є румун.

Наявне в матеріалах особової справи пояснення його матері ОСОБА_11 , свідчить про те, що дійсно її син в той день пішов на роботу і коли прийде вона не знає. Пояснення було відібрано 18.04.2018 року, тобто у середу, однак в

середу засуджений не повинен був приходити на реєстрацію. Будь-якої інформації про те, що її син виїхав за межі України, мати не надавала.

Наявні в матеріалах особової справи рапорт та пояснення голови Станівецької сільської ради ОСОБА_12 , на думку апелянта, будь-яким чином не свідчать про те, що засуджений порушує громадський порядок, ухиляється від виконання встановлених обмежень та його перебування за межами держави.

Також вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення суд не взяв до уваги хворобливий стан здоров`я засудженого, а саме наявну виразкову хворобу шлунку ІІІ стадії, і те, що засуджений на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

При розгляді поданого подання суд не з`ясував чи засуджений мав реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки.

Інших апеляційних скарг чи заперечень на подану апеляційну скаргу від учасників судового провадження не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст оскаржуваної ухвали суду та вимоги апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_6 та діючого в його інтересах захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши наведенні в апеляційній скарзі доводи, надавши слово усім учасникам у дебатах, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно вимог ст.78 КК України встановлено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обовязки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Положеннями ст.166 КВК України регламентовано, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

В разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягне за собою адміністративні стягнення і свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.5 ст.166 КВК України поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Аналізуючи наведенні вище положення національного законодавства колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином не дотримався вказаних вимог, та не перевірив обставини, зазначені в поданні.

З матеріалів судового провадження та особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що згідно вироку Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2017 року ОСОБА_6 був визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.296, ч.1 ст.122, ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки, якщо він виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, та не вчинить нового злочину.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 13 лютого 2018 року вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2017 року змінено, постановлено вважати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст.122, ч.1 ст.162 КК України, при цьому, остаточне покарання та іспитовий строк не змінено, також не змінено покладені судом обов`язки.

Після вступу вироку суду в законну силу ОСОБА_6 був взятий на облік в Глибоцький РС з питань пробації, де йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, обов`язки, які він повинен виконувати протягом випробувального терміну, про що у нього було відібрано підписку (а.с.16).

З матеріалів провадження вбачається, що засудженому ОСОБА_6 встановлено дні явки для реєстрації, а саме: перший, другий, третій та четвертий понеділок кожного місяця.
Із листка реєстрації встановлено, що 19.03.2018 року, 26.03.2018 року, 02.04.2018 року, 10.04.2018 року, 16.04.2018 року, 23.04.2018 року, 07.05.2018 року, 14.05.2018 року, 21.05.2018 року засуджений не з`явився на реєстрацію.
Проте, засуджений з`являвся за викликами до органу пробації у інші дні та надавав пояснення.
В ході апеляційного судового розгляду засуджений не заперечував той факт, що дійсно декілька разів не зявлявся на реєстрацію до органу пробації. Свою поведінку засуджений пояснив тим, що він хворів, а в інші дні реєстрації йому не було відомо про те, що його викликають до Глибоцького районного сектору з питань пробації, оскільки йому ніяких повідомлень не надходило. Ні він, ні його родичі в жодних повідомленнях не розписувалися. Стверджував, що не зникав з метою уникнення контролю за його поведінкою з постійного місця проживання, при цьому, пояснив, що з дозволу начальника Глибоцького районного сектору з

питань пробації ОСОБА_10 здійснив виїзд, телефонував йому, все погоджував.
За час відбуття іспитового строку він різними законними способами намагався працювати, щоб заробити на життя собі та членам його сім`ї, оскільки він є однією працездатною особою в сім`ї, де на його утриманні мати та малолітній брат. Нових злочинів не скоював, до адміністративної відповідальності не притягувався.
Як було встановлено колегією суддів, в матеріалах судового провадження присутній ряд викликів від: 27.02.2018 року, 19.03.2018 року, 03.04.2018 року, 11.04.2018 року, однак, в жодному із вказаних корінцях виклику, відсутні будь-які відомості про їх вручення та отримання засудженим чи його близьким родичам, що в силу ч.3 ст.164 КВК України, свідчить про їх не належність. Жодних викликів, які б були надіслані засудженому в інші періоди часу, матеріали особової справи не містять.
Крім цього, відсутні і будь-які документи надані уповноваженою особою, які б підтверджували відсутність ОСОБА_6 по місцю постійного проживання та перебування останнього за кордоном.
Апеляційним судом встановлено недотримання відповідальними особами Глибоцького районного сектору з питань пробації в Чернівецькій області вимог, передбачених ст.ст.164, 166 КВК України.
При цьому, районним судом при розгляді по суті подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання, не було надано оцінки документам, які було приєднано до подання і були підставою для звернення до суду.
Поза увагою суду залишився той факт, що ОСОБА_6 є румуном та не з`ясовано питання чи володіє він українською мовою, яка не є його рідною.
Як вбачається із довідки Станівецького НВК від 26.06.2018 року (а.с.78) ОСОБА_6 31.05.2012 року закінчив Станівецьку загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів з румунської мови навчання і отримав свідоцтво про базову загальну освіту НОМЕР_1 .
У матеріалах судової справи є відібране пояснення від ОСОБА_6 датоване 27.03.2018 року (а.с.26), яке написане іншою особою та засвідчено підписом ОСОБА_6 , з чого вбачається, що він не володіє українською мовою, і в цей же день до нього було застосовано попередження (а.с.27).
Із змісту відібраних пояснень у голови Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області ОСОБА_12 від 27.03.2018 року (а.с.41) вбачається, що станом на 27.03.2018 року ОСОБА_6 по місцю свого проживання відсутній.
При цьому, вказана посадова особа надала: - довідку по ОСОБА_6 від 08.05.2018 року (а.с.46), зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_6 зареєстрований на території Станівецької сільської ради, але не проживає; - характеристику від 12.03.2018 року (а.с.24), згідно якої ОСОБА_6 є уродженцем та жителем с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області, має середню освіту, тимчасово не працює. За останній час громадський порядок
не порушує. Скарг від жителів села на нього не поступало. Зауважень зі сторони сільської ради не має, характеризується посередньо; - характеристику від 26.06.2018 року (а.с.76), згідно якої ОСОБА_6 є уродженцем та жителем с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області, має середню освіту, тимчасово не працює. Громадський порядок не порушує. На адміністративній комісії не розглядався. Скарг на нього від членів його сім`ї чи від жителів села не поступало. Зауважень зі сторони сільської ради немає, характеризується позитивно. Приймає участь в житті села. На його утриманні знаходяться мати і малолітній брат.
Таким чином, із досліджених документів провадження не встановлено факту ухилення засудженого ОСОБА_6 від виконання обов`язків покладених на нього судом, так як встановлено факт його неналежного повідомлення про виклики до Глибоцького районного сектору з питань пробації в Чернівецькій області.
При цьому, як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_6 не було оголошено в розшук у зв`язку із ухиленням його від відбування покарання.
Подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів від 25.05.2018 року (а.с.50) начальником Глибоцького районного сектору з питань пробації ОСОБА_10 було надіслано до Глибоцького районного суду Чернівецької області одночасно з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання (а.с.51).
Також, як було встановлено апеляційним судом засуджений ОСОБА_6 за національністю є румуном, про що було відомо, як інспектору так і районному суду, однак не зважаючи на вказане йому не було забезпечено отримання безоплатної допомоги перекладача, що є порушенням його прав.
Відповідно до вимог положень п.п.«а», «е» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має щонайменше такі права:

а) бути негайно i детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер i причину обвинувачення проти нього;

e) якщо він не розуміє мову, яка використовується у суді, або не розмовляє нею, - отримувати безоплатну допомогу перекладача.

В матеріалах справи (а.с.76) є характеристика, видана головою Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області ОСОБА_12 , згідно якої, за місцем проживання ОСОБА_6 характеризується, виключно, позитивно, скарг на нього не надходило, проживає у батьківському будинку з матір`ю, малолітнім братом, які перебувають на його утриманні.
Згідно довідки №5440123/52/01-2018 від 26.06.2018 року, яка видана начальником Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_13 , засуджений ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності протягом іспитового строку не притягався (а.с.86).
З врахуванням всіх відомостей про особу засудженого ОСОБА_6 , зокрема, його молодий вік, стан його здоров`я, позитивну характеристику, те, що на його утриманні перебувають його матір та малолітній брат, кількість неявок на

реєстрацію до органу пробації, причини неявки на реєстрацію, відсутність відомостей про отримання ним запрошень від Глибоцького районного сектору з питань пробації в Чернівецькій області, відсутність нових вчинених правопорушень, що свідчить про його бажання стати на шлях виправлення, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо нього, а тому оскаржувану ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нової ухвали - про відмову у задоволенні вищевказаного подання.
Керуючись ст.78 КК України, ст.166 КВК України, ст.ст.404, 405, 407, 409, 418, 419, 537 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 червня 2018 року, якою задоволено подання Глибоцького районного сектору з питань пробації в Чернівецькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 , для відбування призначеного покарання, скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні подання Глибоцького районного сектору з питань пробації в Чернівецькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 , для відбування призначеного покарання, відмовити.

Звільнити ОСОБА_6 з під варти в залі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Суддя-доповідач /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

14.08.2018 року

(дата засвідчення копії)