Єдиний унікальний номер 227/4195/17
Номер провадження 11-кп/775/463/2018

УХВАЛА

Іменем України

29 травня 2018 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Бахмут Донецької області матеріали кримінального провадження № 0001883 від 27.11.2017 року за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2018 року, якою ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальної відповідальності за вчинення злочину, на підставі ч.4 ст. 307 КК України, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та закрито на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2018 року задоволено клопотання прокурора, ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження № 0001883 від 30.01.2015 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - закрито на підставі ч.4 ст.307 КК України, з таких підстав, що суд погодився з доводами прокурора, викладеними в клопотанні прокурора про те, що є підстави для звільнення обвинуваченого на підставі ч.4 ст. 307 КК України, оскільки він добровільно видав наркотичні засоби співробітникам поліції.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30.01.2018 року скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує, що на її думку, суд першої інстанції дійшов до поспішного висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_9 наявні ознаки добровільної видачі ним наркотичного засобу та є підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до ч.4 ст. 307 КК України. Звертає увагу суду, що обвинуваченим видача під час обшуку наркотичних засобів здійснено не з власної волі, а під впливом зовнішніх факторів, які вказували на те, що правоохоронні органи володіють достатніми відомостями про протиправний характер його дій. Таким чином прокурор вважає, що у діях ОСОБА_9 відсутня умова добровільної здачі наркотичного засобу та вказівка на джерело їх придбання, що виключає можливість звільнення його від кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_5 , який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні доводів апеляційної скарги та матеріалів кримінального провадження, ухвала суду першої інстанції зазначеним вимогам кримінального процесуального закону відповідає.

Так, судом визнано доведеним, що ОСОБА_9 , в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-BP, Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» влітку 2015 року (більш точна дата та час не встановлено) у денний час доби, знаходячись на пасовище с. Криворіжжя Добропільського району Донецької області, побачив шість кущів дикорослої коноплі, які зірвав разом із листями та верхівками куща, з метою подальшого зберігання за місцем свого мешкання, для особистого вживання без мети збуту, тобто незаконно придбав. Того ж дня, ОСОБА_9 зірвані шість кущів дикорослої коноплі, разом із листями та верхівками куща, переніс у господарську споруду за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , де в подальшому незаконно зберігав, для особистого вживання без мети збуту. 03 листопада 2017 року в період часу з 15:14 год. до 16:20 год. згідно Ухвали Добропільського міськрайонного суду від 02 листопада 2017 року за місцем мешкання ОСОБА_9 АДРЕСА_1 у присутності двох понятих, було проведено обшук двору його домоволодіння, в ході якого, останній з господарської споруди розташованій на території належного йому домоволодіння, самостійно виніс та добровільно видав працівникам поліції 6 кущів дикорослої коноплі масою 240 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 210, 24 г, що належить ОСОБА_9 , який він незаконно, придбав та зберігав, для особистого вживання без мети збуту. Такі дії ОСОБА_9 досудовим слідством вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

З висновками суду першої інстанції, колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 , учасниками кримінального провадження не оспорюються, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Так, ч. 4 ст. 307 КК України, передбачає, що особа, яка добровільно здала наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги і вказала джерело їх придбання або сприяла розкриттю злочинів, пов`язаних з їх незаконним обігом, звільняється від кримінальної відповідальності за незаконне їх виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання (частина перша статті 309 КК України).

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що дане рішення суду першої інстанції постановлено у відповідності до вимог п.14 постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності " № 12 від 23.12.2005, в якій зазначено, що ухвала судді (суду) про звільнення особи від кримінальної відповідальності має бути вмотивованою.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про злочини в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" № 4 від 26.04.2002 передбачено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 307 КК України за злочини, передбачені ч.1 цієї статі та ч. 1 ст. 309 КК України, допускається лише за умови, що винна особа добровільно здала наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги і вказала джерело придбання цих засобів (речовин) або сприяла розкриттю злочинів, пов`язаних із їх незаконним обігом.

Судом першої інстанції при прийнятті рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.307 КК України, встановлено та в ухвалі суду від 30.01.2018 року зазначено умови та підстави, з урахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності, а саме вказано, що ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції наркотичний засіб та вказав співробітникам поліції джерело їх походження, місце зберігання, сприяв у розкритті цього злочину своїми щирими показаннями, які повністю співпадають з іншими обставинами кримінального провадження.

Стосовно доводів апеляційної скарги в частині того, що у діях ОСОБА_9 відсутня умова добровільної здачі наркотичного засобу, та на думку прокурора не є достатньою підставою для застосування положень ч. 4 ст. 307 КК України та звільнення ОСОБА_9 у зв`язку із цим від кримінальної відповідальності, то вони є безпідставними.

Як вбачається з ухвали слідчого судді від 02.11.2017 року клопотання слідчого СВ Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області про обшук в домоволодінні, дворі домоволодінні, а також усіх господарських приміщеннях за місцем мешкання ОСОБА_9 було задоволено частково, а саме був наданий дозвіл на проведення обшуку тільки на території земельної ділянки, яка відноситься до домоволодіння, в іншій частині клопотання було відмовлено.

Як вбачається з ухвали Добропільського міськрайонного суду від 02 листопада 2017 року за місцем мешкання ОСОБА_9 АДРЕСА_1 у присутності двох понятих, було проведено обшук двору домоволодіння, в ході якого, останній з господарської споруди розташованій на території належного йому домоволодіння, самостійно виніс та добровільно видав працівникам поліції 6 кущів дикорослої коноплі масою 240 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 210, 24 г, що належить ОСОБА_9 , який він незаконно, придбав та зберігав, для особистого вживання без мети збуту, тому ще під час досудового розслідування, що в свою чергу свідчить, що він бажав добровільно здати наркотичні засоби та зробив для себе відповідні висновки.

Таким чином, вбачається, що орган досудового розслідування, мав можливість провести огляд лише у дворі, та не мав права на проведення обшуку в домі та інших приміщеннях належного ОСОБА_10 домоволодіння. Між тим, обвинувачений, незважаючи на це, ОСОБА_9 за власною ініціативою, самостійно, виніс з дому, тобто добровільно видав наркотичні засоби працівникам поліції.

Тобто, суд першої інстанції правильно зробив висновки, що ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції наркотичний засіб та вказав джерело їх походження, місце зберігання, сприяв у розкритті цього злочину своїми щирими показаннями, які повністю співпадають з іншими обставинами кримінального провадження.

Також не знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що суд під час підготовчого судового засідання у вказаному кримінальному провадженні, прийняв рішення про його закриття на підставі ч.2 ст. 284 КПК України ч. 4 ст. 307 КК України, не мавши можливості на даному етапі дослідити всі докази, що містяться у матеріалах провадження, наперед надав їм оцінку та прийшов до поспішного, на думку прокурора, а отже незаконного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, виходячи з наступного.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів, що згідно з положеннями п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 307 КК України особа, яка добровільно здала наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги і вказала джерело їх придбання або сприяла розкриттю злочинів, пов`язаних з їх незаконним обігом, звільняється від кримінальної відповідальності за незаконне їх виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання (частина перша статті 309 КК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином суд першої інстанції, провів підготовче судове засідання з дотриманням вимог глави 27 КПК України.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, а також той факт, що ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції наркотичний засіб та вказав співробітникам поліції джерело їх походження, місце зберігання, сприяв у розкритті цього злочину своїми щирими показаннями, які повністю співпадають з іншими обставинами кримінального провадження, вказаний факт є допустимим доказом, доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність не знаходять свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Отже з врахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення, повністю дотримався вимог матеріального та процесуального законів, а тому підстави для його скасування відсутні.

Істотних порушень кримінального процесуального закону судом першої інстанції, які були б підставою для скасування ухвали, колегією суддів також не встановлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2018 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду України протягом 3 місяців, а обвинуваченому, що тримається під вартою, в той самий строк з моменту проголошення.

Судді