Справа № 301/1288/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
21.12.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 24.10.2017, якою відмовлено у задоволенні подання начальника Іршавського РВ з питань пробації ОСОБА_5 про скорочення наполовину не відбутої частини додаткового покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , засудженому вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2016 року за ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки, на підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання звільнено з випробуванням протягом дворічного іспитового строку, з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.
Начальник Іршавського РВ з питань пробації ОСОБА_5 звернувся до Іршавського районного судуз поданням про скорочення наполовину не відбутої частини додаткового покарання засудженим згідно вказаного вище вироку ОСОБА_4 , із застосуванням до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвалою Іршавського районного судувід 24.10.2017 відмовлено у задоволенні вказаного вище подання начальника Іршавського РВ з питань пробації ОСОБА_5 з таких підстав.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про застосування амністії в Україні» (правильна назва Закону України, на статтю сьому якого посилається місцевий суд, «Про амністію у 2016 році») скорочується наполовину невідбута частина покарання засудженим, який відбуває покарання у виді обмеження волі, інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону. ОСОБА_4 звільненню від додаткового виду покарання не підлягає.
В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати зазначену вище ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2017 року та ухвалити нову, якою задовольнити подання начальника Іршавського районного відділу з питань пробації майора внутрішньої служби ОСОБА_5 про вирішення питання про скорочення наполовину не відбутої частини додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного вироком Іршавського районного суду 03 жовтня 2016 року на підставі статті 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VШ, який набрав чинності 7 вересня 2017 року.
ОСОБА_4 посилається на те, що 03.10.2016 його засуджено Іршавським районним судом за ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання звільнено з випробуванням, з іспитовим строком протягом двох років, з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.
12 жовтня 2017 року начальник Іршавського районного відділу з питань пробації ОСОБА_5 звернувся до Іршавського районного суду з поданням про скорочення ОСОБА_4 наполовину не відбутої частини додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного вироком Іршавського районного суду 3 жовтня 2016 року на підставі статті 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII, який набрав чинності 7 вересня 2017 року.
Ухвалою Іршавського районного суду від 24 жовтня 2017 року відмовлено в
задоволенні подання начальника Іршавського районного відділу з питань пробації ОСОБА_5 про скорочення ОСОБА_4 наполовину не відбутої частини покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного вироком Іршавського районного суду 3 жовтня 2016 року на підставі статті 7 Закону України «Про амністію у 2016 році».
ОСОБА_4 вважає таке рішення місцевого суду незаконним та необґрунтованим, враховуючи наступне.
Іршавський районний суд, мотивуючи своє рішення, як видно з ухвали, керувався статтею 7 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та брав до розгляду питання про звільнення ОСОБА_4 від додаткового виду покарання. Однак, у поданні начальника Іршавського районного відділу з питань пробації ОСОБА_5 ставиться до розгляду питання про скорочення наполовину не відбутої частини додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на підставі ст.7 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами призначено ОСОБА_4 , як додаткове покарання.
Висновок суду першої інстанції спростовується доводами, які містяться в поданні начальника Іршавського районного відділу з питань пробації ОСОБА_5 , в якому зазначалось, що ОСОБА_4 згідно Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016, який набрав чинності 07.09.2017, підпадає під дію статті 7, оскільки відбуває покарання, не пов`язане з позбавленням волі, за злочин, що не є особливо тяжким, і не підлягає звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону.
Крім того у поданні ОСОБА_5 зазначалось, що інформація про вчинення під час перебування на обліку в Іршавському районному відділі з питань пробації ОСОБА_4 правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення та про вчинення нових кримінальних правопорушень не надходила; згідно характеристики, наданої Лисичівською сільською радою ОСОБА_4 характеризується позитивно.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього Закону покладається на суди. Застосування цього Закону щодо осіб, засуджених до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, здійснюється за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.
Отже не відповідають дійсності висновки суду першої інстанції щодо неможливості скорочення наполовину не відбутої частини ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного вироком Іршавського районного суду від 03.10.2016, на підставі статті 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІІ.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з таких підстав.
Вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 03.10.2016 ОСОБА_4 визнаний винуватим з призначенням йому покарання за ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки, на підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання звільнено з випробуванням протягом дворічного іспитового строку, з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

У внесеному до Іршавського районного судуЗакарпатської області поданні начальника Іршавського РВ з питань пробації ОСОБА_5 йдеться про необхідність скорочення наполовину не відбутої частини додаткового покарання засудженим згідно вказаного вище вироку ОСОБА_4 , із застосуванням до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвалою Іршавського районного судувід 24.10.2017 обґрунтовано відмовлено у задоволенні вказаного вище подання начальника Іршавського РВ з питань пробації ОСОБА_5 з таких підстав.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про амністію у 2016 році» скорочується наполовину невідбута частина покарання засудженим, який відбуває покарання у виді обмеження волі, інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону.

Призначене ОСОБА_4 вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 03.10.2016 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки не підлягає скороченню наполовину з урахуванням особи засудженого та положень Закону України «Про амністію у 2016 році», зокрема статей 1-6 цього Закону.

Керуючись ст.ст. 404,407,418,419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 24.10.2017 про відмову в задоволенні подання начальника Іршавського РВ з питань пробації ОСОБА_5 про скорочення наполовину невідбутої частини додаткового покарання ОСОБА_4 , засудженому вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 03.10.2016 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена протягом трьох місяців до суду касаційної інстанції з моменту її проголошення.

Судді: