Номер провадження: 11-кп/785/742/18
Номер справи місцевого суду: 501/2581/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 13.03.2018 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівськ Одеської області, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, студента 2 курсу ОККТ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, призначити йому покарання у вигляді громадських робіт терміном 120 годин.
Відповідно до п."а" ст. 1 та ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від призначеного йому покарання.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 33320 грн. матеріальної шкоди, та 5000 грн. моральної шкоди, заподіяної злочином.

ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

14.07.2017 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, у ОСОБА_7 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не слідкує, знаходячись у приміщенні однієї з кімнат вищевказаного будинку, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно ОСОБА_9 , а саме: золоте кольє, чистою вагою 18,12 грам, вартістю 25368 гривень, золотий перстень, чистою вагою 5,68 грам, вартістю 7952 гривень.
Після чого, покинув зазначене домоволодіння, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_7 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 33320 гривень.
В подальшому ОСОБА_7 викрадені золоті прикраси заклав за паспортом свого знайомого ОСОБА_10 до ломбардного відділення ПТ`Ломбард «Гроші Тут», що знаходиться за адресою: м. Чорноморськ, пр-т Миру, 16/59-Н, а іншим викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині розв`язання цивільного позову - скасувати, матеріали провадження в цій частині направити на новий розгляд в районний суд. У мотивувальній частині вироку суд не навів підстави із-за яких позов в інтересах потерпілого підлягає стягненню із неповнолітнього, а не з його батьків чи піклувальників. На момент ухвалення вироку обвинувачений досяг 17-ти річчя, не працював та не мав інших доходів, достатніх для відшкодування шкоди. Суд не дослідив чи має неповнолітній майно або самостійний дохід, достатній для відшкодування завданої ним шкоди та стягнув із останнього на користь потерпілого завдані матеріальні та моральні збитки в загальній сумі 38320,00 гривень. Тому в частині розв`язання цивільного позову підлягає скасуванню з направленням матеріалів кримінального провадження на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, обвинуваченого та захисника, які частково погоджувались з поданою апеляційною скаргою прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_7 вину визнав частково і не оспорює фактичні обставини по справі, але стверджує, що викрав лише золоті прикраси, а планшет, зарядний пристрій і гроші не крав. В скоєному кається, обіцяє, що більше ніколи таке не повторить, просить застосувати до нього амністію, в зв`язку із чим він підлягає звільненню від відбування покарання відповідно до п.«а» ст. 1 та ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Потерпілий ОСОБА_9 підтвердив покази обвинувачуваного. Просить задовольнити його позов.
Крім того вина ОСОБА_7 підтверджується дослідженими судом доказами, наданими прокурором, показами свідка ОСОБА_10 ..
В судовому засіданні прокурор попросив виключити із обвинувачення викрадення: портативний зарядний пристрій від мобільного телефону марки «Айфон 7», вартістю 1400 гривень, планшет марки «Леново Йокотаб», сірого кольору, вартістю 4000 гривень, грошові кошти в сумі 3400 гривень.
Таким чином ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.1 КК України.
ОСОБА_7 раніше не судимий, не знаходиться на обліку у нарколога, психіатра, за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 97-101).
За висновком Овідіопольського міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_7 має середній ризик вчинення наступного кримінального правопорушення.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд визнає його щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_7 надав суду письмову заяву про надання згоди на застосування до нього амністії.
При призначенні обвинувачуваному покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання і вважає, що йому має бути призначене покарання у вигляді громадських робіт в рамках санкції статті 185 ч.1 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 на момент скоєння злочину був неповнолітнім, що дає йому право на застосування амністії 2016 року, так як він вчинив злочин середньої тяжкості.
Прокурор не заперечує проти застосування амністії.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та в апеляційній скарзі дані обставини прокурором не оскаржуються.

Дослідивши доводи прокурора і матеріали справи судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що суд першої при розгляді цивільного позиву не дав належної оцінки всім обставинам по справі.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, тобто ухваленим згідно з нормами матеріального права.

Так, згідно ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 10 листа судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.07.2013 № 223-1134/0/4-13, суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. З Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу XI КК України.

Водночас Вищий спеціалізований суд звертає увагу суддів на те, що суди при постановленні вироку щодо неповнолітньої особи повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання.

Суд має ретельно і виважено аналізувати відомості, надані представниками служби у справах дітей (кримінальної міліції у справах дітей), іншу інформацію про особу неповнолітнього, отриману під час судового розгляду, пам`ятаючи, що неналежне встановлення таких відомостей всупереч вимогам статей 485, 487 КПК перешкоджає виконанню судом передбаченої п. З ч. 1 ст. 65 КК законодавчої вимоги щодо всебічного з`ясування обставин, які характеризують особу винного (суд не повинен обмежуватись обставинами, безпосередньо пов`язаними із вчиненням злочину) та щодо призначення покарання, необхідного і достатнього для виправлення особи і запобігання новим злочинам (ч. 2 ст. 65КК).

Так, у мотивувальній частині вироку суд не навів підстави із-за яких позов в інтересах потерпілого підлягає стягненню із неповнолітнього, а не з його батьків (усиновлювачів) чи піклувальників.

На момент ухвалення вироку обвинувачений досяг 17-ти річчя, не працював та не мав інших доходів, достатніх для відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. 1179 ЦК України, неповнолітній у віці від 14 до 18 років відповідає за завдану ним шкоду на загальних підставах; лише в разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, остання відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі його батьками (усиновлювачами), піклувальником чи закладом, який за законом здійснює функції піклувальника, якщо вони не доведуть, що шкоду було завдано не з їхньої вини.

В таких випадках зазначені особи можуть визнаватися цивільними відповідачами.

В порушення зазначених норм, суд не дослідив, чи має неповнолітній ОСОБА_7 майно або самостійний дохід, достатній для відшкодування завданої ним шкоди та стягнув із останнього на користь потерпілого завдані матеріальні та моральні збитки в загальній сумі 38320,00 гривень.

Оскільки судом порушено вимоги ст. 1179 ЦК України при вирішенні цивільного позову, вирок Іллічівського міського суду Одеської області не може вважатися законним та обґрунтованим, і тому в частині розв`язання цивільного позову підлягає скасуванню з направленням матеріалів кримінального провадження на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 13.03.2018 року, відносно ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 185 ч.1 КК України; відповідно до ст.1 п. «а» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, звільнений в частині розгляду цивільного позиву скасувати і матеріали провадження в цієї частині направити на новий судовий розгляд в той же суд.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2