Справа №504/2569/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.08.2018 року смт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
02.08.2018р. в провадження слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , надійшло клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна, погодженого прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в якому остання просить винести ухвалу про арешт майна, а саме на причіп марки «ГКБ-83520» реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належного ОСОБА_6 , тимчасового позбавивши власника (та будь-яких інших осіб) права відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном, крім того з метою належного зберігання причепу, помістити його до території автопарку, що знаходиться за адресою: Одеська область Лиманський район вул.Мічуріна, 28.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001156 від 27.07.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

27.07.2018р. до Лиманського ВП надійшов рапорт від інспектора ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про те, що при несені служби з 26.07.2018р. з 19:00 по 27.07.2018р. до 07:00 за адресою автодорога Одеса - Южний 40 км. +700 метрів, що знаходиться в межах Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області був зупинений автомобіль КАМАЗ 5320 д/н НОМЕР_3 з причепом ГКБ -83520 н/з НОМЕР_1 , при перевірці номерних знаків та агрегатів було встановлено, що на вищевказаному причепі знищений номер шасі.

На думку слідчого, є розумні підстави вважати, що причіп марки «ГКБ-83520» реєстраційний номер НОМЕР_1 є доказами злочину, що обґрунтовує застосування заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна з метою, передбаченою п.п.1,4 ч. 2 ст. 70 КПК України, забезпечення збереження речового доказу та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Вказаний причіп марки «ГКБ-83520» реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання та просив слідчого суддю його задовольнити.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що клопотання подано слідчим до суду з пропущенням процесуального строку, крім того свою позицію обґрунтовував тим, що інспектор ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 не має експертних знань з цього питання, тому не може стверджувати про умисне знищення будь-яким чином номерів агрегатів вказаного причепу, в свою чергу спирався на копію висновку експертного дослідження від 01.02.2017р., згідно якого номер рами (шасі) НОМЕР_4 , наданого на дослідження транспортного засобу НОМЕР_5 не змінювався. Крім того, пояснив, що шкода за даним фактом взагалі нікому не завдана, цивільного позову не заявлено, у зв`язку із чим вважав, що відсутні підстави для накладення арешту на майно.

Розглянувши подане клопотання, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши надані матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 27.07.2018р. о 08 год. 25 хв. слідчим СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській область ОСОБА_5 під час проведення огляду за адресою автодорога Одеса - Южний 40 км. +700 метрів, що знаходиться в межах Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області, було здійснено вилучення причепа марки «ГКБ-83520» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Проте, клопотання про арешт майна подано до Комінтернівського районного суду Одеської області 31.07.2018р., отже строк зі зверненням до суду із даним клопотанням (навіть з урахуванням вихідних днів) було порушено.

Слідчий суддя не погоджується із твердженням прокурора про те, що арешт даного причепа необхідний для збереження речових доказів та для подальшого направлення на експертизу на підставі того, що в судовому засіданні не надано жодного доказу того, що даний причеп було визнано речовим доказом по справі, так само і не надано доказів щодо звернення слідчого до суду із клопотанням про призначення відповідної експертизи.

Також, слідчий суддя не приймає до уваги доводи прокурора про те, що арешт майна необхідний для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки на даному етапі цивільний позов жодною особою не заявлений, доказів того, що кримінальним правопорушенням завдана будь-яка шкода немає.

Крім того, слідчий суддя, звертає увагу на висновок експертного дослідження №22/6541/546 від 01.02.2017р., згідно якого номер рами (шасі) НОМЕР_4 , наданого на дослідження транспортного засобу НОМЕР_5 не змінювався, що також підтверджує доводи представника власника адвоката ОСОБА_4 щодо твердження інспектора ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 з приводу умисного пошкодження номеру шасі.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи те, що беззаперечних доказів необхідності такого арешту, а також наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу суду не надано, слідчий суддя приходить до висновку щодо відмови в задоволенні клопотання.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна, а саме причепу марки «ГКБ-83520» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 відмовити.

Роз`яснити, що відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала слідчого судді виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1