Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3438/18
Провадження № 1-кп/758/562/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2018 року Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №1-кп/758/562/18 (справа №758/3438/18), кримінальне провадження під час проведення досудового розслідування № 0000844, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ромни, Сумської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, має дитину 2005 року народження, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23 грудня 2002 року Роменським районним судом Сумської області за ч.2 ст.185 , ст.71 КК України до 2 років 2 місяців обмеження волі;
- 30 вересня 2008 року Роменським районним судом Сумської області за ч.3 ст.125, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 19 грудня 2008 року Роменським районним судом Сумської області за ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- 30 травня 2013 року Роменським міськрайонним судом сумської області ч.2 ст.190; ч.3 ст.185; ч.1 ст.357; ч.1 ст.162, ч.2 ст.185; ч.1 ст.70; ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 22 серпня 2013 року Недригайлівським районним судом Сумської області за ч.3 ст.185; ч.1 ст.162; ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 04 січня 2018 року Недригайлівським районним судом Сумської області за ч.2 185;ст. 75;76 КК України до 2 років позбавлення з випробуванням та іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
27.02.2018 року, близько 13 години, ОСОБА_6 , перебував біля дверей квартири АДРЕСА_2 , куди направився з метою попросити грошові кошти у раніше незнайомої ОСОБА_7 , яка являється фактичною дружиною ОСОБА_8 , з яким ОСОБА_6 познайомився незадовго до цього та перед цим разом вживав алкогольні напої неподалік від вказаного будинку, для того, щоб придбати ще алкогольних напоїв.
Підійшовши до дверей вказаної квартири, ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, взявшись за ручку дверей, відчинив двері та в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникнення до житла.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, через незачинені вхідні двері зайшов до квартири АДРЕСА_2 , пройшов до середини кімнати вказаної квартири, де помітив на столі два мобільних телефони марки Samsung та на шафі у вазі грошові кошти в сумі 455 гривень
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи в кімнаті квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 взяв зі столу мобільний телефон марки Samsung GT-E1080i, вартістю 203 грн. 33 коп. та мобільний телефон Samsung GT-E1081T, вартістю 223 грн. 33 коп., а також з вази, яка стояла на шафі грошові кошти в сумі 455 гривень, та попрямував до виходу з квартири.
Коли останній прямував до виходу з квартири із ванни вийшла ОСОБА_9 та, побачивши його, почала запитувати, він що робить в квартирі. На вказані запитання ОСОБА_6 не відповів та усвідомлюючи, що остання не бачила, що в нього перебувають її речі, а також те, що вона є особою похилого віку, разом із вказаними речами покинув приміщення квартири та вказаного будинку, тим самим таємно викравши мобільний телефон марки Samsung GT-E1080i, вартістю 203 грн. 33 коп., мобільний телефон Samsung GT-E1081T, вартістю 223 грн. 33 коп. та грошові кошти в сумі 455 гривень, заподіявши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 881 грн. 66 коп.
В подальшому викраденими речами ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 погодився із кваліфікацією його дій за ч.3 ст.185 КК України, визнав фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що 27.02.2018 року, близько 13 години, він перебував біля дверей квартири АДРЕСА_2 , куди прийшов з метою попросити грошові кошти у раніше незнайомої ОСОБА_9 , яка є фактичною дружиною ОСОБА_8 , з яким він разом вживав алкогольні напої.
Перебуваючи біля дверей квартири, він вирішив викрасти чуже майно.
Усвідомлюючи, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, через незачинені вхідні двері він зайшов до квартири, пройшов до середини кімнати вказаної квартири, де помітив на столі два мобільних телефони марки Samsung та на шафі у вазі грошові кошти в сумі 455 гривень, які викрав. Коли він прямував до виходу з квартири із ванни вийшла ОСОБА_9 та почала питати, хто він такий та що робить в квартирі. На вказані питання він не відповів та усвідомлюючи, що остання не бачила, що в нього перебувають її речі, покинув приміщення квартири. Погоджується, що викрав майно потерпілої на суму 881 грн. 66 коп.
Він запевняє, що кається у вчиненому, просить врахувати це під час призначення покарання.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши досліджені докази, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у житло, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, зокрема, межі санкції ч.3 ст.185 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, знову вчинив корисливий злочин в період іспитового строку, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні дитину і батьків похилого віку.
Пом`якшуючою покарання ОСОБА_3 обставиною суд визнає щире каяття, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обтяжуючими покарання обставинами щодо ОСОБА_3 суд визнає рецидив злочинів, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку, що передбачено п.1, 6, 13 ст.67 КК України.
Враховуючи конкретні обставини справи, суспільну небезпеку скоєного, особу обвинуваченого, який тривалий час не бажає ставати на шлях виправлення і продовжує вчиняти корисливі злочини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_3 до покарання у виді реального позбавлення волі і не знаходить підстав для застосування приписів передбачених ст.75, 76 КК України.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин в період іспитового строку за попереднім вироком до нього підлягають застосуванню положення ст.71 КК України.
Призначення іншого покарання, на думку суду не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільній небезпеці, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших злочинів.
Згідно вимог ст. 96-1; 96-2 КК України до ОСОБА_3 підлягає застосуванню спеціальна конфіскація в частині майна, яке він викрав та використав і яке не може бути повернуто потерпілій.
Згідно ст.124 КПК України із ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати на проведення експертизи у справі.
Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Згідно ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 04 січня 2018 року, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді трьох років двох місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді утримання під вартою в ДУ «Київське СІЗО» залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 27 лютого 2018 року.
В порядку передбаченому ст.96-1, 96-2 КК України конфіскувати у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошову суму чотириста п`ятдесят п`ять гривень, що відповідає вартості коштів, які він викрав і використав.
Згідно ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави чотириста двадцять дев`ять гривень на відшкодування витрат на проведення товарознавчої експертизи у справі.
Згідно ст.100 КПК України речові докази, які передано потерпілій, залишити в її володінні як законного власника.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: ОСОБА_1