Дата документу 01.08.2017
Справа № 334/3472/17
Провадження № 1-кп/334/445/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, українця, який має неповну середню освіту, одруженого, непрацевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та до затримання мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)7 лютого 2002 року Орджрнікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 81, ст. 17, ч.2 ст. 140, ст. 70 КК України (1960 р.) до 4 років позбавлення волі;

2) 7 квітня 2005 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

3) 20 грудня 2007 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 309 ч.2 ст. 187, ст. 69, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

4) 19 листопада 2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним строком 2 роки;

5) 11 серпня 2011 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187, 71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 15.11.2016 року звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 6 місяців 4 дні,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні стороною захисту було заявлене клопотання щодо зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю. Клопотання обґрунтовано тим, що, на думку сторони захисту, під час досудового слідства стороною обвинувачення було неправильно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.2 ст. 187 КК України. В той час, коли в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 193 КК України. Потерпіла особа добросовісно помиляється стосовно ОСОБА_5 , вказуючи на нього як на правопорушника. На цей час ОСОБА_5 страждає на серйозні хронічні захворювання, які унеможливлюють його подальше перебування в слідчому ізоляторі. Продовження утримання обвинуваченого під вартою є неприпустимим, оскільки стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо можливості задоволення клопотання сторони захисту. Вказав, що ризики, встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, продовжують існувати на цей час. Існує ризик, що ОСОБА_5 при обранні іншого запобіжного заходу може ухилятися від суду, вчинити новий злочин, вчинити тиск на свідків, потерпілого. Окрім того, відсутні медичні документи, які б вказували на неможливість перебування ОСОБА_5 під вартою. Просив продовжити строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи свідчень, здатних переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Те, що може вважатись обґрунтованим, залежить від сукупності обставин.

На цей час, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 судовий розгляд по суті не розпочатий: не допитаний потерпілий, свідки у справі, тому суд на цій стадії процесу не може зробити висновок щодо обґрунтованості кваліфікації дій обвинуваченого. Проте стороною захисту не заперечується наявність ознак кримінального правопорушення в діях обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме ст. 193 КК України.

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання суд приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу, метою якого є забезпечення належної поведінки обвинуваченого.

ОСОБА_5 є особою неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів, в томі числі із застосуванням насильства за ст.ст. 186, 187 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується у дійснім провадженні, було вчинене в період умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком.

Зазначена обставина, на думку суду підтверджує наявність ризику вчинення нового злочину.

Також, на думку суду є ризик здійснення тиску на потерпілого з боку обвинуваченого.

При цьому інші більш м`які запобіжні заходи не в змозі забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

Згідно з виписним епікризом з історії хвороби №2114/255 ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні з 12.05.2015 року по 10.06.2015 року з діагнозом наслідки ЧМТ (від 2010 року), струс головного мозку (в 2015 року). Постравматична енцефалопатія, венозна дисгемія, вегетативно-судинний синдром, сінкопальний стан.

Наявний хворобливий стан обвинуваченого виник в останнього при відбуванні покарання за попереднім вироком суду, тобто задовго до поміщення останнього до слідчого ізолятору у цій справі.

Також відсутні медичні документи, що підтверджують погіршення здоров`я обвинуваченого після поміщення останнього до слідчого ізолятору.

Відповідно до листа Запорізького СІЗО в ОСОБА_5 на цей час відсутні хронічні захворювання, які роблять неможливим його перебування в СІЗО.

За таких обставин підстав для зміни запобіжного заходу немає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 194, 331, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів, тобто до 29 вересня 2017 року з утриманням у Запорізькому слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізькій області арештному домі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1