Справа № 447/624/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/736/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою прокурора Миколаївського відділу Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_9 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 16 липня 2018 р. у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ Львівської області, громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебували справи відносно ОСОБА_7 за обвинувальними актами від 20.12.2017 р. по ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України, від 23.02.2018 р. по ч.2 ст.185 КК України та від 30.05.2018 р. по ч.1 ст.263 КК України, які судом було об`єднано в одне провадження.

Оскаржуваною ухвалою підготовчого судового засідання обвинувальні акти у кримінальному провадженні № 0000243 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 15 - ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України, повернуто Золочівській місцевій прокуратурі Львівської області для доопрацювання.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд послався на те, що підписи обвинуваченого на розписках про отримання копій обвинувальних актів від 12.03.2018 р. та 21.12.2017 р. відрізняються від його підпису у розписці за 30.05.2018 р. і, як заявив ОСОБА_7 , йому не належать.

Не погоджуючись з ухвалою про повернення обвинувальних актів, прокурор подав на неї апеляційну скаргу. На його думку, така є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд допустив неправильне трактування норм процесуального законодавства і фактичних обставин справи. Так, зокрема, не враховано того, що розписка про отримання копії обвинувального акту не є самим обвинувальним актом, а підставою для повернення матеріалів прокурору є допущені порушення при складанні власне обвинувального акту, а не розписки про вручення її копії. Крім цього, як стверджує прокурор, у судовому засіданні він не підтримував клопотання захисника обвинуваченого про повернення обвинувальних актів, що підтверджується технічним записом судового процесу. Навпаки, як заявляє апелянт, він порушував перед судом питання про можливість призначення судом необхідної експертизи для виключення будь-яких сумнівів у достовірності підписів обвинуваченого на розписках про отримання копій обвинувальних актів. Крім цього, прокурор стверджує, що в судовому засіданні ОСОБА_7 на запитання суду підтвердив факт отримання ним обвинувальних актів. Це, як зазначає апелянт, доводиться також відмітками, наявними у Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області. Будь-яких невідповідностей складених щодо ОСОБА_7 обвинувальних актів вимогам ст.291 КПК України у підготовчому судовому засіданні встановлено не було. З огляду на це прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про відсутність підстав для повернення обвинувальних актів щодо ОСОБА_7 для доопрацювання, пояснення адвоката ОСОБА_8 на підтримання ухваленого судом рішення, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Порядок складання і вимоги щодо змісту та форми обвинувальних актів передбачені статтею 291 КПК України. У п.3 ч.4 ст.291 КПК України розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту визначається як обов`язковий додаток до такого обвинувального акту, а тому, є його невід`ємною частиною.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України. При цьому, обвинувальний акт за ч.2 ст.185 КК України складено 12.03.2018 р., за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України 21.12.2018 р., за ч.1 ст.263 КК України 30.05.2018 р. (а.с.2, 21, 64). До всіх обвинувальних актів додано розписки обвинуваченого ОСОБА_7 про отримання їх копій, які датовані тими ж датами, що й обвинувальні акти (а.с.9, 24, 69).

Згідно технічного запису підготовчого судового засідання від 16.07.2018 р. обвинувачений ОСОБА_7 у суді першої інстанції визнав, що підпис у розписці від 30.05.2018 р. дійсно виконано ним, водночас наявні у розписках від 12.03.2018 р. та 21.12.2017 р. підписи не його, адже відрізняються від того зразка, який міститься у виданому йому паспорті.

Візуальним оглядом наявних у матеріалах справи розписок обвинуваченого (а.с.9, 24, 69) виявлено зовнішні ознаки відмінності підписів, які наявні у розписках про отримання ОСОБА_7 обвинувальних актів за 12.03.2018 р., 21.12.2017 р., від підпису, виконаного на розписці за 30.05.2018 р.

За таких обставини існують обґрунтовані сумніви щодо належного вручення ОСОБА_7 копій обвинувальних актів про його обвинувачення за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України. Це суттєво звужує гарантоване згідно п.1 ч.3 ст.42 КПК України право кожного підозрюваного, обвинуваченого знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють або обвинувачують.

Колегія суддів погоджується з доводами сторони захисту про те, що наявність вказаних неусунутих сумнівів свідчить про невідповідність складених обвинувальних актів вимогам процесуального закону, а тому є підставою для повернення таких на доопрацювання.

Водночас критично оцінюються апеляційним судом доводи прокурора про підтвердження факту вручення ОСОБА_7 копії обвинувального акту записом в Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених Новороздільського ВП, копію витягу з якого долучено до апеляційної скарги. Даним документом фіксується лише присутність особи у відповідному органі поліції в певний день і годину, однак характер і зміст проведених з її участю процесуальних дій у ньому не відображено. А тому, з нього неможливо встановити, чи отримував ОСОБА_7 копію обвинувального акту у кримінальному провадженні, чи запрошувався він з інших питань.

Що стосується неправильної інтерпретації в оскаржуваному судовому рішенні позиції прокурора відносно заявленого адвокатом ОСОБА_8 клопотання про повернення обвинувальних актів на доопрацювання, то такі застереження є обґрунтованими. Згідно технічного запису, наявного в матеріалах справи, у судовому засіданні прокурор не висловлювався на підтримання заявленого захисником обвинуваченого клопотання, навпаки, зазначив про можливість перевірки достовірності підписів ОСОБА_7 на розписках про отримання копій обвинувальних актів шляхом призначення експертизи судом. Однак, помилкове трактування слів прокурора як його згода із заявленим клопотанням не впливає на зміст встановлених судом фактичних обставин справи і правильність ухваленого ним рішення.

Враховуючи викладене, колегією суддів не встановлено порушень, які могли б слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали. При перевірці її в апеляційному порядку з`ясовано, що така є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 16 липня 2018 р., якою обвинувальні акти у кримінальному провадженні № 0000243 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 15 - ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України, повернуто Золочівській місцевій прокуратурі Львівської області для доопрацювання, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Миколаївського відділу Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_9 без задоволення.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4