АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2018 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5

адвокат ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 червня 2018 року у кримінальному провадженні №0003299 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , одруженого, із середньою освітою, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України і призначено йому покарання у вигляді чотирьох місяців арешту. Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з часу його затримання. Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання час тримання під вартою з 19.10.2017 р. по 21.10.2017р. з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 у відшкодування заподіяної моральної шкоди 8000 (вісім тисяч) гривень. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 988 (дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 70 коп. Вирішено питання про речові докази по справі.
Як встановлено вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 19 жовтня 2017 року приблизно о 21.30 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля магазину «Смак» по вулиці Воробкевича, 11 м. Чернівці. Там ОСОБА_7 з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, нехтуючи
Провадження №11кп/794/347 /18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_10
Категорія ст.296 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_11
загальноприйнятими нормами моралі та демонструючи свою неповагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок, без будь яких видимих причин, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета, а саме - ножа, наніс кілька ударів в область спини та тулуба ОСОБА_9 , чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді колючо-різаних ран по зовнішній поверхні лівого плеча в нижній третині та в поперековій ділянці зліва, які відповідно до висновку експерта №1347 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Після вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_7 намагався втекти з місця вчинення злочину, однак пізніше був затриманий працівниками поліції.
Районний суд, розглядаючи дане кримінальне провадження дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження під час судового слідства, однак дії ОСОБА_12 за ч.4 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства , що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство) із застосуванням спеціально пристосованого предмета для нанесення тілесних ушкоджень, які кваліфіковані органами досудового слідства, вважав неправильно кваліфікованими у зв`язку з чим перекваліфікував дії обвинуваченого на ч.1 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство).
На вказаний вирок подані апеляційні скарги обвинуваченим ОСОБА_7 та прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_8 .

Так обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляції просить суд змінити вирок районного суду від 18.06.2018 року в частині призначеного йому покарання , та призначити більш м`яке покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Посилається на те, що районний суд при призначенні йому покарання врахував ту обставину, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак не врахував того, що ОСОБА_13 в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим. Також просить суд звернути увагу на те, що під час досудового слідства та в суді обвинувачений послідовно давав викривальні покази відносно себе та не мав наміру уникнути від кримінальної відповідальності. Також звертає увагу на те, що шкода визначена районним судом ним відшкодована повністю, а у разі залишення вироку без змін він втратить роботу, що негативно вплине на фінансовий стан його сім`ї.

Прокурор Чернівецької місцевої прокуратури в своїй апеляції просить вирок районного суду в частині перекваліфікації дій ОСОБА_7 із ч.4 ст.296 КК України на ч.1 ст.296 КК України скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильному застосуванні закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 296 КК України та призначити йому за вказаною статтею у виді 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі.

Посилається на те, що судом безпідставно не враховані всі докази, які мають істотне значення для визначення змісту судового рішення та правильної кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.4 ст. 296 КК України. Зазначене у вироку судом першої інстанції про те, що нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 було здійснено не спеціально пристосованим, а спеціально заготовленим предметом, жодним чином не підтверджується показаннями самого обвинуваченого, потерпілого, свідків та доказами, зібраними в ході досудового розслідування та не впливають на можливу зміну кваліфікації його дій з ч.4 ст. 296 КК України на ч.1 ст.296 КК України. Так вказує на те, що суд у своєму вироку на зміну кваліфікації дій ОСОБА_7 мотивує положення ч.1 п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» та тлумачить поняття - заздалегідь заготовленого та спеціально пристосованого предмету при вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Разом з тим вказує, що у п.11 вищевказаної постанови Пленуму такого роз`яснення не дається, а отже суд не мотивував перекваліфікацію дій ОСОБА_7 та незаконно, всупереч встановлених норм, ухвалив вказане рішення. Крім того, апелянт зазначає, що відображені в обвинувальному акті та встановленні під час судового розгляду справи обставини скоєного ОСОБА_7 злочину, чітко доведено те, що ОСОБА_7 не заготовлював заздалегідь предмет, а саме столовий ніж, до початку вчинення хуліганських дій та не готував будь яким чином даний предмет спеціально для мети вчинення хуліганських дій, а пристосував вказаний ніж для вчинення хуліганських дій безпосередньо під час їх учинення.

Тому вважає, що районний суд не об`єктивно підійшов до дослідження та оцінки доказів, внаслідок чого ухвалив незаконний, необґрунтований і невмотивований вирок.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які просили апеляцію обвинуваченого задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора, як необґрунтовану залишити без задоволення, заслухавши прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а також обвинуваченому останнє слово, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З положень ст.370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим рішенням є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У свою чергу положеннями ст. 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження районний суд повно, об`єктивно і всебічно дослідивши обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

Вина ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, а саме в тому що, обвинувачений грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), доведено матеріалами кримінального провадження, показами обвинуваченого, потерпілого, свідків, та іншими письмовими доказами дослідженими під час судового розгляду.

Так обвинувачений ОСОБА_7 показав суду, що 19.10.2017 року біля 21 год. він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля магазину «Смак», що по вул. Воробкевича в м. Чернівці намагався почати розмову із трьома чоловіками, які також знаходилися біля магазину, однак вони його проігнорували та відмовили в грубій формі. Він зайшов до магазину, допив шампанське, яке до цього розпивав з продавцями вказаного магазину та знову вийшов на вулицю і спробував почати розмову з вказаними чоловіками, однак йому знову було відмовлено. Після чого він пішов додому. По дорозі додому йому зателефонувала дружина, щоб купити деякі продукти в магазині. Він повернувся до магазину, де на сходах біля входу стояла таж компанія,а потерпілий сказав йому щось нецензурними словами. Обвинувачений підтвердив, що він наніс потерпілому 2 удари кухонним ножем, який він дістав з кишені своєї куртки та взяв вранці з дому.

З показів потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що 19.10.2017 року біля 21 год. він разом зі своїми друзями стояв на сходах біля магазину «Смак», що по вул. Воробкевича в м. Чернівці. Всього їх було шестеро - четверо чоловіків і двоє дівчат. В той час з магазину вийшов обвинувачений і почав з ними розмовляти, однак вони ввічливо йому сказали, щоб він пішов від них. При цьому нецензурною лайкою в сторону обвинуваченого не виражалися та не ображали останнього. Пізніше ОСОБА_7 пішов від них з пакетом повз буд. АДРЕСА_2 . Після чого, несподівано йому ззаду в поперек було нанесено удар ножем, хто вдарив він одразу не бачив. Потім йому було нанесено другий удар ножем в руку вище ліктя. Він розвернувся і побачив обвинуваченого у якого в правій руці був ніж. Потерпілий схопив обвинуваченого за рукава куртки та намагався збити його на землю, однак йому це не вдалося, так як обвинувачений викрутився та відійшов на декілька метрів. В потерпілого в руках залишилася куртка обвинуваченого та сорочка. З куртки випав один ніж, а другий ніж знаходився в руках обвинуваченого. Обидва удари ножем, були колоті.
Свідок ОСОБА_14 показав суду, що він є батьком потерпілого. 19.10.2017 року біля 21 год. вони із сином знаходилися біля магазину «Смак», що по вул. Воробкевича в м. Чернівці. Їх було біля 7-8 чоловік. ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, намагався з ними розмовляти,однак вони його ввічливо відправили та він кудись пішов. Нецензурною лайкою в сторону обвинуваченого ніхто не виражався. Коли обвинувачений підійшов в друге, його ніхто не ображав та не лаяв. Через деякий час ОСОБА_7 повернувся і наніс потерпілому ззаду в спину два удари ножем. Перший удар було нанесено ззаду в поперек. Свідок побачив ніж у руці в обвинуваченого, а ще один ніж лежав на землі, який випав в обвинуваченого з куртки. ОСОБА_7 втік з одним ножем. Вперше ніж він побачив, коли обвинувачений відскочив від сина.
Свідок ОСОБА_15 показав суду, що у ввечері 19.10.2017 року він з потерпілим та іншими знайомими стояли біля магазину «Смак», що по вул. Воробкевича м . Чернівці та спілкувались. В той час до них підійшов ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, і щось говорив їм. Вони йому сказали відійти від них, і він пішов. Через деякий час обвинувачений повернувся та стояв неподалік від них і через 5 хв. ОСОБА_7 підійшов до потерпілого та почав наносити йому удари ножем ззаду. Коли потерпілий розвернувся, він побачив в руці обвинуваченого ніж та почав захищатися внаслідок чого стягнув з обвинуваченого куртку, яка впала на землю. Біля куртки ОСОБА_7 лежав ще один ніж.
Свідок ОСОБА_16 та ОСОБА_17 показали суду, що 19.10.2017 року біля 21 год. вони із потерпілим та іншими знайомими стояли біля магазину «Смак», що по вул. Воробкевича, 11 в м. Чернівці та пили каву і розмовляли. Через деякий час до них підійшов обвинувачений, який перебував в стані алкогольного сп`яніння і почав розмовляти з ними. Вони на нього не реагували. Пізніше ОСОБА_7 знову до них підійшов та почав виражатися в їхню сторону нецензурною лайкою, однак вони знову проігнорували. Коли обвинувачений підійшов втретє, вони побачили як він ударив в спину потерпілого. Коли потерпілий повернувся та відштовхнув його, свідки побачили в обвинуваченого у руці ніж. Почалася штовханина внаслідок якої потерпілий стягнув з обвинуваченого верхній одяг, з якого випав ще один ніж, а другий ніж залишився в руці обвинуваченого, яким останній почав розмахувати та кричати, що розбереться з усіма. Після того як вони викликали працівників поліції обвинувачений втік.
Крім того вина ОСОБА_7 доведена по справі:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.10.2017 року, згідно до якого потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що 19.10.2017 року приблизно о 21.30 годині за адресою м. Чернівці, по вул. Воробкевича, 11невідома йому особа із застосуванням ножа нанесла йому тілесні ушкодження. (а.п.77);
- з протоколу огляду місця події, а саме місце нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 від 19.10.2017 року за адресою м. Чернівці вул. Воробкевича, 11, та фототаблиці до нього на території проїздної частини на асфальті знаходився предмет, схожий на ніж, клинок якого в напівзігнутому стані. Також на асфальті знаходилась чоловіча куртка, в якій був паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , та чоловіча сорочка, які в подальшому були вилучені (а.с.78-92);
- згідно висновку експерта №1347 екс від 24.10.2017 року, у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді колюче-різаних ран по зовнішній поверхні лівого плеча в нижній третині, в поперековій ділянці зліва; синців по передньо - зовнішній поверхні лівого ліктьового згину, по внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині. Виявлені тілесні ушкодження, а саме рани колюче-різані відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, а синці відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.п.104-105);
- згідно додаткового висновку експерта №1486 д від 13.12.2017 року, проведеного з гр. ОСОБА_9 , було виявлено наступні тілесні ушкодження: рани колюче-різані: по зовнішній поверхні лівого ліктьового згину, по поперековій ділянці зліва; синці по передньо - зовнішній поверхні лівого ліктьового згину; по внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині.
Виявлені тілесні ушкодження, а саме рани колюче-різані виникли в результаті дії колюче-ріжучого предмета, при цьому було нанесено не менше 2-х травмуючи дій, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному у постанові, а саме 19.10.2017 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді синців виникли в результаті дії твердих тупих предметів, по строку та обставинам можуть відповідати в постанові, а саме 19.10.2017 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.п.156-157);
- висновком комплексної судової імунологічної, дактилоскопічної експертизи холодної зброї від 07.11.2017 р. №1014-І, було встановлено, що на наданому експертам ножі слідів крові не виявлено (а.п.122-124);
- відповідно до висновку експерта №1831, 1832-К від 23.11.2017 року, встановлено, що на наданому на дослідження ножі, який було виявлено та вилучено під час ОМП від 19.10.2017 року за адресою м. Чернівці , вул. Воробкевича , 11 слідів рук виявлено не було. Так в даному висновку було зазначено, що ніж, який було виявлено та вилучено до холодної зброї не належить, а є ножем господарсько-побутового призначення (а.п.126-129);
- також, як вбачається протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.10.2017 року, потерпілий ОСОБА_9 впізнав чоловіка, який зображений на фото №2, як особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження (а.п.130-131);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.11.2017 року, встановлено, що свідок ОСОБА_16 впізнала чоловіка, який зображений на фото №3, як особу, яка нанесла потерпілому тілесні ушкодження (а.п.133-134);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.11.2017 року, встановлено, що свідок ОСОБА_15 впізнав чоловіка, який зображений на фото №4, як особу, яка нанесла потерпілому тілесні ушкодження (а.п.136-137);
- згідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 25.11.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_9 , було встановлено, що потерпілий ОСОБА_9 розповів та показав, яким чином йому були нанесені тілесні ушкодження обвинуваченим ОСОБА_7 (а.п.142-144);
- також як вбачається з протоколів проведення слідчих експериментів від 25.11.2017 року за участю свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , останні розповіли про події, які мали місце 19.10.2017 року по АДРЕСА_2 поблизу входу до магазину «Смак» (а.п.145-150);
- з протоколу проведення слідчого експерименту від 28.11.2017 року, проведеного за участю обвинуваченого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 розповів про події, які мали місце 19.10.2017 року по АДРЕСА_2 поблизу входу до магазину «Смак» (а.п.159-161);
- протоколом огляду від 21.10.2017 року та оглянутого DVD-диску, вбачається, що на ньому зафіксовано вхід та прилеглу територію магазину «Смак» по вул. Воробкевича, 11/89 м. Чернівці, а також відображено події, які відбувались 19.10.2017 року (а.п.68-72).
Таким чином колегія суддів дійшла до висновку, що покази потерпілого та свідків, протягом усього досудового слідства і в судовому засіданні були послідовними та об`єктивними і відповідають матеріалам даного кримінального провадження та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні при апеляційному розгляді справи, так як потерпілий ОСОБА_9 та допитані свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , чітко та послідовно розповіли про події, яка мала місце 19.10.2017 року та підтвердили вину ОСОБА_7 в скоєнні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, а саме в грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство).
Так, судом першої інстанції так і апеляційним судом при перегляді даної справи чітко встановлено, що ніхто на обвинуваченого не нападав, нецензурною лайкою ніхто не ображав та не чіплявся до нього, а навпаки він сам декілька разів підходив до компанії де знаходився потерпілий, спробував втручатися в їхню розмову, після чого безпричинно підійшов до потерпілого і наніс йому два удари ножем ззаду чим спричинив тілесні ушкодження.
Безпідставні та такими, що не заслуговують на увагу є посилання прокурора в своїй апеляції про необґрунтованість перекваліфікації районним судом дій обвинуваченого з ч.4 ст. 296 КК України на ч.1 ст.296 КК України та неправильного тлумачення пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство».

Колегією суддів встановлено, що згідно обвинувального акту, органами досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України , тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві), за кваліфікуючою ознакою - із застосуванням спеціально пристосованого предмета для нанесення тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч.1,ч.3 ст.337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Районний суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого ОСОБА_7 обвинувачення та дотримуючись вимог КПК України, обґрунтовано дійшов висновку, що стороною обвинувачення в судовому засіданні не було доведено, що ОСОБА_7 скоїв даний злочин ножем, який відноситься до холодної зброї або ножем, який був якимось чином спеціально пристосованим, тобто попередньо обробленим і міг би відноситися до спеціально пристосованого предмету, як це зазначено в обвинувальному акті. А тому, обґрунтовано перекваліфікував його дії з ч.4 на ч.1 ст.296 КК України : як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства , що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство).
Апеляційним судом встановлено, що ніж, яким ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення знайдений не був, експертні дослідження по ньому не проводилися, а тому неможливо встановити, чи був вказаний ніж спеціально пристосованим.

Крім того, з показів потерпілого ОСОБА_9 та свідків допитаних під час судового розгляду даного кримінального провадження встановлено, що тілесні ушкодження, які завдав обвинувачений потерпілому, були заподіянні ножем, який знаходився у руках обвинуваченого, а не тим, який було знайдено під час огляду місця події . Також, під час розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив той факт, що удари потерпілому він наніс кухонним ножем , який був у нього в кишені та який він взяв з дому.

Згідно ч. 4 ст. 296 КК України передбачено, що відповідальність за дії, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті настає, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» встановлено, що спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою
для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій, а
заздалегідь заготовленими - предмети, які хоч і не зазнали якоїсь
попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були
приготовлені винним для зазначеної мети.
Використання при вчиненні хуліганства ножів, які не належать
до холодної зброї, інших предметів господарсько-побутового
призначення, спеціальних засобів (гумового кийка, газових
пістолета, балончика, гранати, пристроїв вітчизняного виробництва
для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за
своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії),
пневматичної зброї, сигнальних, стартових, будівельних пістолетів,
ракетниць, вибухових пакетів, імітаційно-піротехнічних та
освітлюваних засобів, що не містять у собі вибухових речовин і
сумішей, а також інших спеціально пристосованих для нанесення
тілесних ушкоджень знарядь злочину є підставою для кваліфікації
дій винної особи за ч. 4 ст. 296 КК ( 2341-14 ) не тільки в тих
випадках, коли вона заподіює ними тілесні ушкодження, а й тоді,
коли ця особа за допомогою зазначених предметів створює реальну
загрозу для життя чи здоров`я громадян.
Застосування або спроба застосування предметів, підібраних на
місці злочину, які не були спеціально пристосовані для нанесення
тілесних ушкоджень, не дає підстав для кваліфікації дій винного за
ч. 4 ст. 296 КК ( 2341-14 ).
З огляду на вищевикладене на думку колегії суддів, районний суд обґрунтовано зазначив в своєму рішенні, що ніж яким ОСОБА_7 скоїв злочин, не є спеціально пристосованим, а тому обґрунтовано перекваліфікував дії ОСОБА_7 з ч.4 на ч.1 ст. 296 КК України, так як останній своїми діями грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство). Інші кваліфікуючі ознаки, які дають підстави для кваліфікації за ч.4 ст. 296 КК України, органами досудового слідства обвинуваченому не висувалися.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що доводи прокурора викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому йому слід відмовити в задоволенні апеляції.
Також колегія суддів не може погодитися з доводами обвинуваченого зазначеними ним в апеляційній скарзі, а саме в частині призначеного останньому надто суворого покарання.
Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, призначив покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції правильно врахував що він частково визнав вину в скоєному, врахував особу винного, а саме, що обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, його сімейний стан, а також, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння, що визнається судом як обтяжуюча обставина при призначенні покарання. На час апеляційного перегляду справи, обвинувачений відшкодував моральну шкоду потерпілому повністю.

Враховуючи вище викладене на думку колегії суддів суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що з врахуванням вищевказаних обставин, особи винного достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді арешту в межах санкції статті передбаченої ч.1 ст. 296 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає , що підстав для скасування чи зміни вироку районного суду не має, а тому апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого слід залишити без задоволення а вирок районного суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 червня 2018 року - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя доповідач підпис ОСОБА_11

Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом : суддя ОСОБА_11