Провадження №1-кп/761/2002/2018
В И Р О К
іменем України

12 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0007531 відомості щодо якого внесені до ЄРДР 12.07.2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новодністровськ Сокирянського району Чернівецької області, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, маючого неповнолітню дитину 2001 р.н., офіційно не працевлаштованого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 27.05.2004 року вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, від відбування покарання звільненого на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та іспитовим строком 2 роки;

2) 27.01.2005 року вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області за ч.3 ст.185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці;

3) 23.03.2011 року вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області за ч.2 ст.307; ч.3 ст.185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення строком на 5 років 1 місяць, з конфіскацією майна;

4) 08.12.2016 року вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, звільненого 10.01.2018 року умовно-достроково на 2 місяці 5 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

за участю в судовому розгляді

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

11 липня 2018 року, приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні супермаркету «Велмар», що розташований за адресою: м.Київ, пл. Перемоги, 3, побачив раніше не знайому йому ОСОБА_5 , у якої в правій зовнішній кишені кофти, в яку остання була одягнена, знаходиться мобільний телефон марки «Nokia», моделі «7+».
В цей час у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення вказаного телефону.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , підійшов зі спини впритул до ОСОБА_5 та, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, своєю правою рукою взяв мобільний телефон марки «Nokia», моделі «7+», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 12 000 грн., який знаходився в правій зовнішній кишені кофти, в яку була одягнена ОСОБА_5 та з метою приховування злочину помістив його під свій верхній одяг, в який був одягнений, а саме під ліву руку. Після чого розвернувшись, з метою покинути місце вчинення кримінального правопорушення, однак ОСОБА_5 , запідозривши ОСОБА_3 , у вчиненні крадіжки, схопила його за верхній одяг та затримала до прибуття працівників поліції.
А всього, ОСОБА_3 , намагався таємно, повторно викрасти майно, що належить ОСОБА_5 на суму 12 000 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 дав показання, згідно з якими, визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, він 11 липня 2018 року приблизно о 19 год. 30 хв., знаходячись в приміщенні супермаркет «Велман», що розташований за адресою: м.Київ, пл. Перемоги, 3, звернув увагу на дівчину, з правої кишені кофти якої виглядав мобільний телефон. Підійшовши до дівчини впритул зі спини, він витягнув, вказаний телефон та сховав під своїм одягом. Разом із тим, дівчина помітила його дії та, схопивши його за одяг, почала вимагати повернення телефону. На її вимоги, він повідомив, що не викрадав телефон. Однак дівчина за допомогою свого годинника направила на телефон звуковий сигнал, який викрив його, після чого він телефон повернув потерпілій. В подальшому виявилось, що телефон, який він намагався викрасти марки «Nokia», вартістю 12 000 грн. Зазначив про те, що намагався вчинити крадіжку, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів у даному кримінальному провадженні по фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, розміру шкоди, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65, 68, 69-1 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, ОСОБА_3 , вчинив злочин середньої тяжкості, є особою раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, на момент вчинення працював, але не офіційно, характеризується посередньо, не одружений.

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за можливе врахувати щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених злочинів, наведені вище, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, з урахуванням вчинення обвинуваченим незакінченого злочину, а також те, що майно, яке намагався викрасти обвинувачений потерпілій повернуте, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на певний строк в мінімальних межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України.

Разом із тим, беручи наведене вище у сукупності, а також, систематичність вчинення ОСОБА_3 корисливих злочинів, відсутність у нього постійного місця проживання, суд приходить до висновку про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства, у зв?язку із цим, також відсутні підстави для призначення більш м?якого покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

У зв`язку із призначенням обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою останньому до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни для забезпечення виконання вироку.

Керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку, зарахувавши йому у строк відбування покарання строк попереднього ув?язнення, з моменту його фактичного затримання 11 липня 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 до набрання вироком законної силу залишити без змін.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя