Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/616/18
Провадження по справі № 1-кс/514/176/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2018 року смт Тарутине
Слідчий суддя Тарутинського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши внесене в кримінальному провадженні № 0000136 від 27 квітня 2018 року слідчим СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю,

В С Т А Н О В И В :
До Тарутинського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 за погодженням прокурора Білгород Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю.

Так, з даного клопотання вбачається, що посадові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » внесли завідомо неправдиві відомості до договору купівлі-продажу № 9/13-М від 23.09.2013.

27.04.2018 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0000136 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 23.09.2013 між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »» та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » укладено договір купівлі-продажу винограду № 9/13-М на суму 52000,00 грн.

Так, при черговій закупівлі продукції, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »» не мало наявної можливості своєчасно здійснити оплату за поставлену продукцію ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у зв`язку з чим, 16.06.2016 останні звернулись до Господарського суду Одеської області з метою стягнення з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »» суму заборгованості за вказаним договором, що складає 500 000 гривень. На підтвердження наявності заборгованості та здійснення поставки товару за вказаним договором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » додало до вказаного позову видаткові накладні на підставі яких видавався товар.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.08.2016 по справі № 916/1626/16 позовні вимоги ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » задоволені повністю та вирішено стягнути з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » зазначену заборгованість.

Як вбачається з копій документів, наданих директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »» ОСОБА_5 , в ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.11.2017 відкриті виконавчі провадження № 55132086 та № 55131872.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що надання тимчасового доступу до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні у зв`язку з чим виникла необхідність в отриманні копій матеріалів виконавчого провадження № 55132086 та № 55131872 від 13.11.2017, які зберігаються в ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий ОСОБА_3 повідомлена про місце та час розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить клопотання розглянути без її участі.

Згідно ч. 3 ст. 244 КПК України особа, яка подала клопотання, повідомляється про місце та час його розгляду, проте її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання, крім випадків, коли її участь визнана слідчим суддею обов`язковою.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно п. 2 ч. 5 ст.163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч.7 ст.163 КПК України, слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Водночас, вважаю, що слідчий не використав всі надані йому можливості для самостійного витребування та отримання необхідних йому доказів.

Так, в матеріалах клопотання відсутні дані щодо звернення слідчого чи прокурора до особи, у володінні якої знаходяться такі документи, із вимогою про витребування необхідних слідчому документів.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України,сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в підпункті 9 пункту 2.5 Розділу ІІ «Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07 лютого 2014 року, що застосуванням заходу забезпечення кримінального провадження органи досудового розслідування намагаються досягти мети, яка саме таким заходам не властива. Зокрема, це стосується випадків, коли у клопотанні порушується питання про тимчасовий доступ до речей і документів з метою збирання доказів.

Клопотання слідчих в окремих випадках ґрунтуються на необхідності правомірного доступу та вилучення речей, які можуть бути речовими доказами. Проте поза увагою слідчого, прокурора, слідчого судді залишається та обставина, що збирання доказів, в тому числі і речових, відбувається через інститут слідчих дій (зокрема, вилучення в ході огляду, проведення обшуку, тощо).

У таких випадках неправильне розуміння органами досудового розслідування положень кримінального процесуального закону фактично зумовлює підміну слідчих дій заходом забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчим суддям необхідно враховувати, що згідно з частиною 4 статті 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Документи, до яких слідчий просить надати доступ з можливістю їх тимчасового вилучення, не є охоронюваною законом таємницею в розумінні положень статті 162 КПК України, а відтак слідчий не позбавлений можливості звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_3 з вимогою про витребування необхідних йому документів, оформивши цю вимогу відповідно до статті 110 КПК України, і лише у випадку відмови в доступі, звернутися до слідчого судді з клопотанням в порядку статті 160 КПК України, що у свою чергу, не звільняє його від обов`язку довести обставини, з якими закон пов`язує тимчасовий доступ до речей і документів в порядку збирання доказів.

Отже, слідчий не використав всі передбачені законом можливості для самостійного витребування та отримання необхідних йому документів, а тому вирішення даного питання в порядку тимчасового доступу є передчасним.

За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для надання слідчому доступу до вищезазначених документів та речей та можливості їх вилучення, а тому вважає за необхідне у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159-164,166 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1