Справа № 192/436/18
Провадження № 1-кп/192/137/18
В И Р О К
Іменем України

"18" липня 2018 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, кримінальне провадження № 0000155, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2018 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Аполонівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , військовозобов`язаний, не працює, має неповну середню освіту, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні немає, раніше судимого:

1)20 листопада 2003 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 09 січня 2007 року по відбуттю строку покарання;

2)21 лютого 2007 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 162, ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 297, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 27 липня 2012 року умовно-достроково на не відбутий строк 5 місяців 26 днів,

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Аполонівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , військовозобов`язаний, працює водієм ПП «Федорець», має середню-спеціальну освіту, неодруженого, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого:

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:

10 березня 2018 року, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна поєднане з проникнення до іншого приміщення, із корисливих мотивів, вступив у попередню змову з ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу разом з ОСОБА_4 прийшли на територію домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 , де реалізуючи свій злочинний умисел, через незамкнені двері проникли до сараю, звідки таємно, а ОСОБА_3 , повторно, викрали електромлинок (зернодробарка) потужністю 1,8 кВт, без пошкоджень, вартістю 1150 грн., що належить ОСОБА_8 . Після чого з місця вчинення злочину з викраденим зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на суму 1150 грн.

Дії ОСОБА_3 , кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Дії ОСОБА_4 , кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення викладеного в обвинувальному акті.

Показав, що він з ОСОБА_4 точної дати він не пам`ятає, в пошуку металу прийшли до будівлі, де він раніше проживав, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , не знайшовши метал, він запропонував ОСОБА_4 викрасти майно з приміщення сараю в домоволодінні по сусідству за адресою: АДРЕСА_1 . Для цього вони проникли в сарай домоволодіння ОСОБА_8 і викрали електромлинок, який потім розібрали і здали на пункт прийом металобрухту.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення викладеного в обвинувальному акті.

Своїми показаннями повністю підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_3 .
Потерпіла ОСОБА_8 , в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином. Надала суду письмову заяву згідно якої просить справу розглядати у її відсутність (а.с. 59).
З`ясувавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проводити судовий розгляд у відсутність потерпілої, яка не з`явилась, суд постановив проводити судовий розгляд у відсутність потерпілої.
Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, суд визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин злочину та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинувачених.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинувачених в інкримінованому їм злочині.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, в якості обставин, які пом`якшують покарання вказано щире каяття, та добровільне відшкодування шкоди, обставинами, які обтяжують покарання стороною обвинувачення вказано рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, те, що він вину визнав, має намір дотримуватись законослухняної поведінки, тому суд вважає, що в даній справі наявна така обставини, яка пом`якшують покарання, як щире каяття, що стосується добровільного відшкодування завданої шкоди, то як повідомив суду обвинувачений заподіяну шкоду він відшкодував частково і до теперішнього часу в повному обсязі її не відшкодував, тому суд вважає, що в справі відсутня така обставина, як добровільне відшкодування шкоди.
Суд не визнає в якості обставини, що обтяжує покарання рецидив злочину, на якому наполягала сторона обвинувачення, оскільки дана обтяжуюча обставина врахована в кваліфікації злочину в якості повторності, та враховує в якості обтяжуючої обставини, вчинення злочину, щодо особи похилого віку, оскільки згідно показань обвинуваченого, він був обізнаний щодо віку потерпілої, коли вчиняв злочин.

Керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням наявності обставини справи, яка пом`якшує покарання, та обставини, яка обтяжує покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 , покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд враховуючи особу, обвинуваченого, який неодноразово судимий, за корисливі злочини, за які неодноразово відбував покарання, вважає, що підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. 75 КК України в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання немає.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який працевлаштований, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, в якості обставин, які пом`якшують покарання вказано щире каяття, та добровільне відшкодування шкоди, обставиною, яка обтяжує покарання стороною обвинувачення вказано вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, те, що він вину визнав, має намір дотримуватись законослухняної поведінки, тому суд вважає, що в даній справі наявна така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття, що стосується такої обставини, як добровільне відшкодування шкоди, то суду не було надано будь-яких доказів повного добровільного відшкодування обвинуваченим заподіяного збитку.
Також суд враховує в якості обтяжуючої обставини, вчинення злочину, щодо особи похилого віку, оскільки згідно показань обвинуваченого, він був обізнаний щодо віку потерпілої, коли вчиняв злочин.
Керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням наявності обставини справи, яка пом`якшує покарання, обставиною, яка обтяжує покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки, враховуючи особу обвинуваченого та визнання ним вини, є підстави вважати про його виправлення без відбування призначеного покарання. Іспитовий строк на думку суду слід встановити в один рік

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Оскільки суду не було надано жодного речового доказу, тому й вирішити питання, щодо їх долі суд позбавлений можливості.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

Строк покарання ОСОБА_3 , рахувати з моменту початку фактичного виконання вироку.

Визнати ОСОБА_4 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 в період іспитового строку такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору, та направити потерпілій.

Головуючий: суддя ОСОБА_1