Справа № 461/8848/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2018 Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження /внесене до ЄРДР за № 0004599 від 19.10.2017 року/ про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червоноград, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 19.10.2017 року приблизно о 03:20 год. перебуваючи поблизу готелю «Львів», що знаходиться за адресою: м.Львів, пр.В.Чорновола, 7, викрав із правої зовнішньої кишені куртки ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон марки «Samsung Duos» темно синього кольору (IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 ) вартістю 1000,00 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Лайфселл» з номером НОМЕР_3 вартістю 40 грн. та сім-картка мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 вартістю 40 грн., на рахунку яких грошових коштів не було, таким чином спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1080,00 грн. Однак свій злочинний умисел ОСОБА_4 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий потерпілим. На його вимоги повернути викрадене, ОСОБА_4 почав втікати та в подальшому був затриманий потерпілим, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15-ч.1 ст.186 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст.186 КК України визнав повністю та щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення; детально пояснив суду про обставини вчинення ним крадіжки, зокрема пояснив, що викрадав мобільний телефон, оскільки йому були необхідні гроші на особисті потреби.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст.186 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15-ч.1 ст.186 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_4 характеризується посередньо; на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері не перебуває; вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей за якими кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням та встановленням іспитового терміну.

Витрати на проведення експертизи відсутні. Цивільний позов у справі не заявлявся. Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі - строком на 1 /один/ рік.

Відповідно до ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбуття призначеного покарання із визначенням 1 /одного/ року іспитового строку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1