Справа № 409/1006/17
Провадження № 11-кп/782/195/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченої: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області в місті Сєвєродонецьку Луганської області кримінальне провадження № 0000051 від 15.02.2017 року за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції прокурора Білокуракинського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_8 на вирок Сватівського районного суду Луганської області від 19.04.2018 року, яким, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Нещеретове Білокуракинського району Луганської області, громадянку України, освіта середня-технічна, розлученої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючої, раніше не судимої; проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною:

- за ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю ОСОБА_6 . Запобіжний захід у вигляді застави ОСОБА_6 залишено без змін до набрання чинності вироком суду. Після набрання вироком законної сили повернути внесений розмір застави в сумі 80000 (вісімдесят тисяч) гривень заставодавцю ОСОБА_9 .

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838- VIII від 26.11.2015, зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченої ОСОБА_6 в період з 22.03.2017 року по 27.03.2017 року відповідно, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз. Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

У оскаржуваному вироку суду вказано, що ОСОБА_6 скоїла незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, вчинений у місці масового перебування громадян, вчинений повторно, а також скоїла дії, що виразилися у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні з метою збуту, особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, у великих розмірах, тобто скоїла кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України.

Злочини були скоєні при наступних обставинах:

10.03.2017 року у ОСОБА_6 , яка була обізнаною у тому, що канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, виник умисел на незаконний збут зазначеного наркотичного засобу. 10.03.2017 ОСОБА_6 під час телефонної розмови із особою, стосовно якої застосовано заходи безпеки та яка відома під псевдонімом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домовилась про збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, а також домовилась із ним про зустріч. Цього ж дня, 10.03.2017 у період часу з 10 години 25 хвилин до 10 години 40 хвилин, з метою викриття і документування факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України та особи, яка його вчиняє, а саме викриття ОСОБА_6 у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, ОСОБА_10 були вручені грошові кошти у сумі 2500 гривень, які були призначені для проведення оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу- канабісу, після чого останній направився у заздалегідь обумовлене з ОСОБА_6 місце, а саме до магазину «Кондачок», який розташований у с. Нещеретове Білокуракинського району Луганської області, де на нього чекала ОСОБА_6 . Не відмовляючись від свого злочинного умислу, 10.03.2017 приблизно об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , зустрівши біля магазину «Кондачок» ОСОБА_10 , пройшла з ним у вестибюль приміщення «Укрпошти», що розташоване у с. Нещеретове Білокуракинського району Луганської області, що являється місцем масового перебування громадян, де ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 2500 гривень, які були раніше вручені останньому та призначені для проведення оперативної закупки, після чого незаконно збула ОСОБА_10 речовину рослинного походження темно-зеленого кольору, висушену та подрібнену, яка знаходилась у п`яти полімерних пакетах у картонному коробку. 10.03.2017 у період часу з 11 години 45 хвилин до 12 години 15 хвилин в ході проведення огляду на автодорозі сполученням Нещеретове-Олексіївка у ОСОБА_10 було виявлено та вилучено коробок, у якому знаходилось п`ять полімерних пакетів з речовиною рослинного походження темно-зеленого кольору, висушеною та подрібненою, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 19/113/8-2/274е від 15.03.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - канабісом, загальною масою у перерахунку на суху речовину 170,67 грам.

Крім того, 22.03.2017 року у ОСОБА_6 , яка була обізнаною у тому, що канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, виник умисел на повторний незаконний збут зазначеного наркотичного засобу. З цією метою, ОСОБА_6 під час телефонної розмови із особою, стосовно якої застосовано заходи безпеки та яка відома під псевдонімом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домовилась про збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, а також домовилась із ним про зустріч. Цього ж дня, 22.03.2017 у період часу з 09 години 45 хвилин до 10 години 15 хвилин, з метою викриття і документування факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та особи, яка його вчиняє, а саме викриття ОСОБА_6 у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, ОСОБА_10 були вручені грошові кошти у сумі 2500 гривень, які були заздалегідь ідентифіковані (помічені) спеціальною хімічною речовиною «Промінь-1», та які були призначені для проведення оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу- канабісу у ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_10 направився у заздалегідь обумовлене з ОСОБА_6 місце, а саме до магазину «Кондачок», який розташований у с. Нещеретове Білокуракинського району Луганської області, де у пивній палатці біля приміщення вказаного магазину, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на нього вже чекала ОСОБА_6 . Не відмовляючись від свого злочинного умислу, 22.03.2017 приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 підійшли до тильної стіни магазину «Кондачок», який розташований за вищевказаною адресою, де ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 2500 гривень, які були раніше вручені останньому та призначені для проведення оперативної закупки, після чого повторно незаконно збула ОСОБА_10 речовину рослинного походження темно-зеленого кольору, висушену та подрібнену, яка знаходилась у п`яти полімерних пакетах, що були поміщені до полімерного пакету з написом «AVON». 22.03.2017 у період часу з 11 години 30 хвилин до 11 години 50 хвилин в ході проведення огляду на автодорозі сполученням Нещеретове-Олексіївка у ОСОБА_10 було виявлено та вилучено полімерний пакет з написом «AVON», у якому знаходилось п`ять полімерних пакетів з речовиною рослинного походження темно-зеленого кольору, висушеною та подрібненою, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 19/113/8-2/319е від 27.03.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - канабісом, загальною масою у перерахунку на суху речовину 186,13 грам.

Крім того, у вересні-жовтні 2016 року, більш точного часу встановити не виявилося неможливим, у ОСОБА_6 , яка була обізнаною в тому, що канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, виник умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, у великих розмірах.

З цією метою ОСОБА_6 , знаходячись на південній околиці с. Нещеретове Білокуракинського району Луганської області, зірвала один кущ коноплі, після чого принесла його за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де на горищі літньої кухні висушила вказану рослину коноплі, за допомогою соковижималки і сита подрібнила її та зберігала у приміщенні літньої кухні, з метою збуту іншим особам за грошові кошти. 22.03.2017 працівниками поліції Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні літньої кухні було виявлено та вилучено речовину рослинного походження темно-зеленого кольору, висушену та подрібнену, яка згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 19/113/8-319е від 27.03.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною вагою в перерахунку на суху речовину 554,07 грам.

Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 (з наступними внесеними змінами і доповненнями) визначено правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлено порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. Відповідно до ст.1 вказаного Закону визначено, що наркотичні засоби - це речовини природні чи синтетичні, препарати, рослини, включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету МіністрівУкраїни від 6 травня 2000 року за № 770. Згідно таблиці № 1 списку № 1 вказаного Переліку канабіс віднесено до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено.

У апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 просить вирок скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Даний вирок Сватівського районного суду Луганської області вважає незаконним та необгрунтованим, та таким що підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неповнотою судового розгляду, у зв`язку з чим кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 підлягає закриттю на підставі п.3 ч.І ст.284 КПК України за недоказаністю, та згідно із ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування даного судового рішення.
Просить звернути увагу, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані про порушення оперативно-розшукової справи, як того вимагає закон, її номер та строки проведення таких дій щодо ОСОБА_6 . Однак суд не надав даній обставині належної оцінки, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 94 КПК України ,відповідно до якої суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Суд мав оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Крім цього, адвокат вважає, що не можуть бути допустимими наступні докази, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження: протокол про результати контролю за вчиненням злочину а.с.27-32; протокол про результати контролю за вчиненням злочину а.с. 83-89; протокол про результати здійснення НСРД з додатками 3 диски а.с. 207-211; протокол про результати здійснення НСРД а.с. 212-218; протокол про результати здійснення НСРД а.с. 235-236.
Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження на момент їх відкриття були відсутні ухвали слідчого судді Апеляційного суду Луганської області про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, аудіо-, відео контролю за особою, у зв`язку з чим у суду та у сторони захисту відсутня інформація про зміст даних ухвал, що передбачено ч. 4 ст. 248 КПК України, тому не можливо перевірити інформацію про те, чи взагалі були винесені ці ухвали, чи були вони винесені відносно ОСОБА_6 , як особи, щодо якої необхідно провести негласну слідчу (розшукову) дію, невідомо який вид негласної слідчої (розшукової) дії повинно бути проведено, не вказані дії та відомості залежно від виду негласної слідчої дії та ідентифікаційні ознаки, які можуть дозволити унікально ідентифікувати абонента спостереження, телекомунікаційну мережу, кінцеве обладнання тощо. Також не можна ознайомитися зі строком дії ухвали.
Всі, ці обставини, свідчать не тільки про відсутність будь-яких прямих доказів вини обвинуваченої ОСОБА_6 , але й ставлять під сумнів інші докази як допустимі, оскільки непрямо можуть свідчити про певну упередженість та заінтересованість правоохоронних органів під час виявлення вказаних дій обвинуваченої. Опосередковано в тому числі, про це свідчить кількість проведених закупівель. Законність повторної (другої, третьої) закупівлі у однієї особи повинно бути обґрунтовано та мотивовано в тому числі принципово новими підставами та цілями (наприклад виявлення організованої злочинної групи, виявлення нових співучасників злочину, встановлення каналів постачання і збуту та ін.). При цьому нові підстави повинні бути не уявними, а достовірними, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах. Окрім того, виправданою повторна закупівля наркотичного засобу буде тоді, коли мета першого заходу не була досягнута, з причин, які не залежали від дій співробітників оперативних підрозділів. Однак будь-які нові підстави та мета для проведення повторної (другої, третьої) оперативної закупівлі відсутні.
Адвокат зазначає, що оскаржуваний вирок не відповідає вимогам, які викладені у даній нормі, і підтверджується тим, що суд при обґрунтуванні заперечень сторони захисту проти обвинувачення не послався на жодну норму права, якою обґрунтовується висновок суду, та підійшов формально до розгляду цієї справи, що є неприпустимим.
У апеляційній скарзі прокурор, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції прокурор Білокуракинського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_8 просить вирок скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення через м`якість. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй майна.
Зазначає, що в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України не визнала, не розкаялася у вчиненому та від дачі показань відмовилась.
Разом з тим, вина ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повністю підтверджується належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими судом, а саме: показаннями свідків; протоколом за результатами проведення оперативно-розшукового заходу; постановами про використання ідентифікованих грошових коштів для проведення оперативної закупки; протоколами огляду; протоколом огляду, помітки і вручення грошових коштів; постановами про проведення контролю за вчиненням злочину; протоколами про результати контролю за вчиненням злочину; висновками експертизи наркотичних засобів; протоколом медичного огляду; протоколом затримання; постановою про проведення освідування; протоколом освідування; протоколом обшуку; ухвалою про проведення обшуку; висновком експертизи хімічних речовин; протоколом огляду мобільного телефону; постановами слідчого про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів; довідкою слідчого; протоколами про результати здійснення НСРД; клопотаннями про проведення НСРД; ухвалами слідчого судді про дозвіл на проведення НСРД.
Так, за результатами судового розгляду вироком Сватівського районного суду від 19.04.2018 ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 сг. 307 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 обов`язкового додаткового покарання у вигляді конфіскації майна всупереч вказаним вимогам Закону не конкретизовано обсяг майна, яке підлягає конфіскації, а саме не зазначено, чи усе майно, яке є власністю обвинуваченої конфіскується, чи певна його частина.
Крім цього, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 вчинила три тяжкі корисливі злочини з прямим умислом, які характеризуються великим ступенем суспільної небезпеки.
Разом з тим, судом не встановлено жодної обставини, яка б відповідно до ст. 66 КК України пом`якшувала покарання ОСОБА_6 , однак встановлено, що збут наркотичного засобу 22.03.2017 вчинено у стані алкогольного сп`яніння, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченої.
Крім того, поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів набувають все більших масштабів і стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей, а тому принципове та правильне застосування кримінально-правових норм, що передбачають відповідальність за вчинення таких злочинів, має важливе значення.
Суд призначивши ОСОБА_6 покарання, не забезпечив відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України досягнення мети покарання - кари, виправлення засудженої та запобігання вчиненню нових злочинів.
Адвокат ОСОБА_7 подав також заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просив залишити апеляційну скаргу прокурора Білокуракинського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_8 на вирок Сватівського районного суду Луганської області від 19 квітня 2018 року без задоволення, а вирок Сватівського районного суду Луганської області від 19 квітня 2018 року, щодо ОСОБА_6 обвинуваченої за ч. 2 ст. 307 КК України - скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Зазначає, що доводи викладені прокурором в апеляційній скарзі є такими, що не відповідають дійсності, безпідставними, необгрунтовними, а тому незаконними і апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Звертає увагу, що судом дотримані вимоги закону про конфіскацію, який регулює даний від правовідносин, оскільки на стадії досудового слідства відповідним органом був встановлений обсяг майна, яке може бути конфісковане у разі визнання ОСОБА_6 , винною у скоєнні інкримінованого їй правопорушення та окрім мисливської гладкоствольної рушниці ТОЗ - 63 № НОМЕР_1 у ОСОБА_6 , іншого майна, яке належить їй на праві власності, немає, і Сватівським районним судом у оскаржуваному вироку прийняте відповідне рішення щодо арештованого майна.
Викладені обставини в апеляційній скарзі та в матеріалах справи свідчать не тільки про відсутність будь-яких прямих доказів вини обвинуваченої ОСОБА_6 , але й ставлять під сумнів інші докази як допустимі, оскільки непрямо можуть свідчити про певну упередженість та заінтересованість правоохоронних органів під час виявлення певних дій обвинуваченої.
Та взагалі з аналізу процесуальних документів, які складалися в рамках даного кримінального провадження внаслідок проведення певних процесуальних або слідчих дій вбачається, що всі дії проведені з суттєвим порушенням вимог КПК України особами, які не мали повноважень відповідно до вимог діючого законодавства, з суттєвим порушенням прав та основоположних свобод людини та громадянина, а тому в силу ст. 87 КПК України є недопустимим доказами, які не можуть бути використані судом під час ухвалення вироку.
Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, та заперечував проти доводів апеляційної скарги прокурора, обвинуваченої ОСОБА_6 , яка погодилася з поясненнями свого захисника, прокурора, який повністю підтримав доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_8 , та частково підтримав доводи апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Апеляційний розгляд здійснюється за правилами ст.405 КПК України.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення має бути законним та обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення , ухвалене компетентнім судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції вищевказані вимоги закону виконав належним чином.

Так, у вироку суду першої інстанції вказано, що винуватість ОСОБА_6 повністю доведена під час судового розгляду. Отримані докази є належними, допустимими, достовірними і достатніми. Протиправні дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, вчинений у місці масового перебування громадян, вчинений повторно, та як незаконне придбання, виготовлення та зберігання з метою збуту, особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу у великих розмірах, а саме за ч.2 ст.307 КК України.

У відповідності із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

За приписами статей 404 та 405 КПК суд апеляційної інстанції зобов`язаний перевірити всі доводи в апеляційних скаргах, у тому числі при необхідності і шляхом дослідження доказів.

У силу ч.3 ст.404 цього Кодексу за клопотанням учасників судового провадження апеляційний суд зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони встановлені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями.

Відповідно до ст. 409 КПК України предметом перегляду справи в апеляційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

За правилами ст.23 КПК суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Отже, у випадку незгоди апеляційного суду зі змістом певних доказів їх перевірка та оцінка здійснюється з урахуванням засади, закріпленій у цій статті.

Не дотримання наведених положень є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне з собою скасування судового рішення.

Таким чином, підставою для скасування або зміни судових рішень судом апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення кримінального процесуального закону.

Перевіривши матеріали даного судового кримінального провадження, колегією суддів не встановлено ніяких істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді в суді першої інстанції.

Як убачається з матеріалів провадження стосовно ОСОБА_6 та змісту вироку суду першої інстанції від 19.04.2018 року, обвинувачена ОСОБА_6 визнана винною у тому, що вона вчинила три злочини, передбачені ч.2 ст.307 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 було розглянуто у суді першої інстанції на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно неї, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000051 від 15.02.2016 року, який надійшов до суду 17.05.2017 року.(а.кп.1 т.1).

Так, з змісту вироку суду першої інстанції слідує, що обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні вину не визнала, підтвердила, що суть обвинувачення їй зрозуміла, та відмовилася давати суду показання.

Суд першої інстанції поклав в обґрунтування вини ОСОБА_6 показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , яких він попередив про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, та які у встановленому порядку склали присягу говорити тільки правду у суді, безпосередньо були допитані судом.

Судом у судовому засіданні було досліджені письмові докази :

- рапорт начальника Білокуракінського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_20 , який зареєстровано в Єдиному обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення 15.02.2017 року під № 145.(т.1 а.с.9);

- постанова керівника слідчого відділу Білокуракінського ВП ГУНП в Луганської області від 07.03.2017 року, якою визнано необхідним використати під час проведення НСРД контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів грошові кошти в сумі 2500 грн., як плату при придбанні наркотичної речовини загальною вагою 200 грамів (т.1 а.с.15);

- протокол огляду від 10.03.2017 року, яким підтверджено, що у ОСОБА_10 на момент огляду станом на 10 годин 20 хвилин ані наркотичних засобів, ані грошових коштів виявлено не було.(т.1 а.с.16-17);

- протокол огляду і вручення грошових коштів від 10.03.2017 року, яким підтверджено про огляд п`яти грошових купюр номіналом 500 грн., з яких були виготовлені копії і в подальшому передані ОСОБА_10 для проведення оперативної закупки (т.1 а.с.18-21);

- протокол огляду від 10.03.2017 року, яким підтверджено, що під час огляду автомобіля ВАЗ -2110 д.н. НОМЕР_2 не було виявлено на момент огляду станом на 11 годин ані наркотичних засобів, ані грошових коштів (т.1 а.с.22-23);

- протокол огляду від 10.03.2017 року, яким підтверджено, що оперативний працівник ОСОБА_21 та ОСОБА_10 на вказаному автомобілі виїхали з с.Нещеретово. Після ОСОБА_22 витяг коробок з-під цукерок та пояснив, що там повинні знаходитися наркотичні засоби, які він придбав у ОСОБА_23 за 2500 грн. Під час огляду в коробці знаходилося п`ять полімерних пакетів з речовиною рослинного походження (т.1 а.с.24-26);

- протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 10.03.2017 року , яким підтверджено, що 10.03.2017 року в період з 10 години до 12 годин 15 хвилин слідчим було зафіксовані результати контролю за збутом ОСОБА_6 наркотичних засобів ОСОБА_24 та оплату останнім ОСОБА_23 коштів в розмірі 2500 грн. ( т.1 а.с.27-32);

- висновок експерта № 19/113/8-2/274с від 15.03.2017 року, яким підтверджено , що вилучена у ОСОБА_10 речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено,-канабісом. Маса канабісу у перерахунку на суху речовину склала 34,71 грама,34,98 грама,35,11 грама,30,74 грама,35,13 грама, загальна маса канабісу 170,67 грама (т.1 а.с.37-40);

- протокол за результатами проведення оперативно- розшукового заходу зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 20.03.2017 року про підтвердження домовленості між ОСОБА_6 та абонентом НОМЕР_3 ( т.1 а.с.57-66);

- постанова керівника слідчого відділу Білокуракінського ВП ГУНП в Луганської області від 20.03.2017 року , якою визнано необхідним використати під час проведення НСРД контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів грошові кошти в сумі 2500 грн., як оплату при придбанні наркотичної речовини марихуани загальною вагою 200 грамів( т.1 а.с.68);

- протокол огляду від 22.03.2017 року, яким підтверджено, що у ОСОБА_10 на момент огляду станом на 09 годин 40 хвилин ані наркотичних засобів, ані грошових коштів виявлено не було.(т.1 а.с.69-70);

- протокол огляду помітки і вручення заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів від 22.03.2017 року, яким підтверджено, що проведення огляд 12 грошових купюр номіналом 200 грн. та 1 купюра номіналом 100 грн., з яких було виготовлені копії і в подальшому передані ОСОБА_10 для проведення оперативної закупки (т.1 а.с.71-77);

- протокол огляду від 22.03.2017 року, яким підтверджено,що під час огляду автомобіля ВАЗ 2110 д.н. НОМЕР_4 на момент огляду станом на 10 годин 40 хвилин ані наркотичних засобів, ані грошових коштів виявлено не було (т.1 а.с.78-79);

- протокол огляду від 22.03.2017 року, яким підтверджено, що ОСОБА_25 та ОСОБА_10 на вказаному автомобілі виїхали з с.Нещеретово. Після ОСОБА_22 витяг пакет з написом AVON та пояснив, що у вказаному пакеті знаходяться наркотичні засоби, які він придбав у ОСОБА_23 за 2500 грн. Під час огляду в пакеті знаходилися п`ять полімерних пакетів з речовиною рослинного походження (т.1 а.с.90-92);

- протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 22.03.2017 року, яким підтверджено, що 22.03.2017 року в період з 9 години 20 хвилин до 11 години 50 хвилин слідчим було зафіксовані результати контролю за збутом ОСОБА_6 наркотичних засобів ОСОБА_10 та оплата останнім ОСОБА_23 коштів в розмірі 2500 грн.(т.1 а.с.83-89);

- даними протоколу обшуку від 22.03.2017 року , якими підтверджено, що за місцем проживання ОСОБА_6 було виявлено та вилучено речовину рослинного походження , м`ясорубку та два сита (т.1 а.с.115-120);

- висновок експерта № 19/113/8-2/319е від 27.03.2017 року, яким підтверджено, що вилучені за місцем мешкання ОСОБА_6 речовина у пакеті № 34008336 рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено,-канабісом. Маса канабісу у перерахунку на суху речовину склала 186,13 грама. Речовина у пакеті № 34008333, 3470264,3470338 рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено -канабісом. Маса канабісу у перерахунку на суху речовину склала 551,02 грама. Речовина у соковижималці та ситах в пакеті № 3470262 та мішку № 2 є особливо небезпечним наркотичним засобом , обіг якого заборонено,-канабісом. Маса канабісу у перерахунку на суху речовину склала 3,05 грама (т.1 а.с.123-130);

- протокол огляду мобільного телефону від 23.03.2017 року, який належить ОСОБА_6 , яким встановлені вхідні та вихідні дзвінки в період з 16.03.2017 року по 22.03.2017 року(т.1 а.с.171-173);

- висновок експерта № 21 від 20.04.2017 року , яким підтверджено, що на поверхні грошових купюр сумою 2500 грн. та марлевих тампонах зі змивами з долонів рук ОСОБА_6 , на зовнішній і внутрішній поверхні сумки і на фрагменті аркуша паперу, представленого у якості зразка помітки грошових купюр, присутні нашарування спеціальної хімічної речовини, які люмінесціюють жовто-зеленим кольором. На поверхні контрольного зразка бинта, у складі рідини, на поверхні контрольного зразка аркуша паперу нашарування спеціальної хімічної речовини відсутні. Спеціальна хімічна речовина, що виявлена на поверхні грошових купюр сумою 2500 грн.,спеціальна хімічна речовина , що виявлена на зовнішній і внутрішній поверхні сумки, мають спільну родову належність зі спеціальною хімічною речовиною, представленою у якості зразка помітки грошових купюр на поверхні фрагмента аркуша паперу білого кольору.(т.1 а.с.182-188);

- протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії від 30.03.2017 року та трьома додатками носіїв до нього, якими підтверджено факт закупки ОСОБА_10 у ОСОБА_6 наркотичних засобів.(т.1 а.с. 207-211);

- протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії від 30.03.2017 року та додатком носія до нього, якими підтверджено факт домовленості щодо закупки ОСОБА_10 у ОСОБА_6 наркотичних засобів.(т.1 а.с.212-218);

- протокол про результати здійснення НСРД від 13.04.2017 року , яким підтверджено факт зустрічі ОСОБА_22 та ОСОБА_6 22.03.2017 року та передача ОСОБА_23 пакета ОСОБА_22 (т.1 а.с.235-236);

- постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 20.02.2017 року, якими визначений порядок та терміни проведення оперативних закупок у ОСОБА_6 (т.2 а.с.1-6);

- клопотання слідчого від 20.02.2017 року, з яким він звернувся до слідчого судді Апеляційного суду Луганської області про дозвіл на проведення НСРД- спостереження за особою.(т.2 а.с.7-8);

- клопотання слідчого від 22.02.2017 року, з яким він звернувся до слідчого судді Апеляційного суду Луганської області про дозвіл на проведення НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільних телефонів ОСОБА_6 та аудіо,-відеоконтролю за ОСОБА_6 (т.2 а.с.9-11);

- ухвала слідчого судді Апеляційного суду Луганської області № 408т від 22.02.2017 року, якою задоволено клопотання органу досудового розслідування та надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно ОСОБА_6 у публічно доступних місцях шляхом візуального спостереження з використанням відеозапису, фотографуванням, спеціальних технічних засобів для спостереження з метою пошуку, фіксації і перевірки відомостей про особу та її поведінку, встановлення осіб, з якими буде контактувати вказана особа, встановлення адрес, які буде відвідувати дана особа, а також збирання доказів щодо дійсних обставин вчинення вказаного злочину та перевірки на причетність до вчинення інших злочинів (матеріали судової справи № 409/1006/17 а.с. 99-100);

- ухвала слідчого судді Апеляційного суду Луганської області № 432т від 22.02.2017 року , якою задоволено клопотання органу досудового розслідування та надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-відеоконтролю відносно ОСОБА_6 у місцях її перебування та пов`язаних з її діяльністю. Також надано дозвіл на проведення зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_6 (матеріали судової справи № 409/1006/17 а.с.101-103).

Вищевказаним доказам суд першої інстанції надав належну юридичну оцінку, та обґрунтовано зазначив, що наведені покази свідків та досліджені докази повністю підтверджують дані про час, місце, спосіб та обставини вчиненого обвинуваченою ОСОБА_6 незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, вчиненого у місці масового перебування громадян, вчиненому повторно, а також у незаконному придбанні , виготовлені та зберіганні з метою збуту , особливо небезпечного наркотичного засобу -канабісу у великих розмірах, вчиненому повторно, оскільки дані показання логічні, послідовні, узгоджуються між собою та з іншими дослідженими доказами по справі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що він визнав за необхідним визнати достовірними показання зазначених свідків, покласти ці їхні свідчення поряд з іншими доказами, перевіреними в судовому засіданні, в основу оскаржуваного вироку, оскільки ці покази відповідають фактичним обставинам, встановленими судом першої інстанції у судовому засіданні.

У зв`язку з чим, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України.

З змісту апеляційної скарги захисника обвинуваченої, адвоката ОСОБА_7 вбачається, що він не згоден з вироком суду у зв`язку, на його думку, з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неповнотою судового розгляду, а тому, він вважає, що вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закриттю на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.(не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати).

Перевіряючи дані ствердження захисника, колегія суддів звернула увагу на наступне.

Так, по даному кримінальному провадженню у суді безпосередньо були допитані 10 свідків: з яких ОСОБА_11 та ОСОБА_14 приймали участь у проведенні обшуку за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_6 ; ОСОБА_26 та ОСОБА_27 розповили суду, що вони у квітні місяці біля магазину розпивали разом з ОСОБА_6 спиртні напої, коли до них підійшли працівники поліції, перепровірили сумку ОСОБА_6 та відібрали пояснення; ОСОБА_13 розповила суду, як минулого року вона пасла корів та разом з ОСОБА_23 бачила дикорослу коноплю дуже великих розмірів, якою вже через два тижня не було на тому місці; ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 приймали безпосередню участь у проведенні закупки наркотичних засобів у ОСОБА_6 як поняті, а ОСОБА_10 як закупний.

Свідок ОСОБА_12 , як вбачається з змісту вироку, був допитаний у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту, як слідчий по даному кримінальному провадженню.

З змісту його показань слідує, що на підставі доручення т.в.о. начальника СВ про проведення досудового розслідування він є уповноваженою службовою особою на проведення досудового розслідування. Окрім нього, процесуальні дії (затримання і освідування) у кримінальному провадженні проведено також слідчим СВ Білокуракінського ВП ГУНП ОСОБА_28 .. Суду був наданий витяг з ЄРДР, з якого вбачається, що у кримінальному провадженні призначена група слідчих, у тому числі слідчі ОСОБА_12 та ОСОБА_28 . Вказаний документ, на думку свідка, неможливо сфальсифікувати, внести такого роду зміни в ЄРДР. Сам факт внесення відомостей до ЄРДР є відображенням виконання процесуального повноваження, передбаченого ст.39 КПК України. Балон із спеціальною хімічною речовиною « Промінь-1» він отримав у відділі поліції, вказані речі не перебувають у вільному цивільному обігу, вони належать ГУНП (перебувають на балансі) і використовуються на законних підставах. Він проводив в обвинуваченої обшук. Поясняв, що у справі є постанова про групу слідчих. У протоколах про проведення слідчих дій були вказані технічні засоби, які використовувалися.

Крім того, з змісту вироку суду першої інстанції не вбачається, що суд формально підійшов до розгляду цієї справи.

У суді першої інстанції свої показання обвинувачена ОСОБА_6 не давала після того, коли були допитані всі свідки, досліджені письмові докази, матеріали негласних (розшукових) дій. При цьому приймав участь захисник ОСОБА_7 , який заявив клопотання у суді після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами про визнання недопустимими доказів, яки на його думку, отримані з істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, а саме: протоколів про результати контролю за вчиненням злочину та здійснення НСРД, постанов про використання заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 07.03.2017 та 20.03.2017 року, протоколів огляду та вручення грошових коштів, картонного коробку, полімерного пакету, затримання особи ОСОБА_6 , протоколу освідування особи ОСОБА_6 та протокол обшуку від 22.03.2017 року ( а.с. 27-32,83-89,207-211,212-218,235-236;а.с.15,68; а.с.18-21,71-77,24-26,80-82;а.с.105-107,110-112,115-120).

Перевіряючи доводи захисника про те, що не можуть бути допустимими наступні докази, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження: протокол про результати контролю за вчиненням злочину а.с.27-32; протокол про результати контролю за вчиненням злочину а.с. 83-89; протокол про результати здійснення НСРД з додатками 3 диски а.с. 207-211; протокол про результати здійснення НСРД а.с. 212-218; протокол про результати здійснення НСРД а.с. 235-236, колегія суддів звернула увагу на таке.

Суд обґрунтовано зазначив, що одним із основних доказів у цьому кримінальному провадженні є матеріали НСРД, які, на його думку, були проведені у встановленому кримінально-процесуальному кодексом порядку. Суд встановив, що в даному випадку проведення НСРД мало комплексний характер и органом досудового розслідування були дотриманні вимоги закону щодо наявності правових підстав для проведення НСРД відносно ОСОБА_6 .
Суд звернув увагу, що до проведення контролю за вчиненням злочину на добровільних засадах було залучено особу, стосовно якої застосовано заходи безпеки та яка відома під псевдонімом « ОСОБА_10 ».
Грошові кошти для проведення оперативної закупки, як того вимагає законодавство, були отримані в Головному управлінні Національної поліції України в Луганській області на підставі постанови в.о. начальника СВ Білокуракінського ВП ГУНП в Луганській області-заступника начальника СВ майора поліції ОСОБА_29 , яка на той час і протягом останніх 10 місяців являлась керівником слідчого підрозділу Білокуракінського ВП ГУНП, а тому суд визнав, що вона діяла в межах кримінально-процесуального законодавства та її дії були законні.
Факт законного походження коштів на оперативну закупку (другу), на думку суду, підтверджується постановою про використання заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 20.03. 2017 року, показаннями слідчого СВ Білокуракінського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_12 та довідкою, долученою до матеріалів кримінального провадження (а.с.239)
Суд також зазначив, що технічні засоби, за допомогою яких було зафіксовано протиправна діяльність ОСОБА_6 належать Головному управлінню Національної поліції України в Луганській області, знаходяться на балансі, про що зазначено в усіх протоколах НСРД та підтверджено показами слідчого ОСОБА_12 .
Сама процедура оперативної закупки, як слідча дія, була зафіксована за допомогою протоколів НСРД з відповідними додатками, які суд визнав належними і допустимими, та складеними згідно з вимогами КПК України, розсекречені у встановленому законом порядку. В протоколах детально описано процедуру проведення НСРД. При цьому суд встановив, що кожен етап оперативної закупівлі супроводжувався належним процесуальним оформленням зі складанням відповідних протоколів. Всі ці докази були досліджені судом в судовому засіданні, в тому числі відео, де чітко видно, що ОСОБА_6 передає ОСОБА_10 пакунки, а взамін отримує грошові кошти. Після цього «закупник» фактично одразу повертається до автомобіля з працівниками поліції і понятими, де відбувається наступна процесуальна дія - проводиться огляд місця події, в ході якого у ОСОБА_10 вилучають пакунки, передані ОСОБА_6 з речовиною, яка згідно з висновками експертиз від 15.03.2017 та 27.03.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом.
Суд також встановив, що у ОСОБА_6 під час затримання 22.03.2017 року в ході особистого обшуку вилучено грошові кошти саме тими купюрами і номіналом, які були вручені ОСОБА_10 для проведення оперативної закупки, та які були помічені спеціальною хімічною речовиною.
Суд звернув увагу на те, що той факт, що фактичні дії по отриманню змивів провела сама ОСОБА_6 , виконуючи рекомендації слідчого, лише підтверджують факт добровільності, а також те, що висновок подальшої експертизи спеціальних хімічних речовин є належним і допустимим, оскільки до наданих на експертизу об`єктів зі змивами ніхто, окрім ОСОБА_6 не торкався та з нею ніхто не контактував.
Суд не знайшов підстав для визнання доказів, добутих після затримання ОСОБА_6 недопустимими.
Той факт,що один із працівників поліції, присутніх під час затримання та освідування ОСОБА_6 не підписав відповідний протокол, суд , на думку колегії суддів, обґрунтовано не визнав таким суттєвим порушенням, що тягне визнання доказів недопустимими, зазначивши, що в протоколі маються підписи слідчого, самої ОСОБА_6 , а також понятих, що засвідчує правильність викладених у документі відомостей.
Суд обґрунтовано визнав безпідставними доводи захисника про те,що є підстави для визнання деяких додатків до протоколів (фототаблицях) недопустимими у зв`язку з відсутності на них підписів понятих, пославшись на вимоги ст.105 КПК України. Судом не були встановлені будь-яки дані, які б свідчили про фальсифікацію додатків до протоколів у даному кримінальному провадженні.
Суд ретельно перевірив доводи захисника щодо законності проведення обшуку за місцем мешкання обвинуваченої ОСОБА_6 , за результатами якого у останньої були виявлено та вилучено речовину рослинного походження темно-зеленого кольору , висушену та подрібнену у приміщенні літньої кухні, яка згідно з висновком експертизи № 19/113/8-2/319е від 27.03.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною вагою в перерахунку на суху речовину 554,07 грам.
Суд обґрунтовано встановив, що вказаний обшук проведено у належній процесуальній спосіб, з дотриманням норм КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Білокуракінського районного суду належним процесуальним суб`єктом слідчим, за участю двох понятих, самої ОСОБА_6 із застосуванням технічних засобів фіксації.
Суд правильно зробив висновок, що кількість вилучених наркотичних засобів ,характер їх розміщення за місцем мешкання обвинуваченої, свідчить про неможливість їх появи там без відома ОСОБА_6 .
Саме факт проживання ОСОБА_6 у вказаному домоволодінні, де був проведений обшук та складений протокол обшук відповідно до вимог КПК, на думку суду, є беззаперечним доказом винуватості останньої.
Суд обґрунтовано звернув увагу на матеріали щодо зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, після дослідження яких прийшов до висновку, що мова ОСОБА_6 і її співрозмовників йде про наркотичні засоби, що є непрямими доказом, але у сукупності з іншими доказами він також доводить вину ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень.
З змісту вироку суду вбачається, що суд першої інстанції достатньо мотивовано та обґрунтовано прийшов до висновку, що порушення, на які послався захисник у клопотанні щодо недопустимості вищевказаних доказів, які були досліджені судом першої інстанції у встановленому законом порядку, та покладенні в основу обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що не були відкритті матеріали НСРД при виконанні вимог ст.290 КПК України, не являються істотними порушеннями прав та свобод людини, які передбачені ст.87 КПК України.
При цьому суд послався на те, що ухвали слідчих суддів Апеляційного суду Луганської області від 22.02.2017 року були розсекречені та направлені до прокуратури лише 14.03.2018 року, долучені до матеріалів кримінального провадження та досліджені в судовому засіданні 17.04.2018 року. Перед долученням стороні захисту була надана можливість ознайомитися зі змістом цих ухвал, але сторона захисту відмовилася.
Суд прийшов до обґрунтованого висновку, що відсутні підстави для визнання доказів, які були зібрані на підставі цих ухвал, недопустимими, вказані процесуальні документи повністю відповідають вимогам КПК України і підтверджують законність проведення НСРД щодо ОСОБА_6 .
Колегія суддів погоджується з думкою суду, що суттєве значення по відношенню до проаналізованих доказів мають показання ОСОБА_10 , понятих, яки були присутні при проведені тих чи інших процесуальних дій.
Судом першої інстанції було встановлено, що свідок ОСОБА_10 , відомий під псевдонімом, був залучений до вказаних негласних (розшукових)дій на добровільних засадах та в судовому засіданні пояснив, що протягом певного часу був знайомий з ОСОБА_6 , від якої йому стало відомо, що остання займається збутом наркотичних засобів, неодноразово пропонувала продати їх йому. У подальшому він вирішив співпрацювати з правоохоронним органами, звернувся до поліції і повідомивши їм про протиправну діяльність ОСОБА_6 , добровільно надав згоду на участь у проведенні НСРД. В суді він повністю підтвердив процедуру проведення цих дій, детальну відображену в протоколах, які були досліджені та проаналізовані судом.

Суд звернув увагу на пояснення свідка ОСОБА_15 , дані їм у судовому засіданні про те, що він 10.03.2017 року брав участь у проведенні оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_6 у якості понятого. У закупці брав участь закупник ОСОБА_10 , був присутній ще один понятий . ОСОБА_15 повністю підтвердив процедуру проведення негласних слідчих (розшукових) дій, детально відображену в протоколах, де він ставів свої підписи. Суд не встановив будь-яких суттєвих протиріч між його показаннями і відомостями, викладеними в протоколах НСРД.
Також суд звернув увагу на пояснення свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які в цілому надали аналогічні показання, які співпадають з відомостями, викладеними у протоколах проведення відносно ОСОБА_6 НСРД 10.03.2017 та 22.03.2017 .
Свідки ОСОБА_30 та ОСОБА_11 брали участь у якості понятих при проведенні процесуальних дій при затриманні ОСОБА_6 , її освідуванні і проведенні обшуку за місцем її мешкання.
Суд, аналізуючи показання зазначених свідків, правильно встановив, що всі поняті пояснили, що їм розповідали для чого вони викликані, в чому суть відповідних процесуальних дій, що вони мають право спостерігати, та при необхідності - ставити якісь питання.
Посилання захисника на те, що вищевказані свідки не зовсім чітко давали пояснення у суді першої інстанції, а тому, на його думку, їх покази є протиречними між собою, не узгоджуються як з іншими наданими прокурором доказами, так і показаннями закупного ОСОБА_10 , а тому вони не мають доказового значення , колегія суддів апеляційного суду вважає необґрунтованими.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наведеними у вироку суду постановами та клопотаннями підтверджується відсутність « провокації злочину», оскільки ОСОБА_10 почав співпрацювати з правоохоронними органами вже тоді, коли ОСОБА_6 мала з ним раніше контакти з приводу збуту наркотичних засобів, з самого початку документування злочинної діяльності ОСОБА_6 здійснювалося під прокурорським наглядом і судовим контролем.
Висновок суду належним чином мотивований та обґрунтований з посиланням на практику Європейського Суду з прав людини, рішення ЄСПЛ у справах « Секейра проти Португалії» та « Тейксейра де Кастро проти Португалії».
Судом було встановлено, що у органу поліції були достатні дані, що ОСОБА_6 займається збутом наркотичних засобів ( в тому числі і матеріалів ОРС): вдома у ОСОБА_6 було вилучено значну кількість наркотичних засобів (великий розмір), а будь-яких даних про те, що вона вживає наркотичні засоби - не добуто.
З пояснень свідка ОСОБА_10 , допитаного у режимі відеконференції, викладених у вироку суду, вбачається, що з обвинуваченої він був знайомий приблизно рік. Раніше він вживав наркотичні засоби, та повідомив працівників поліції про те, хто займається продажем наркотичних засобів. Приблизно в березні місяці цього року йому запропонували бути закупним.2 рази він проводив закупку, перша закупівля була на пошті, друга - за магазином.
Даних про те, що ОСОБА_10 раніше засуджена особа за злочині у сфері обігу наркотичних засобів, у вироку суду не має.
У зв`язку з чим, колегія суддів не погоджується з доводами захисника про те, що участь ОСОБА_10 у якості закупного можна розцінювати як провокацією злочину з боку працівників поліції, оскільки він був раніше засуджений за злочини у сфері обігу наркотичних засобів та знаходився у певній залежності робітників поліції.
Колегія суддів не вбачає у діях працівників поліції, які виконували доручення слідчого щодо ОСОБА_6 , ознаки провокації злочину.

На думку колегії суддів, провокацією злочину є завідомо створення особою обстановки, що викликає вчинення іншою особою злочину або співучасть у ньому, з метою її викриття, шантажу або заподіяння іншої матеріальної чи нематеріальної шкоди такій особі.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.271 КПК України органу досудового розслідування прямо заборонено під час підготовки та проведення заходів контролю з вчиненням злочину провокувати (підбурювати) особу на вчинення нею злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, як би слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Добуті в такій спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.

З матеріалів судової справи вбачається, що свідок ОСОБА_10 - знайомий був з ОСОБА_6 приблизно рік.

Після цих пояснень свідка у судовому засіданні 13.11.2017 року від ОСОБА_6 до даного свідка, як вбачається з змісту технічної аудіо-відеозаписи судового засідання, надійшло лише одне запитання про те, коли вони та при яких обставинах познайомилися.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає наявність ознак підбурювання ОСОБА_6 до вчинення злочину співробітниками правоохоронних органів. Більш того, обвинувачена ОСОБА_6 під час досудового розслідування, а також при виконанні вимог ст.290 КПК, та судового розгляду у суді першої інстанції не зверталася особисто з відповідною заявою до правоохоронних органів, які зобов`язані були б прийняти відповідне рішення.

Даних про те, що збирання доказів та проведення слідчих (розшукових) дій щодо ОСОБА_6 здійснювалося з порушенням вимог ст.93 КПК України та глави 20 КПК України, колегію суддів не встановлено.

Апеляційний суд згоден з тим, що стороною захисту, обвинуваченою не надано доказів на спростування показів свідків, які були безпосередньо допитані у суді першої інстанції за правилами ст.ст.23, 352 КПК України.

Більш того, з змісту апеляційної скарги захисника обвинуваченої вбачається, що він лише посилається на те, що отримані за результатами НСРД докази не можуть бути допустимими, оскільки на момент їх відкриття були відсутні ухвали слідчого судді Апеляційного суду Луганської області про дозвіл на їх проведення щодо ОСОБА_6 .У зв`язку з чим не має прямих доказів вини ОСОБА_6 , відсутні ,на його думку, будь які нові підстави та мета для проведення повторної (другої, третьої) оперативної закупівлі.

Колегія суддів вважає, що такі твердження захисника були вже ретельно перевірені у суді першої інстанції, а тому висновок суду про те,що клопотання захисника ОСОБА_7 щодо визнання доказів у цьому кримінальному провадженню недопустимими не підлягає задоволенню, є обґрунтованим та правильним.

Колегія суддів також розцінює відмову обвинуваченої від дачі будь-яких пояснень під час досудового розслідування та розгляду у суді першої інстанції, апеляційної інстанції з приводу пред`явленого обвинувачення, як її право, гарантоване її ст.63 Конституції України та п.4 ч.3 ст.42 КПК України.

Колегія суддів по даному кримінальному провадженню під час апеляційного розгляду не встановила обставин, передбачених ст.284 КПК України, а тому не має підстав для скасування обвинувального вироку та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , про що просив захисник обвинуваченої. При цьому колегія суддів враховує, що особисто обвинувачена просила лише розібратися з даною справою за законом, та у судових дебатах не спростувала жодного доводу прокурора, пославшись на виступ свого захисника.

Судом першої інстанції покарання за вчинений злочин призначено ОСОБА_6 у межах санкції ч.2 ст.307 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, обставин його вчинення, даних про особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо призначеного, на його думку, судом першої інстанції м`якого покарання ОСОБА_6 , колегія суддів вважає також необґрунтованими.

У зв`язку з чим апеляційні скарги захисника в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 та прокурора не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419, 376 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника, адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні прокурора Білокуракінського відділу місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_8 , який приймав участь у суді першої інстанції , - залишити без задоволення.

Вирок Сватівського районного суду Луганської області від 19.04.2018 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України залишити без змін.

У зв`язку зі вступом вироку суду першої інстанції у законну силу обраний запобіжний захід щодо обвинуваченої у вигляді застави скасувати, засуджену ОСОБА_6 взяти негайно під-варту у залі судового засідання апеляційного суду.

Початком відбуття покарання засудженої вважати день вступу вироку у законну силу 04 вересня 2018 року.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена учасниками судового процесу у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, в той же строк та таким же способом з моменту отримання копії судового рішення.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3