Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3051/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2013 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого-судді - ПАВЛЕНКО О.О.,

при секретарі - БОЖОК Ю.Р.,

за участю прокурора - ХАВІНА В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Шахти, Ростовської області Росія, росіянина, громадянки України, з незакінченою середньою освітою, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою АДРЕСА_2

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 190 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,14.11.2011 року, приблизно о 16 год. 00 хв., перебуваючи в приміщені кафе «Оболонь», що за адресою: м.Київ, площа «ім.Т.Шевченка», 2-а, з корисних мотивів, повторно, зловживаючи довірою, під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів мобільним телефоном «Самсунг S 5233Т», з карткою оператора «МТС», на рахунку якої знаходилось 15 грн., з картою пам'яті на 4Гб, на екрані якого знаходилась захисна плівка та брелок, який належить ОСОБА_2, чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 1 577 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.2 ст. 190 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочинів, як вони пред'явлені в обвинуваченні, та дав показання, що 14.11.2011 року, приблизно о 16 год. 00 хв., він перебував в приміщені кафе «Оболонь», що за адресою: м. Київ, площа «ім.Т.Шевченка», 2-а, та з корисних мотивів, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_2, під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів її мобільним телефоном «Самсунг S5233Т».

Він повністю погоджується з обвинуваченням, кається у вчиненому, запевняє, що більше злочинів скоювати не буде.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з'ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз'яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.2 ст.190 КК України, що вказаний злочини відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, який має на утриманні двох малолітніх дітей, дружину інваліда 2 групи, на обліку лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку лікаря психіатра з розладами психіки, по місцю проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом'якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України та добровільне відшкодування завданої шкоди, що передбачено п.2 ч.1 ст.66 КК України.

Обтяжуючих покарання обставин передбачених ст. 67 КК України в діях ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_1 до покарання у виді позбавлення волі.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_1. суд, враховуючи особу винного, його характеристики з місць проживання, наявність пом'якшуючих покарання обставин, те, що має на утриманні двох малолітніх дітей, дружину інваліда 2 групи, на обліку лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку лікаря психіатра з розладами психіки, по місцю проживання характеризується позитивно, те, що вину свою визнав, його поведінка в суді свідчить про щире каяття, тяжких наслідків не настало, має постійне місце проживання та реєстрації, не офіційно працевлаштований будівельником, суд прийшов до висновку, що він може бути виправлений та перевихований без ізоляції від суспільства. Суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75 КК України та покласти на неї обов'язки згідно ст.76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від основного призначеного покарання з випробуванням строком на 3три роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію (п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України).

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписку про не виїзд.

Речові докази - мобільний телефон «Самсунг S 5233Т», залишити у потерпілої як законного власника.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СуддяПавленко О.О.