Постанова

Іменем України
29 травня 2018 року

м. Київ
Справа № 673/978/16-к

Провадження № 51-2093км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 8 грудня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , громадянки України, яка народилася

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Петро-Миколаївка Лутугінського району Луганської області, там же зареєстрована, фактично проживає на

АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої, остання судимість 11 листопада 2010 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70,

ч. 4 ст. 70, ст. 71 Кримінального кодексу України (далі КК) до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; 9 cічня 2015 року звільнена після відбування покарання,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 16 серпня

2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки 6 місяців.
На підставі ст. 76 КК суд поклав на ОСОБА_6 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватою у тому, що вона 13 липня

2016 року о 14 годині 00 хв., проникла в житловий будинок

АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала 400 гривень, які належали ОСОБА_7 , чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на заначену суму.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 8 грудня 2016 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишено без змін.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі заступник прокурора Хмельницької області просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 8 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_6 через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої внаслідок м`якості і призначити новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції. Стверджує, що місцевий суд безпідставно звільнив ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК. Зазначає, що суд всупереч вимогам ст. 65 КК у достатній мірі не врахував, що вчинений ОСОБА_6 злочин відноситься до категорії тяжких, ОСОБА_6 чотири рази була засуджена за вчинення умисних, зокрема, тяжких, корисливих злочинів.

ОСОБА_6 вчиняла повторно тяжкі, умисні, корисливі злочини під час іспитового строку, продовжує свою злочинну діяльність, вчинила новий злочин через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі. Твердить, що ОСОБА_6 характеризується негативно, вчинила злочин стосовно особи похилого віку.

Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 касаційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області підтримала.
Інші учасники були належним чином повідомлені про судовий розгляд, але в судове засідання не з`явилися.

Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Як видно з касаційної скарги, доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, та кваліфікація її дій заступником прокурора не оспорюється.
Доводи в касаційній скарзі про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої внаслідок м`якості колегія суддів вважає немотивованими.

Відповідно до ст. 65 КК при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суди першої та апеляційної інстанцій зазначених вимог закону про кримінальну відповідальність дотрималися.
Як видно з вироку місцевого суду, який апеляційний суд залишив без зміни, при призначенні покарання ОСОБА_6 суд урахував ступінь тяжкості злочину, особу винної, конкретні обставини справи, наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, обставину, яка обтяжує покарання. Зокрема, суд виходив з того, що ОСОБА_6 вчинила злочин, який відноситься до категорії тяжкого злочину, характеризується негативно, раніше неодноразово судима. Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК суд визнав щире каяття, активне сприяння органам досудового слідства у розкритті злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК суд визнав вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_6 місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку про необхідність призначення їй покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК зі звільненням її від відбування покарання з випробуванням.
При перегляді кримінального провадження в апеляційному порядку суд відповідно до вимог ст. 419 КПК ретельно перевірив доводи апеляційної скарги прокурора та дав на них мотивовану відповідь. Зазначив, з яких підстав апеляційну скаргу визнав необгрунтованою.
Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК, є необхідним і достатнім для виправлення засудженої і попередження нових злочинів.
Отже, з огляду на те, що немає правових підстав вважати призначене засудженій покарання явно несправедливим через м`якість, не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б безумовними підставами для скасування або зміни судових рішень, касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Ураховуючи викладене, керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК,

п. 4 параграфу 3 «Перехідні положення» розділу 4 Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», Верховний Суд
ухвалив:
Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 8 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області без задоволення.

Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3