АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 344/1577/13-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/30/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ст.459 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2017 року,-

Встановила:

Цією ухвалою заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Івано-Франківського міського суду від 15.01.1015 року за нововиявленими обставинами повернуто заявнику з підстав, викладених у мотивувальній частині ухвали.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї засуджений просить вказану ухвалу скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в суд 1-ї інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а також винести рішення по заяві щодо застосування до ОСОБА_7 ст.68 КК України.

Вказані вимоги мотивує тим, що помилковим є посилання суду на ч.1 ст.461 КПК України, так як його право на звернення за нововиявленими обставинами нічим не обмежено.

Зазначає, що недоліки заяви ним було усунуто, але суд не взяв це до уваги, як і наявність штучного створення доказів та зловживання повноваженнями слідчим та прокурором під час судового розгляду внаслідок спілкування прокурором ОСОБА_6 у позапроцесуальний спосіб з обвинуваченим ОСОБА_9 , через що останній надав суду недостовірні викривальні покази щодо ОСОБА_7 .

Вважає вказану ухвалу незаконною, оскільки суд повертаючи заяву з підстав, передбачених ст.429 КПК України, не конкретизував, з якої саме підстави та фактично провів розгляд справи, чим порушив вимоги вказаної статті та право засудженого на розгляд справи.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, що просять задовольнити апеляційну скаргу засудженого, думку прокурора, що вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Івано-Франківського обласного суду від 15.01.2015 року, яким його засуджено за ст.28 ч.3, ст. 15 ч.2, ст.115 ч.2 п.п.1, 6, 13, ст.28 ч.3, ст.115 ч.2 п.п.4, 6, 13, ст.187 ч.4, ст.185 ч.5, ст.70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Згідно матеріалів справи, ухвалою Івано-Франківського міського суду від 24.01.2017 вказану заяву повернуто заявнику.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.04.2017 скасовано ухвалу Івано-Франківського міського суду від 24.01.2017 та призначено новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії вирішення питання про прийняття заяви до розгляду.

Повертаючи заяву засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких доказів того, що заявник ОСОБА_7 дізнався чи міг дізнатися про існування обставин, на які він посилається як на нововиявлені, менш ніж за три місяці до дати подання ним заяви про перегляд за нововиявленими обставинами у січні 2017 року, суду не надано.

З даним висновком колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Івано-Франківського міського суду від 04.05.2017 в складі колегії суддів заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без руху та надано ОСОБА_7 термін 14 днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

Проте у встановлений в ухвалі термін для усунення недоліків ОСОБА_7 їх не усунув, що було підставою для повернення його заяви судом першої інстанції, у зв`язку із її невідповідністю вимогам ст.462 КПК України та не наведенням засудженим обставин передбачених ч.2 ст. 459 КПК України.

Так, згідно ч.1 ст.461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про існування цих обставин.

З матеріалів справи вбачається, що на час подання заяви ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами з часу ухвалення вироку минуло 3 роки.

Відповідно до ч.3 ст. 459 КПК України обставини, передбачені зокрема пунктом 2 частини другої цієї статті (зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження), повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили а при неможливості ухвалення вироку підтверджені матеріалами розслідування.

Судом вірно зазначено, що ні заява про перегляд за нововиявленими обставинами, ні додатки до неї жодних доводів щодо існування вироку щодо прокурора ОСОБА_6 про зловживання ним службовим становищем при ухваленні судового рішення (вироку від 15.01.2015 року) не містять, як не містять навіть підтвердження того, що проводиться досудове розслідування з даного приводу.

До того ж сам засуджений у своїх заявах сам безпосередньо не заперечує, що наведені ним обставини не є нововиявленими, а вказує на порушення вимог кримінально-процесуального законодавства судом при розгляді його справи та висловлює свою незгоду з рішенням суду від 15.01.2015 року та порядком його винесення.

Крім того встановлено, що доводи засудженого ОСОБА_7 про штучне створення чи підроблення доказів, зокрема завідомо неправдивих показань обвинуваченого ОСОБА_9 спростовані ще під час судового розгляду кримінальної справи по суті.

Так, в ухвалі ВССУ від 29.11.2016 року вказано, що у результаті перевірки матеріалів справи було встановлено, що органи досудового слідства та суду в цій справі дотрималися вимог кримінально-процесуального законодавства щодо всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи.

Також судом вірно зазначено, що посилання засудженого на законодавчі зміни до ст.68 КК України, внаслідок яких щодо нього не може бути застосовано покарання у виді довічного позбавлення волі не можуть бути предметом судового розгляду так, як згідно ч.4 ст.459 КПК України, перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається.

Таким чином, жодних істотних порушень вимог КПК України при розгляді заяви засудженого про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, в зв`язку з чим апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 до задоволення не підлягає.

На підставі наведенного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2017 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2