АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1554/18 Справа № 204/7235/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002119 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2018 року, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополя Дніпропетровської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, заміжньої, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2018 року ОСОБА_6 визнана винною та останній призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді арешту на строк шість місяців.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати пов`язані із залученням експертів у сумі 790,96 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів згідно ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком суду, обвинувачену ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

17 вересня 2017 року, приблизно o 12.00 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні спальної кімнати у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони залишаться таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу викрала чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 , а саме:

- грошові кошти в сумі 18850 гривень;

- жіночий гаманець зі шкіри сірого кольору, який не представляє для потерпілої ОСОБА_8 матеріальної цінності;

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не представляє для потерпілої ОСОБА_8 матеріальної цінності;

- пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не представляє для потерпілої ОСОБА_8 матеріальної цінності, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки на суму 18850 гривень. Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачена ОСОБА_6 , не погодившись з вказаним вироком подала апеляційну скаргу, в якій просила постановити рішення, яким змінити вирок в частині призначення покарання та застосувати щодо неї положення ст. 69 КК України.
В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачена, не оспорюючи доведеність вини, посилається на те, що вона вину визнає, розкаюється, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, частково відшкодувала потерпілій матеріальну шкоду. Просила суд апеляційної інстанції застосувати положення ст. 69 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченої ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку прокурора, яка просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити вирок суду 1 інстанції без змін, думку потерпілої, яка підтримала прокурора, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КК України переглядається судове рішення щодо ОСОБА_6 в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

Відповідно до вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ч. 3 ст. 349 КПК України, допитав обвинувачену і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались.

На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ст. 404 ч. 1 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувались і стосовно яких, відповідно до вимог ст. 349 КПК України докази не досліджувались.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі також не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 з приводу зміни оскаржуваного вироку в частині призначеного їй покарання та призначення більш м`якого покарання із застосуванням ст. 69 КК України не підлягають задоволенню, так як призначене покарання обвинуваченій відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Згідно вироку суду, при визначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем попереднього проживання характеризується добре. Також суд першої інстанції врахував обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої згідно ст. 66 КК України, а саме - щире каяття, часткове відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди.

Згідно вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Як видно з матеріалів кримінального провадження та з вироку суду, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд врахував всі необхідні дані про особу обвинуваченої для призначення справедливого покарання.
Що стосується доводів обвинуваченої з приводу того, що судом першої інстанції при ухваленні вироку та обранні покарання обвинуваченій не було в повній мірі враховано особу обвинуваченої, а саме те, що остання вину у вчиненні злочину визнала повністю, розкаюється, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, частково відшкодувала потерпілій матеріальну шкоду, колегія суддів не вважає їх слушними, оскільки згідно вироку, обираючи міру покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував всі обставини - позитивну характеристику з місця мешкання, раніше не судима, в тому числі і які пом`якшують покарання обвинуваченої - щире каяття та часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, що підтвердила в суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_8 ..
Покарання, його вид і строк у відношенні обвинуваченої визначено судом першої інстанції правильно, так як арешт за санкцією ст.185 ч.1 КК України не є максимально суворим, воно є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України та пом`якшення призначеного їй покарання колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування судового рішення не виявлено.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2018 щодо ОСОБА_6 , засудженої за ч. 1 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дні проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченою - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4