№1-кп/243/685/2018
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
18 жовтня 2018 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Слов`янська кримінальне провадження № 0001080 на підставі обвинувального акту з угодою про примирення за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Казань, Татарської СРСР, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 16.01.1996 року Київський районним судом м. Харкова за ст. 142 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 8 років.

- 23.04.2004 року Московським районним судом м. Харкова за ст. 187, ч. З КК України до позбавлення волі строком на 8 років.

- 05.04.2016 року Барвінківським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 2. КК України вид покарання арешт строком на 4 місяці.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Під час досудового розслідування між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 31 липня 2018 року було укладено угоду про примирення.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:

22.05.2018 точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на законних підставах у домоволодінні АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить матері його дружини гр. ОСОБА_5 де за будинком побачив, дитячу металеву гойдалку, та металеву ванну. У той час у ОСОБА_4 , виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 .

Рєалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 22.05.2018 року ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав: металеву гойдалку, та металеву ванну, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 1640.00 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене потерпілою та підозрюваним (обвинуваченим) покарання.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 у скоєнні цього злочину визнав себе винним у повному обсязі та просив затвердити угоду про примирення від 31 липня 2018 року, яку було ним укладено з потерпілою після відшкодування ним майнової шкоди.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання. Також пояснила, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, розуміє, що при затверджені угоди про примирення вона буде позбавлена можливості вимагати в подальшому притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.

Із долучених до обвинувального акту матеріалів вбачається, що 31 липня 2018 року між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 була укладена угода про примирення, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, завдана матеріальна шкода ОСОБА_5 була ним відшкодована у повному обсязі, тому матеріальні та моральні претензії від потерпілої відсутні. Ними було узгоджене покарання для підозрюваного ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, та на підставі ст. 75 ККУ звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному. Угода була підписана ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Положеннями статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладання угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до положень ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом встановлено, що дана угода про примирення від 31 липня 2018 року за своїм змістом та порядком укладання відповідає вимогам статей 468, 469, 471 КПК України, положенням частини 2 статті 185 КК України, щодо правової кваліфікації злочину та щодо узгодженої міри покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, термін якого передбачений санкцією частини 2 статті 185 КК України. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опиту ОСОБА_4 та потерпілої, суд переконався у тому, що укладання угоди є добровільним. Тобто згідно положень частини 6 статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім того, обвинуваченому роз`яснені положення частини 5, 6 та 7 статті 474 КПК України та положення статті 389-1 КК України «Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості», які їй зрозумілі, нею усвідомлено, що наслідком укладання та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених частиною п`ятою статті 474 КПК України, а саме право на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь. Також усвідомлено, що наслідком укладання та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладання угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження судом угоди про примирення.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди у підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального та кримінального законів, врахувавши заслухані доводи сторін угоди, приходить до висновку про наявність примирення потерпілої ОСОБА_5 з ОСОБА_4 , який скоїла злочин, передбачений частиною 2 статті 185 КК України та призначення узгодженої сторонами міри покарання і ухвалення обвинувального вироку.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не вбачається.

Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченими узятих на себе за угодою зобов`язань не встановлено.

Цивільний позов не поданий.

Судові витрати у справі відсутні.

Відповідно до положень статті 100 КПК України, речові докази по справі, які під час досудового розслідування були повернуті за належністю потерпілій ОСОБА_5 , підлягають залишенню за належністю у цього власника.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, необхідності в його застосуванні при судовому провадженні не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.1 частини 3 ст.314, частиною 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України,суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 31 липня 2018 року, укладену між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 про примирення між ними у рамках кримінального провадження № 0001080 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом визначеного судом строку 3 (три) роки не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Роз`яснити потерпілому та обвинуваченому, що у разі невиконання угоди про примирення, потерпілий, прокурор має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази дитяча гойдалка та металева ванна, залишити потерпілій ОСОБА_5 , як власнику, забезпечивши їх зберігання до набрання вироком законної сили.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав:призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладання угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою стаття 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1