Номер провадження: 11-сс/785/1011/18
Номер справи місцевого суду: 522/8358/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 , суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , при секретарі - ОСОБА_5 , за участю адвоката - ОСОБА_6 , цивільного позивача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду матеріали за апеляцією адвокатів ОСОБА_6 і ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.06.2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з матеріалів справи, потерпілий і цивільний позивач ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на нежитлове приміщення № 707 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони, відчуження, розпорядження та користування вказаним об`єктом нерухомості в рамках кримінального провадження № 0001248 від 03.03.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, на підставі того, що він, як кредитор, має право вимагати повернення своїх грошових коштів.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.06.2018 року клопотання потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_7 було задоволено, накладено арешт на нежитлове приміщення № 707 в АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування цим об`єктом нерухомості. В апеляційній скарзі захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , діючи в інтересах власника майна ОСОБА_9 просять скасувати вказану увалу, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_7 в повному обсязі, посилаючись на те, що слідчий суддя проігнорував доводи представників власника приміщення, про те, що ОСОБА_9 є добросовісним набувачем, на вказане майно вже накладався арешт, тож досудовим слідством створюється ситуація безпідставного обтяження вказаного майна, що порушує право власника на володіння та розпорядження своїм майном, суд вийшов за межі своїх повноважень, зазначивши, що ОСОБА_7 був залучений як цивільний позивач, проте з клопотання впливає, що ОСОБА_7 арешт майна був необхідний з метою збереження речового доказу, в той час, як для забезпечення цивільного позову, ОСОБА_7 мав обґрунтувати як розмір позовних вимог так і факт нанесення йому шкоди кримінальним правопорушенням.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляції не вбачається. Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України накладає арешт на майно, якщо є підстави вважати, що воно відповідає вищезгаданим у ч. 2 ст. 167 КПК України критеріям. Задовольняючи клопотання ОСОБА_7 , який постановою слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_10 був залучений як цивільний позивач у зазначеному кримінальному провадження, та накладаючи арешт на вказаний об`єкт нерухомості, а саме, на нежитлове приміщення № 707 за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя врахував, що він має суттєве значення для справи, оскільки є речовим доказом, у цьому ж кримінальному провадженні, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту, враховуючи положення ч. 7 ст. 170 КПК України, відповідно до якої арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства.

Доводи апеляції про необґрунтованість арешту майна на тих підставах, що суд вийшов за межі заявленого клопотання, оскільки ОСОБА_7 мав би обґрунтувати як розмір позовних вимог так і факт нанесення шкоди відповідним кримінальним правопорушенням, та що слідчим суддею не було наведено та встановлено доказів наявності ризиків зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, не можуть бути прийняті колегією суддів, адже, відповідно до ч. 3 ст. 170 ПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тож виведення вказаного об`єкту нерухомості з-під арешту може призвести до негативних наслідків, та завадити завданням кримінального провадження.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_11 було заявлено цивільний позов до Кредитної Спілки «Україна» (далі КС «Україна») на загальну суму, що перевищує 300 тис. грн. Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду він пред`явив копію поданого ним цивільного позову у даному кримінальному провадженні, у сукупності ці обставини спростовують доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 при подачі клопотання слідчому судді про накладення арешту на майно діяв лише як потерпілий та з метою збереження речових доказів, оскільки зазначені обставини свідчать і про те, що він діяв одночасно і як цивільний позивач з метою забезпечення поданого ним цивільного позову, про що він і пояснив апеляційному суду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляції та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. 407, 409, 419, 422 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію адвокатів ОСОБА_6 і ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.06.2018 року про накладення арешту на нежитлове приміщення № 707 в АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування - без змін. Ухвала остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4