ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа № 477/443/18
Провадження 1-кп/477/112/18
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

03 травня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000073 відносно

ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, відносно якого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 травня 2018 року,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИЛА:
Органами досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України.
В судовому засіданні від прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання про продовження дії запобіжного заходу, який раніше обраний ОСОБА_6 у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що обвинуваченому ОСОБА_6 Баштанським районним судом Миколаївської області 16 лютого 2018 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 29 днів, строком до 16 березня 2018 року, який продовжено ухвалою колегії суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 березня 2018 року до 15 травня 2018 року включно. Вказав, що ризик, який був підставою для обрання такого виду запобіжного заходу не відпав. Зокрема, послався на наявність ризику щодо можливості у обвинуваченого переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується в особливо тяжкому кримінальному правопорушенні та не має джерел доходу, постійного місця роботи, сім`ї та дітей, що свідчить про відсутність соціальних чинників, які б утримували його за місцем свого проживання.
Обвинувачений та його захисники в судовому засіданні проти задоволення клопотання про продовження дії запобіжного заходу заперечували, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

В обґрунтування позиції щодо застосування до обвинуваченогозапобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби захисником ОСОБА_8 зазначено, що раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою є занадто суворим та йому може бути застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, раніше не судимий, має хвороби, через які не може утримуватись в умовах СІЗО та потребує хірургічного втручання. Вказала, що тяжкість вчиненого злочину не може бути підставою для обрання такого суворого запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_6 позицію адвоката ОСОБА_8 підтримали та просили врахувати її під час розгляду клопотання прокурора.
Вислухавши думки учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по вказаним матеріалам, колегія суддів встановила наступне.

16 лютого 2018 року ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стоком на 29днів до 16 березня 2018 року.

Ухвалою колегії суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 березня 2018 року дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено до 15 травня 2018 року включно.

Підставою для обрання такого виду запобіжного заходу та продовження його дії стало вчинення умисного тяжкого злочину, відсутність в обвинуваченого офіційного місця роботи та відсутність тісних соціальних зв`язків, які можуть свідчити про наявну можливість переховуватись від суду.
На думку прокурора, станом на день розгляду клопотання про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , що ризик, який був підставою для обрання такого виду запобіжного заходу не відпав.
Колегія суддів не може погодитись з вказаною позицією прокурора з огляду на таке.
У відповідності до приписів частини 1 та 3 статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Права члена сім`ї має одинока особа.
Отже, посилання прокурора на обставину відсутності у ОСОБА_6 сім`ї та дітей, що свідчить про відсутність в нього чинників соціального характеру має дискримінаційний характер, що відповідає приписам Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні».
З огляду на частину 8 пункту 3 мотивувальної частин Рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року у справі № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

Системний аналіз норм КПК України вказує на те, що факт скоєння обвинуваченим тяжкого кримінального правопорушення без наявності інших істотних підстав в сукупності, не може бути беззаперечною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Як вбачається з листа Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» від 17 квітня 2018 року №20/-8-920 у обвинуваченого ОСОБА_6 наявні захворювання, які вказують на необхідність хірургічного втручання.

Згідно частини 1 статті 3 Конституції України, як Основного Закону держави, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Згідно статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У відповідності до частини 2 статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановлених законом.

Обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачуваних законом випадках за встановленою законом процедурою (стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 жовтня 1950 року).

Згідно з частиною 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

На думку колегії суддів обставини, які свідчать про те, що ризик, який був підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою істотно зменшився, а тому відсутні підстави для продовження (обрання) такого запобіжного заходу.
Разом з цим, колегія суддів вважає застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки зазначений запобіжний захід буде достатнім для запобігання існуючого ризику.
Керуючись статтями 201, 331 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити частково.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту та заборонити останньому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 21 год. 00 хв. поточної доби до 06 год. 00 хв. наступної доби.
Зобов`язати ОСОБА_6 за першою вимогою прибувати до Жовтневого районного суду Миколаївської області.
Встановити строк дії ухвали 60 днів до 02 липня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_10

СУДДІ ОСОБА_11

ОСОБА_12