Єдиний унікальний номер справи 185/658/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

під час судового засідання кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувачений акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003088 від 09.11.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, так як на даний час є ризики предбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Потерпіла підтримала клопотання прокурора.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вислухавши клопотання прокурора, думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.04.2018 року обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено дію обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 03.06.2018 року.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_3 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, судове слідство не закінчено, прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин, обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовжено на шістдесят діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до шістдесяти діб, а саме до 22 липня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .