Справа № 504/177/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" травня 2018 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Добровслав кримінальне

провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Новоолександрівка Великомихайлівського району Одеської області, українця, громадянина України, водія - електрика взводу тропосферного зв`язку центру начальника напрямків зв`язку військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
- у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
01.10.2016 ОСОБА_4 призвано на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Того ж дня, ОСОБА_4 направлено для подальшого проходження військової служби до іншого місця служби.
Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на строкову військову службу, вважається день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту.
Відтак, з 01.10.2016, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 до подальшого місця служби, він набув статусу військовослужбовця - особи, яка о доходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку - проходження військової служби.
16.12.2016 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №288 ОСОБА_4 призначено на посаду водія - електрика взводу тропосферного зв`язку центру начальника напрямків зв`язку військової частини НОМЕР_2 , включено до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем строкової служби та проходячи її на посаді водія - електрика взводу тропосферного зв`язку центру начальника напрямків зв`язку військової частини НОМЕР_1 , умисно, з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 19 годині 20 хвилин 13.02.2017 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 09 год. 40 хв. 29.12.2017, тобто до дня затримання працівниками правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний в суді, в інкримінованому йому злочині передбаченого ч. 3 ст.408 КК України, винним себе визнав повністю, розкаявся та пояснив, що дійсно він будучи військовослужбовцем строкової служби та проходячи її на посаді водія - електрика взводу тропосферного зв`язку центру начальника напрямків зв`язку військової частини НОМЕР_1 , умисно, з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 19 годині 20 хвилин 13.02.2017 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 09 год. 40 хв. 29.12.2017. У вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченорго ч. 3 ст. 408 КК України, доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в мовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Крім того судом враховується при визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, ступінь суспільної не безпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, а також те що він раніше не засуджувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, вчинений ним злочин віднесений законодавцем до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні .
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено
Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий в силу ст.89 КК України.
Враховуючи наявність цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який позитивно характеризується за місцем служби, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд дійшов висновку, про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст.408 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин у виді арешту строком 6 місяці. Відповідно до ч.2 ст. 60 КК України відбування арешту здійснювати на гауптвахті.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.12.2017 року до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Строк тримання обчислюється з моменту фактичного затримання, а саме з 29.12.2017 року.
Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України, та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України, у виді арешту строком 6 (шість) місяців.
Відповідно до ч.2 ст. 60 КК України відбування арешту здійснювати на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_3 .
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 залишити у виді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня фактичного затримання з 29.12.2017 року.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1