ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа 191/4128/16-к

провадження № 51-728км18

9 жовтня 2018 року

м. Київ

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
розглянула в судовому засіданні касаційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 вересня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001343, щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого, останнього разу: 16 грудня 2010 року вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК, на підставі ст. 71 КК (з урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2011 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільненого 19 липня 2012 року умовно-достроково на 5 місяців 27 днів,

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК.
Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені обставини
За вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
Суд визнав ОСОБА_5 винуватим у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження за обставин, викладених у вироку.
Як установив суд, 13 липня 2016 року о 19:20 у магазині, розташованому в будинку на АДРЕСА_2 , у ОСОБА_5 унаслідок завдання йому ОСОБА_8 ударів в обличчя виник умисел на заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень. Тому ОСОБА_5 , узявши за місцем свого проживання (квартира АДРЕСА_3 вказаного будинку) сокиру, повернувся до згаданого магазину, де умисно ударив ОСОБА_8 обухом сокири по голові, заподіявши потерпілому тяжких тілесних ушкоджень у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеня, пневмоцефалії, вдавленого перелому лобної кістки справа з переходом на основу попередньо-черепної ямки, рубленої рани голови.
Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалою від 5 вересня 2017 року вирок місцевого суду змінив, пом`якшив ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК до позбавлення волі на строк 3 роки. У решті вирок залишено без змін.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка їх подала
У касаційній скарзі прокурор просить напідставах, передбачених ч.1 ст. 438 КПК, скасувати ухвалуапеляційного суду щодо ОСОБА_5 і призначити новий розгляд у цьому суді. Аргументуючи заявлену вимогу, прокурор зазначає, що суд апеляційної інстанції у своєму рішенні не навів належних обґрунтувань щодо застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК. За твердженням сторони обвинувачення, апеляційний суд не врахував повною мірою тяжкості вчиненого злочину, його суспільної небезпеки та особи винного, як це передбачено ст. 65 КК, і неправомірно призначив ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 121 цього Кодексу, що потягло за собою м`якість заходу примусу. На переконання скаржника, рішення апеляційного суду не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.

На зазначену скаргу захисник ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_10 подав заперечення, в яких із наведенням аргументів стверджує про необґрунтованість заявлених касаційних вимог.

Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду. Клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.
Позиції учасників судового провадження
У суді касаційної інстанції прокурор підтримав заявлені касаційні вимоги, засуджений та його захисник заперечили проти їх задоволення.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі й запереченнях на неї, колегія судів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає ухвалу апеляційного суду в межах касаційної скарги, в якій не заперечується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено, та правильність кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 121 КК.

У силу статей 370, 419 КПК ухвала апеляційного суду має бути законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Відповідно до статей 50, 65 КК особі, котра вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Згідно зі ст. 69 КК її правила застосовуються лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з обов`язковим урахуванням особи винного.

У результаті перевірки кримінального провадження в порядку касаційної процедури було встановлено, що наведених вимог закону суд апеляційної інстанції не дотримався.

Так, мотивуючи незгоду з визначеним місцевим судом розміром призначеного ОСОБА_5 покарання та необхідністю його пом`якшення із застосуванням ст. 69 КК, апеляційний суд, окрім установленої судом першої інстанції пом`якшуючої обставини щирого каяття, визнав такою обставиною стан здоров`я винного (2-га група інвалідності за загальним захворюванням). Крім цього, суд послався на те, що ОСОБА_5 на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання зі співмешканкою, а також послався на віктимну поведінку потерпілого та відсутність у нього претензій до засудженого.
При цьому поза увагою апеляційного суду залишилися наявні у справі дані про особу винного, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності, маючи непогашену судимість, негативно характеризується, на шлях виправлення не став, а навпаки, вчинив новий більш тяжкий злочин, у зв`язку з чим рецидив злочину було визнано обтяжуючою покарання обставиною. Крім того, суд не зважив на стійкість злочинного умислу засудженого, який цілеспрямовано повернувся додому за сокирою і спеціально пристосованим знаряддям ударив потерпілого по життєво важливому органу голові, заподіявши тяжких тілесних ушкоджень. Наведені дані та обставини в їх поєднанні, що свідчать про суспільну небезпечність ОСОБА_5 , не отримали належної оцінки суду.

Посилання суду на наявність у засудженого 2-ї групи інвалідності є непереконливим, оскільки довідку про це належним чином не завірено, а зазначений у ній термін дії на момент постановлення оспорюваної ухвали закінчився (т. 2 а. с. 38). Тому визнання судом стану здоров`я як обставини, що пом`якшує покарання, є сумнівним.

Разом із цим, апеляційний суд не вмотивував, яким чином зазначені ним пом`якшуючі обставини впливають на ступінь тяжкості злочину та істотно знижують його.

Отже, призначаючи ОСОБА_5 більш м`яке покарання, ніж передбачено санкцією закону, за яким цю особу засуджено, апеляційний суд не навів таких обставин, які би слугували правовою підставою для застосування до засудженого положень ст. 69 КК. Тому закон України про кримінальну відповідальність застосовано неправильно, і це потягло за собою м`якість призначеного покарання, про що слушно зазначає прокурор у касаційній скарзі.

Допущені порушення закону тягнуть за собою скасування ухвали щодо ОСОБА_5 на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, касаційну скаргу прокурора слід задовольнити.

Під час нового розгляду апеляційний суд повиненздійснити провадження із додержанням вимог глави 31 КПК й ухвалити рішення, яке відповідає ст. 370 КПК.
При цьому слід мати на увазі, що за тих самих обставин кримінального правопорушення, даних про особу засудженого та пом`якшуючих обставин призначене ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК є неправильним та м`яким.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК (у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII) колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 вересня 2017 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3