Справа № 296/7454/18
УХВАЛА
Іменем України

02 серпня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 327 клопотання старшого слідчого військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_5 про подовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іршанськ, Володарськ-Волинського (Хорошівського) району, Житомирської області, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця Національної гвардії України (ВЧ № НОМЕР_1 - окремий загін спеціального призначення в АДРЕСА_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

що підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

02.08.2018 року слідчий, звернувся із клопотанням, погодженим із прокурором, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ..

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що військовою прокуратурою Житомирського гарнізону проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000141, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2017 року.

Так, 02.04.2017 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 , знаходився на території Іршанського центру первинної медико-санітарної допомоги у занедбаному приміщенні інфекційного відділення, що по вул. Шевченка, 4 А в смт. Іршанськ, Хорошівського району, Житомирської області, де у нього на ґрунті особистих неприязних відносин виник конфлікт із ОСОБА_6 , у ході якого в ОСОБА_4 виник умисел на вчинення умисного вбивства останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , заздалегідь заготовленим ножем наніс один удар по передній частині шиї ОСОБА_7 , і таким чином умисно його вбив.

Смерть ОСОБА_6 настала в результаті гострої крововтрати внаслідок різаної рани передньої поверхні шиї з ушкодженням судин, м`язів та нервів.

23.06.2017 о 11 год. 00 хв., на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115, КК України ОСОБА_4 було затримано. Того ж дня ОСОБА_4 було оголошено про підозру у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю.

Під час проведення слідчого експерименту 23 червня 2017 року підозрюваний ОСОБА_4 у присутності захисника детально розповів про обставини вчинення умисного вбивства ОСОБА_6 та на місці події показав механізм та локалізацію нанесення смертельного ушкодження потерпілому.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто ймовірна причетність останнього до даного злочину, на думку слідства підтверджується матеріалами кримінального провадження за № 0000141 від 03.04.2017 року.

В ході розгляду справи, слідчий суддя дійшов висновку, що представлені слідством, разом із клопотанням матеріали, зібрані органом досудового розслідування станом на 02.08.2018 року, на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 , дійсно вказують на можливу його причетність до вчинення інкримінованих дій. Обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними у даному кримінальному провадженні фактичними даними, зокрема дослідженими, в ході розгляду даного клопотання доказами, підстав для визнання яких недопустимими на даний час немає.

Таким чином, в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, дане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Враховуючи те, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, продовжити злочинну діяльність, з часу обрання запобіжного заходу по даний час ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку з цим слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували.

Вислухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного.

03.04.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 внесено запис про кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. 23.06.2017 року в порядку ст.ст.276-278 КПК України ОСОБА_4 повідомлений про підозру. 24.06.2017 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб.

Згідно ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

19.08.2017 строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження було продовжено до 3-х місяців, тобто до 23.09.2017. 19.09.2017 строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження продовжено до 5-ти місяців, тобто до 23.11.2017. 16.11.2017 строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження було продовжено до 6-ти місяців, тобто до 23.12.2017. 18.12.2017 строк досудового розслідування вказаного кримінальною провадження продовжено до 8-ми місяців, тобто до 23.02.2018.

09.01.2018 року було здійснено відкриття матеріалів досудового розслідування, у зв`язку з чим строки досудового розслідування перервались, а 23.01.2018 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 направлено в порядку ст. 291 КПК України на розгляд до Хорошівського районного суду Житомирської області, тобто залишок строку досудового розслідування складає 45 діб.

У вказаний період, строк дії запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_8 продовжувався за ухвалами суду, і починаючи з 23 червня 2017 року останній перебуває під вартою. 05 червня 2018 року ухвалою Апеляційного суду Житомирської області було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 03 серпня 2018 року включно.

05 липня 2018 року було відновлено досудове розслідування у даному кримінальному провадженні у зв`язку із поверненням Апеляційним судом Житомирської області обвинувального акту щодо ОСОБА_4 , тобто строк досудового розслідування у вигляді 8-ми місяців поновлено.

Водночас, 05.07.2018 року органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та виконано відкриття матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, у зв`язку з чим обчислення строку досудового розслідування перервано.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до категорії особливо тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від 7 до 15 років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя. Так, метою застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у наступному.

ОСОБА_4 проходить військову службу в правоохоронному підрозділі спеціального призначення, про факт вбивства ОСОБА_4 своє безпосереднє командування та правоохоронні органи не повідомив. Крім того, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем-спецпризначенцем, проходив підготовку з виживання в різних умовах, що дасть йому можливість здійснити вільне переховування від органів досудового розслідування та суду в будь-яких умовах, без залишення меж України. З урахуванням викладеного, орган досудового розслідування має підстави вважати, що ОСОБА_4 , з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто є ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Водночас, орган досудового розслідування не виключає можливості того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та на даний час не були встановлені, зокрема знаряддя вчинення умисного вбивства ножа та мобільного телефону потерпілого ОСОБА_6 , тобто існує ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, орган досудового розслідування не виключає можливості незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_4 на свідків, потерпілу, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій, тобто існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , з метою запобігання наявних вищевказаних ризиків, ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою, не виходячи з каральних міркувань, а лише з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Приймаючи до уваги, що підрозділ ОСОБА_4 дислокуючись за межами Житомирської області, постійно змінює місця своєї дислокації, зокрема за 2017 рік м. Івано-Франківськ, м. Львів, с. Раковець Львівської області, зона проведення АТО; в населеному пункті, де зареєстрована адреса проживання ОСОБА_4 , відсутній окремий підрозділ Національної поліції, тому обрання щодо ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належний контроль за виконанням ним покладених на нього обов`язків та забезпечення прибуття ОСОБА_4 за викликами слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Враховуючи викладене та обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , характеризуючи дані про особу підозрюваного, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип до особистої свободи підозрюваного, слідчий суддя вважає, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам. При цьому, слідчий суддя також враховує, п. 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» де вказується, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Керуючись ст.ст.176-178,199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області на протязі 5 днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1