Справа № 184/338/18
Номер провадження 1-кп/184/87/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , провівши в залі суду в м. Покров відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000017 від 05 січня 2018 року відносно
? ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, в провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження за ст.. 187 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

? ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Курськ, Російська Федерація, громадянина України, українця, не одруженого, освіта 2 класи, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 15.02.2001 року за ч.2 ст. 141 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 19.06.2003 року Орджонікідзевським міським судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 03.03.2009 року Куп`янським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 19.02.2010 року Орджонікідзевським міським судом за ч. 2 ст. 186, ст. 70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 24.12.2013 року по відбуттю покарання;

- 23.07.2014 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 125 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. Ухвалою Орджонікідзевського міського суду від 22.01.2015 року штраф замінений на покарання у вигляді 50 годин громадських робіт;

- 09.07.2015 року Солом`янським райсудом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців 3 днів позбавлення волі;

- 30.11.2015 року Орджонікідзевським міським судом за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців 3 днів позбавлення волі. 21.07.2017 року звільнений з Коростенської виправної колонії №71 по відбуттю покарання;

- 06.10.2017 року Орджонікідзевським міським судом за ч. 2 ст. 186, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Визначення Апеляційного суду Дніпропетровської області м. Кривий Ріг від 05.12.2017 року вважати засудженим за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. Вирок вступив в законну силу 05.12.2017 року, судимість не погашена,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 , потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2018 року приблизно о 18 годині в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у дворі будинку АДРЕСА_4 , де побачили раніше незнайомих їм ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , котрі сиділи у бесідці, яка розташована у дворі вказаного житлового будинку. В цей же день та час ОСОБА_3 із корисливих спонукань запропонував ОСОБА_4 здійснити відкрите викрадення майна, яке належить ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , на вказану пропозицію ОСОБА_4 погодився.

В той же ж день та час ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_4 , вступили між собою у злочинну змову, спрямовану на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, з метою незаконного заволодіння майном, яке належить ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ..

Після цього, в той же ж день близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_4 , дочекались, коли ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вийшли із двору вказаного житлового будинку та попрямували у сторону будинку АДРЕСА_5 . Після чого, в той же ж день близько 23 години 05 хвилин ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на вчинення відкритого викрадення чужого майна, діючи умисно з єдиним умислом, наздогнали ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , які в той час перебували на алеї поблизу будинку АДРЕСА_5 , де ОСОБА_3 , діючи сумісно з ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, протиправно, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я наздогнав потерпілу ОСОБА_12 та умисно вдарив останню ногою по ногах, від чого ОСОБА_11 впала на землю обличчям донизу. Після чого, ОСОБА_3 коліном своєї ноги з достатньою силою умисно придавив тіло потерпілої ОСОБА_13 до землі, чим обмежив потерпілу чинити будь-які дії щодо пересування та супротиву. Утримуючи, таким чином, потерпілу ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи відкрито, повторно, з корисливих спонукань, дістав з карману пальто ОСОБА_13 мобільний телефон марки «Nokiа» моделі 1110, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 312-18 від 05.02.2018 року складає 403 грн. 90 коп., в котрому знаходились сім-карти оператору мобільного зв`язку «Київстар» та «МТС», вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи № 312-18 від 05.02.2018 року складає 50 грн. за кожну сім-карту та мобільний телефон марки «Nokia» моделі Х2-00, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 312-18 від 05.02.2018 року складає 209 грн. 70 коп., в котрому знаходились сім-карти оператору мобільного зв`язку «Київстар» та «Лайф», вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи № 312-18 від 05.02.2018 року складає 50 грн. за кожну сім-карту, а також відкрито шляхом зняття з правої руки заволодів належними потерпілій ОСОБА_14 золотою обручкою 585 проби вагою 1 грам, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № 312-18 від 05.02.2018 року складає 880 грн. та золотим кільцем 585 проби вагою 1 грам, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № 312-18 від 05.02.2018 року складає 990 грн..

В той же ж день та час, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3 , діючи сумісно, маючи єдиний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, наздогнав ОСОБА_8 на алеї поблизу будинку № 30 по вул. Горького в м. Покров Дніпропетровської області, де ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і, бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, протиправно, застосовуючи до ОСОБА_8 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, умисно вдарив його своєю ногою по ногах, від чого ОСОБА_8 впав на землю. Після цього, ОСОБА_4 з метою подавления волі потерпілого до супротиву, вдарив ОСОБА_8 головою об дерево та придавив тіло потерпілого своїм коліном до землі, тим самим обмежив останнього чинити будь-які дії, щодо пересування та супротиву. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_12 спричинені тілесні ушкодження у вигляді рубця лобу, який утворився на місці загоєння поверхневої забитої рани або глибокого садна, садна верхньої губи, які згідно висновку експерта № 52 від 29.01.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи сумісно з ОСОБА_3 , відкрито, повторно, з корисливих спонукань дістав з кишені куртки потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон марки «НUАWЕІ» моделі LUA-U22, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 312-18 від 05.02.2018 року складає 1469 грн. 30 коп., гроші в сумі 250 грн., які знаходились у кишені брюк потерпілого ОСОБА_8 .. Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникли, в подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 1719 грн. 30 коп., а потерпілій ОСОБА_14 матеріальні збитки на загальну суму 2683 грн. 60 коп..

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
01 січня 2018 року приблизно о 18 годині ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у дворі будинку АДРЕСА_4 , де побачили раніше незнайомих їм ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , котрі сиділи у бесідці, яка розташована у дворі вказаного житлового будинку. В цей же день та час, ОСОБА_3 із корисливих спонукань запропонував ОСОБА_4 здійснити відкрите викрадення майна, яке належить ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , на вказану пропозицію ОСОБА_4 погодився.

В той же день та час ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_4 , вступили між собою у злочинну змову, спрямовану на відкрите викрадення чужого майна і а застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, з метою незаконного заволодіння майном, яке належить ОСОБА_8 та ОСОБА_14 ..

Після цього, в той же ж день близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_4 , дочекались, коли ОСОБА_15 та ОСОБА_11 вийшли із двору вказаного житлового будинку та попрямували у сторону будинку АДРЕСА_5 .

Після чого, в той же ж день близько 23 години 05 хвилин ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3 з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на вчинення відкритого викрадення чужого майна, діючи умисно з єдиним умислом, наздогнали ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , які в той час перебували на алеї поблизу будинку АДРЕСА_5 , діючи сумісно, де ОСОБА_4 , діючи сумісно з ОСОБА_3 , маючи єдиний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, наздогнав ОСОБА_8 на алеї поблизу будинку №30 по вул. Горького в м. Покров Дніпропетровської області, де ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, протиправно, застосовуючи до ОСОБА_8 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, умисно вдарив його своєю ногою по ногах, від чого ОСОБА_8 впав на землю. Після цього, ОСОБА_4 з метою подавления волі потерпілого до супротиву вдарив ОСОБА_8 головою об дерево та придавив тіло потерпілого своїм коліном до землі, тим самим обмежив останнього чинити будь-які дії щодо пересування та супротиву. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_12 спричинені тілесні ушкодження у вигляді рубця лобу, який утворився на місці загоєння поверхневої забитої рани або глибокого садна, садна верхньої губи, які згідно висновку експерта № 52 від 29.01.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи умисно сумісно з ОСОБА_3 , відкрито, повторно, з корисливих спонукань дістав з кишені куртки потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон марки «НUАWЕІ» моделі LUA-U22, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 312-18 від 05.02.2018 року складає 1469 грн. 30 коп., грошові кошти в сумі 250 грн., які знаходились у кишені брюк потерпілого ОСОБА_8 ..

В той же ж день та час ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на вчинення відкритого викрадення чужого майна, діючи з єдиним умислом, наздогнав ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , які в той час перебували на алеї поблизу будинку АДРЕСА_5 , де ОСОБА_3 , діючи сумісно з ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, протиправно, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я наздогнав потерпілу ОСОБА_12 та умисно вдарив останню ногою по ногах, від чого ОСОБА_11 впала на землю обличчям донизу. Після чого, ОСОБА_3 коліном своєї ноги з достатньою силою придавив тіло потерпілої ОСОБА_13 до землі, чим обмежив потерпілу чинити будь-які дії, щодо пересування та супротиву. Утримуючи, таким чином, потерпілу ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи відкрито, повторно, з корисливих спонукань, дістав з карману пальто ОСОБА_13 мобільний телефон марки «Nокіа» моделі 1110, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 312-18 від 05.02.2018 року складає 403 грн. 90 коп., в котрому знаходились сім-карти оператору мобільного зв`язку «Київстар» та «МТС», вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи № 312-18 від 05.02.2018 року складає 50 грн. за кожну сім-карту та мобільний телефон марки «Nokia» моделі Х2-00, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 312-18 від 05.02.2018 року складає 209 грн. 70 коп., в котрому знаходились сім-карти оператору мобільного зв`язку «Київстар» та «Лайф», вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи № 312-18 від 05.02.2018 року складає 50 грн. за кожну сім-карту, а також відкрито шляхом зняття з правої руки заволодів належними потерпілій ОСОБА_14 золотою обручкою 585 проби вагою 1 грам, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № 312-18 від 05.02.2018 року складає 880 грн. та золотим кільцем 585 проби вагою 1 грам, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 312-18 від 05.02.2018 року складає 990 грн.. Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникли, в подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 1719 грн. 30 коп., а потерпілій ОСОБА_14 - матеріальні збитки на загальну суму 2683 грн. 60 коп..

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення не визнав та надав покази про те, що 01 січня 2018 року він з ОСОБА_16 сиділи з потерпілими на вулиці в бесідці, розмовляли. Після чого запросили потерпілих у кафе, вони відмовились. Він з ОСОБА_16 пішли в кафе, випили. ОСОБА_16 подзвонили, він з кимось розмовляв, потім по його проханню пішли до 35-го мікрорайону міста, де ОСОБА_16 зустрівся з невідомим хлопцем. Вони зайшли у під`їзд одного з будинків, після чого вийшли. У ОСОБА_16 були гроші і наркотик, вжили наркотик. Вранці поїхали до м. Нікополя, гуляли у кафе. Потім невідомий йому хлопець сказав про знайому, яка може здати кільце , яке було у ОСОБА_17 .. Вони здали кільце ломбарді. Його там не було. Телефон він купив в м. Нікополі на ринку за 250 грн. у невідомого чоловіка, який потім вилучили працівники поліції, пояснив при цьому, що він є викраденим. Він працював неофіційно, гроші були. Він був біля авто, коли ОСОБА_16 здавав кільце в ломбарді. Про це він дізнався пізніше зі слів ОСОБА_17 .. До вчиненого злочину відносно потерпілих ОСОБА_18 він ніякого відношення не має.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення не визнав та надав покази про те, що 01 січня 2018 року він з ОСОБА_19 сиділи з потерпіли у дворі за столом, пили спиртне. Він не бив потерпілих, золото і телефон не брав. Його знайомий попросив продати телефон. Телефон він продав своїй знайомій ОСОБА_20 .. Він не нападав на потерпілого, не бив, це був не він. Каплій за телефон дала 300 грн. і три пакетика наркотиків. Золоте кільце він витягнув у знайомого ОСОБА_21 з м. Нікополя, до нього приїхав вранці за його проханням разом з ОСОБА_22 .. З ОСОБА_23 він в ломбарді здав кільце, там було два кільця, гроші потратили з ОСОБА_24 . Винним себе не визнає, оскільки до вчиненого злочину ніякого відношення ні він, ні ОСОБА_24 не мають.

Крім того, в судовому засіданні досліджені і інші докази, якими встановлено наступне:
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 надала покази про те, що 01 січня 2018 року о 18 годині вона зустрілась з подругою ОСОБА_25 , вони пішли гуляти. З ними був і її чоловік. Біля будинку АДРЕСА_4 сіли в бесідці на вулиці, спілкувались. Біля 18 години проходили двоє молодих хлопців, раніше невідомі ОСОБА_24 та ОСОБА_26 , вони привітали один одного зі святом і ті пішли, потім повернулись, підсіли до них. Один з хлопців ОСОБА_24 казав, що працює м`ясником в с. Гірняцьке, розповідав про себе, спілкувались, хто чим займається. Через 2-3 години вони попросили хлопців піти, вони кудись пішли. Вони ще сиділи, а потім пішли, провели її подругу і пішли до себе додому. Біля будинку по вул. Горького на них напали ззаду, один з них на неї, інший на її чоловіка. Її повалили на землю обличчям донизу і придавили ногою, з правої руки зняли два золотих кільця. До лівої руки не чіплялися. Перевірив її вуха, шию, чи немає там золота. Залізли у лівий карман, взяли два мобільних телефони, в інший карман не лізли. З їх боку були погрози, щоб вони не звертались до поліції. Все відбулось швидко. Невідомий чоловік встав з неї і побіг. До неї підійшов її чоловік і вони пішли додому. В поліції вона взнала, що це були ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .. Огли назвався ОСОБА_27 , ОСОБА_24 ОСОБА_28 . Вони випивали за століком. Вона розмовляла по телефону не один раз. Коли ОСОБА_19 і ОСОБА_16 пішли, до них підійшли двоє хлопців в спортивних костюмах і капюшонах на голові. Їх облич вони не бачили, вони теж хотіли до них присісти, вони їм відмовили. На її погляд, це були різні люди. Коли на неї напали, вона кричала, вони боролися. Обличчя того, хто на неї напав, вона не бачила. Її чоловік кричав, щоб вони їй не спричинили біль. Повернули її телефон і телефон чоловіка. В поліції їй стало відомо, хто це зробив. ОСОБА_16 признався, що це був він з ОСОБА_3 .. По одягу вона їх не бачила, по голосу не зрозуміла, хто був. Просить стягнути з обвинувачених на її користь і на її чоловіка матеріалу шкоду в розмірі 2329 грн.. Відносно міри покарання обвинуваченим просить покарати по закону.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 надав покази про те, що 01 січня 2018 року о 18 годині вони сиділи в бесідці біля будинку №45 по вул. Торговій м. Покров, пили. До них підійшли раніше невідомі ОСОБА_24 та ОСОБА_26 з пивом, сиділи з ними, розмовляли. Після чого пішли. На них напали несподівано, все відбулось швидко. Коли напали на нього, вдарили та повалили на землю, він сам віддав невідомому мобільний телефон і гроші в сумі 250 грн.. Обличчя тих, хто напав, не бачив, по голосу не впізнає. Спочатку він втратив свідомість. Реук і ОСОБА_26 бачили його мобільний телефон, коли сиділи з ними. Він вдарився об дерево, коли на нього напали ззаду. На голові і обличчі у нього був вдягнутий капюшон, тому він не бачив того, хто на нього напав. Капюшон накинув йому той, хто напав. Той, хто напав на нього, утримував його. В поліції їм повідомили про те, що злочин відносно нього та його дружини вчинили саме ОСОБА_24 та ОСОБА_26 , які сиділи разом з ними за століком та випивали. Просить стягнути з обвинувачених на його користь і на користь його дружини матеріалу шкоду в розмірі 2329 грн.. Відносно міри покарання обвинуваченим просить покарати по закону.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_29 надала покази про те, що 01.01.2018 року біля 18 години вона зустрілась зі своїми друзями ОСОБА_18 . Вони сиділи на лавці біля будинку № 43 по вул. Торговій м. Покров. Підійшли до них раніше невідомі ОСОБА_24 та ОСОБА_26 , сіли до них, розмовляли, потім кудись пішли. Через деякий час прийшли ще двоє хлопців в спортивних костюмах, хотіли до них сісти, але вони не дозволили, тому що збиралися йти додому. Вона з ОСОБА_18 попрощалась і пішла. Вранці на наступний день їй подзвонила ОСОБА_30 і сказала, що їх там ввечері пограбували двоє хлопців. Вона мешкає в будинку АДРЕСА_4 . Хлопці сиділи з ними приблизно годину, назвалися як ОСОБА_31 і ОСОБА_32 . Це були ОСОБА_24 і Огли. Ті хлопці, які підійшли пізніше, на їх обличчях були вдягнуті капюшони, облич не було видно. Зі слів ОСОБА_33 їй відомо, що у неї зняли кільце, забрали телефони. Вони пили спиртне. ОСОБА_30 сказала, що їх начебто пограбували ті, які підходили до них в другий раз.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_34 надала покази про те, що вночі 02 чи 03 січня 2018 року до неї додому на таксі приїхав ОСОБА_16 , сказав їй поїхати з ним до ломбарду, щоб на її паспорт здати золоте обручальне кільце і мобільний телефон, вона погодилась. Вони поїхали до м. Нікополь до ломбарду, яке знаходиться на спорттоварах. Кільце здали, потім її привезли додому на таксі. В таксі сиділи ОСОБА_16 і ОСОБА_35 . За це вона отримала гроші в сумі 50 грн.. Пізніше приходили працівники поліції, вона їм все розповіла. Вона запам`ятала ОСОБА_36 ломбарді склали потрібні документи і дали гроші. Скільки було грошей, не знає. В авто сиділи ОСОБА_19 і ОСОБА_17 ..

В судовому засіданні свідок ОСОБА_37 надала покази про те, що 02 січня 2018 року о 24 годині ночі до неї додому прийшли ОСОБА_16 з ОСОБА_19 , у якого була перемотана рука. ОСОБА_16 запропонував їй купити у нього мобільний телефон «Хуавей» за 600 грн. Вона погодилась, віддала гроші. ОСОБА_16 сказав, що це телефон дружини його друга ОСОБА_24 . Їй дзвонив ОСОБА_16 , вона виходила до під`їзду. Телефон лежав у неї в сумці два три дні до вилучення працівниками поліції, тобто до 06 січня 2018 року. Вона бачила ОСОБА_19 один раз. Гроші за телефон ОСОБА_19 і ОСОБА_16 поділили між собою, розмовляли про якусь поїздку. Вона купила телефон в подарунок дитині на старий Новий рік, але не встигла його подарити. Телефоном вона не користувалася. При пред`явленні фотознімків для впізнання вона впізнала як ОСОБА_38 , так і ОСОБА_26 . Про те, що вказаний телефон був викрадений ОСОБА_24 та Огли їй стало відомо лише від працівників поліції.

Аналізуючи показання потерпілих, свідків, суд приймає до уваги та розцінює їх як правдиві, оскільки вони в цілому узгоджуються між собою, були стабільні протягом усього слідства. Крім того, показання потерпілих, свідків узгоджуються з іншими матеріалами кримінальної справи, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні, а саме, протоколами слідчого експерименту за участю потерпілих, висновком судової медичної експертизи, протоколам пред`явлення для впізнання за фотознімками, які в свою чергу свідчать про винуватість саме обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їм діяння.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити подання доказів на обґрунтування обставин, на які посилається.

На виконання вказаних положень закону суд створював усі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідив усі надані сторонами кримінального провадження докази та надав їм відповідну правову оцінку.

Судом були досліджені всі надані прокурором докази на підтвердження інкримінованого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачення.

Крім цього, вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України підтверджується сукупністю доказів, які були дослідженні в судовому засіданні, а саме:
-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.1) доведено, що 01.01.2018 року приблизно о 23 годині ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку №30 по вул. Горького в м. Покров Дніпропетровської області, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_9 , відкрито заволоділи її майном, чим спричинили матеріальну шкоду, розмір якої встановлюється;

-протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.9-10) доведено, що 01.01.2018 року приблизно о 23 годині біля будинку №30 по вул. Горького в м. Покров Дніпропетровської області відкрито з застосуванням фізичної сили заволоділи майном, а саме: двома мобільними телефонами «Нокіа» і «Самсунг» та двома золотими каблучками;

-протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.11-12) доведено, що 01.01.2018 року приблизно о 23 годині біля будинку №30 по вул. Горького в м. Покров Дніпропетровської області відкрито з застосуванням фізичної сили заволоділи його мобільним телефоном «Хуавей» чорного кольору та грошовими коштами у розмірі 250грн.;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.01.2018 року (а.с.22) доведено, що потерпіла ОСОБА_9 на фото № 2 впізнала ОСОБА_4 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.01.2018 року (а.с.24) доведено, що потерпіла ОСОБА_9 на фото № 2 впізнала ОСОБА_3 ;

-довідкою КЗ «Центральна міська лікарня м. Покров» ДОР» (а.с.27) доведено, що ОСОБА_9 зверталась за медичною допомогою в приймальне відділення 02.01.2018 року о 01.50 годині. Діагноз: забій шийного відділу хребта;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_9 (а.с.34-36) доведено, що 01.01.2018 року приблизно о 23 годині біля будинку №30 по вул. Горького в м. Покров Дніпропетровської області на неї та її чоловіка напали ззаду двоє чоловіків, збили її з ніг та повалили на землю, заволоділи її майном;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.01.2018 року (а.с.45) доведено, що потерпілий ОСОБА_8 на фото № 2 впізнав ОСОБА_4 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.01.2018 року (а.с.47) доведено, що потерпілий ОСОБА_8 на фото № 2 впізнав ОСОБА_3 ;

-довідкою КЗ «Центральна міська лікарня м. Покров» ДОР» (а.с.50) доведено, що ОСОБА_8 звертався за медичною допомогою в приймальне відділення 02.01.2018 року о 01.50 годині. Діагноз: Закрита черепно-мозкова травма. Забійні садна лобу, верхньої губи;

-висновком судово-медичної експертизи № 52 від 29.01.2018 року (а.с.54-55) доведено, що ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді рубця лобу, який утворився на місці загоєння поверхневої забитої рани або глибокого садна, садна верхньої губи, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_8 (а.с.56-58) доведено, що 01.01.2018 року приблизно о 23 годині біля будинку АДРЕСА_5 на нього та її дружину напали ззаду двоє чоловіків, збили його з ніг та повалили на землю, заволоділи його майном;

-висновком судово-товарознавчої експертизи № 312-18 від 05.02.2018 року (а.с.64-67) доведено, що загальна вартість викраденого майна станом на січень 2018 року складала 4102,90 грн.;

-протоколом огляду предмету від 06.01.2018 року та фото таблицями (а.с.69-72) доведено, що під час огляду вилучено у ОСОБА_37 мобільний телефон «НUАWЕІ» моделі LUA-U22 чорного кольору;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.01.2018 (а.с.73-74) доведено, що свідок ОСОБА_37 впізнала ОСОБА_3 , який разом з ОСОБА_4 продав їй мобільний телефон;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.01.2018 року (а.с.75-76) доведено, що свідок ОСОБА_37 на фото № 2 впізнала ОСОБА_4 , який разом з ОСОБА_3 продав їй мобільний телефон;

-копією договору про надання фінансового кредиту під заставу №3.4200/0 від 02.01.2018 року Повного товариства «Маленик Т.В. Батура Р.В. Ломбард «Гарант» (а.с.91) доведено, що ОСОБА_34 здала до ломбарду два золотих кільця, за що отримала гроші в сумі 1650 грн.;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.92-93) доведено, що свідок ОСОБА_34 на фото № 2 впізнала ОСОБА_3 , який разом з ОСОБА_4 приїздив до неї додому 02.01.2018 року, а після вони всі разом поїхали до ломбарду «Гарант», де здали золоте кільце;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.94-95) доведено, що свідок ОСОБА_34 на фото № 3 впізнала ОСОБА_4 , який дав їй золоті вироби і мобільний телефон, котрі вона за його проханням здала до ломбарду «Гарант» в м. Нікополі;

-протоколом огляду предмету від 15.01.2018 року та фото таблицями (а.с.96-98) доведено, що ОСОБА_3 добровільно видав мобільний телефон марки «Нокіа-1110» чорного кольору.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.13 року у справі «Вєренцов проти України»).

Відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; та інші.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК Українисуд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Суд дає критичну оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_3 , висловлені ним в судовому засіданні щодо невизнання своєї вини у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, а саме відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, оскільки ні обвинувачений, ні його захисник не надали жодного доказу на підтвердження зазначеної версії, не навели жодної обставини, на підставі яких можна було б піддати сумніву докази, надані на підтвердження обвинувачення.

Зазначена позиція обвинуваченого ОСОБА_3 повністю спростовується належними та допустимим доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме показами потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які в судовому засіданні підтвердили факт відкритого викрадення їх майна збоку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; показами свідка ОСОБА_29 , яка в судовому засіданні підтвердила факт вчинення злочину щодо сім`ї ОСОБА_18 та заволодіння належним їй майном; показами свідка ОСОБА_34 , яка в судовому засіданні підтвердила факт здачі нею золотих виробів в ломбарді м. Нікополь за проханням ОСОБА_4 , який був разом ОСОБА_3 , які (вироби), як стало відомо пізніше, були викраденими; показами свідка ОСОБА_37 , яка в судовому засіданні підтвердила факт придбання у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мобільного телефона, який, як їй стало відомо пізніше, був викраденим; протоколами проведення слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , кожен з яких підтвердив факт відкритого викрадення належного їм майна з застосуванням насильства; протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , кожен з яких впізнали як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_3 як осіб, які були разом з ними 01.01.2018 року незадовго до вчинення злочину; протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_37 , кожен з яких впізнали як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_3 як осіб, які продали майно, яке, як з`ясувалося пізніше, було викраденим, протоколам огляду вилучених предметів, які були відкрито викрадені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у потерпілих ОСОБА_18 , висновками проведених судової медичної та товарознавчої експертиз, матеріалами справи в їх сукупності.

Суд вважає обрану позицію обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника як спосіб захисту, передбачений законом з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання.

Питання про умисел ОСОБА_3 суд вирішив, виходячи із сукупності всіх обставин, вчиненого обвинуваченим діяння.

Суд дає критичну оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_4 , висловлені ним в судовому засіданні щодо невизнання своєї вини у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, а саме відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, оскільки ні обвинувачений, ні його захисник не надали жодного доказу на підтвердження зазначеної версії, не навели жодної обставини, на підставі яких можна було б піддати сумніву докази, надані на підтвердження обвинувачення.

Зазначена позиція обвинуваченого ОСОБА_4 повністю спростовується належними та допустимим доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме показами потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які в судовому засіданні підтвердили факт відкритого викрадення їх майна збоку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; показами свідка ОСОБА_29 , яка в судовому засіданні підтвердила факт вчинення злочину щодо сім`ї ОСОБА_18 та заволодіння належним їй майном; показами свідка ОСОБА_34 , яка в судовому засіданні підтвердила факт здачі нею золотих виробів в ломбарді м. Нікополь за проханням ОСОБА_4 , який був разом ОСОБА_3 , які (вироби), як стало відомо пізніше, були викраденими; показами свідка ОСОБА_37 , яка в судовому засіданні підтвердила факт придбання у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мобільного телефона, який, як їй стало відомо пізніше, був викраденим; протоколами проведення слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , кожен з яких підтвердив факт відкритого викрадення належного їм майна з застосуванням насильства; протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , кожен з яких впізнали як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_3 як осіб, які були разом з ними 01.01.2018 року незадовго до вчинення злочину; протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_37 , кожен з яких впізнали як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_3 як осіб, які продали майно, яке, як з`ясувалося пізніше, було викраденим, протоколам огляду вилучених предметів, які були відкрито викрадені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у потерпілих ОСОБА_18 , висновками проведених судової медичної та товарознавчої експертиз, матеріалами справи в їх сукупності.

Суд вважає обрану позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника як спосіб захисту, передбачений законом з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання.

Питання про умисел ОСОБА_4 суд вирішив, виходячи із сукупності всіх обставин, вчиненого обвинуваченим діяння.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, витлумачивши відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви на користь обвинуваченого, приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі пред`явленого обвинувачення і доведеності в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, витлумачивши відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви на користь обвинуваченого, приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 в повному обсязі пред`явленого обвинувачення і доведеності в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, те, що вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, невизнання своєї вини, мотиви, що спонукали його до вчинення злочину, дані про особу, які задовільно характеризують обвинуваченого, на обліку у лікарів нарколога, фтизіатра і психіатра не перебуває, те, що він раніше не судимий в силу ст.. 89 КК України, думку потерпілих, які відносно покарання просять покарати обвинувачених по закону, матеріальний збиток не відшкодовано, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України в розмірі, наближеному до максимального, у виді позбавлення волі, оскільки призначення саме такого виду покарання буде достатнім для виправлення винної особи, попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

16.01.2018 року ухвалою Орджонікідзевського міського суду щодо ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а тому строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно рахувати саме з 16 січня 2018 року.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом визнано рецидив злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, те, що вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, невизнання своєї вини, мотиви, що спонукали його до вчинення злочину, дані про особу, які задовільно характеризують обвинуваченого за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога, фтизіатра і психіатра не перебуває, те, що він раніше судимий та вчинив злочин в період не знятої та не погашеної у встановленому законом порядку судимості, думку потерпілих, які відносно покарання просять покарати обвинувачених по закону, матеріальний збиток не відшкодовано, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України в розмірі, наближеному до максимального, у виді позбавлення волі, оскільки призначення саме такого виду покарання буде достатнім для виправлення винної особи, попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Обвинувачений ОСОБА_4 відбуває покарання на підставі вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.12.2017 року у вигляді 4 років позбавлення волі.

Враховуючи викладене, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, вважає за необхідне застосувати ч. 1 ст. 71 КК України.
По даному кримінальному провадженню запобіжний захід не обирався. Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з моменту його затримання з 04 січня 2018 року.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, у заподіянні матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повністю доведена в судовому засіданні. А тому цивільний позов потерпілих відповідає ст. 128 КПК України, ст. 187 ЦПК України, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, підлягають солідарному стягненню з обвинувачених. Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити попередній у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати, починаючи з моменту його затримання з 16 січня 2018 року.

Визнати ОСОБА_4 винуватим за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати не відбуту частину покарання у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.12.2017 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати, починаючи з моменту його затримання з 04 січня 2018 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 та ОСОБА_9 матеріальні збитки в розмірі 2329 грн. 00 коп..

Згідно ст. 124 ч. 2 КПК України стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта на суму 572,00 грн..

Речові докази по справі: - мобільний телефон марки «Nokia» моделі 1110 (а.с.20, 21 т.2) - залишити потерпілій ОСОБА_9 після набрання вироком законної сили; - мобільний телефон марки «НUАWЕІ» моделі LUA-U22 (а.с.43, 44 т.2) - залишити потерпілому ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення їм копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1