печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

23.10.2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_3 , про накладення арешту на «APPLE MacBook Pro» Model А1398 Serial C02M462VFD56

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Прокурор через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у її відсутність.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
У Головному слідчому управлінні Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002573 від 22.10.2018 за фактами здійснення несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів) та комп`ютерних мереж, поширення та сприяння розповсюдженню шкідливих програмних засобів, що дозволило ОСОБА_4 отримати несанкціонований доступ до комп`ютерів потерпілих осіб та подальшому за допомогою вказаних комп`ютерів імітувати відвідування рекламних оголошень за договорами про виконання рекламних кампаній, укладеними рядом фіктивних товариств, створених останнім за ч. 2 ст. 161, ч. 4 ст. 190 КК України.
Відповідно до інформації відділу комп`ютерних злочинів та інтелектуальної власності Міністерства юстиції Сполучених Штатів Америки до вчинення зазначених кримінальних правопорушень причетний громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженець м. Дніпро, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 07.08.2003, паспорт громадянина України для виїзду закордон НОМЕР_3 виданий 29.01.2016.
Установлено, що ОСОБА_4 , здійснюючи несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів) та комп`ютерних мереж, поширюючи та сприяючи розповсюдженню шкідливих програмних засобів, отримував несанкціонований доступ до конфіденційної та банківської інформації потерпілих осіб, яку у подальшому використовував у своїй злочинній діяльності для особистого збагачення.
З метою укриття своєї злочинної діяльності ОСОБА_4 використовував конспіративні технічні можливості глобальної мережі Інтернет та спеціального програмного забезпечення, зокрема періодично проводив зміну та перереєстрацію доменів, які використовував для поширення шкідливих програмних засобів та іншої злочинної діяльності, змінював посилання на домени, електронні адреси листування тощо.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 проживає на території міста Києва спільно з громадянкою України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .
22.10.2018 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_5 (знайомої ОСОБА_4 ) та ОСОБА_6 (мати ОСОБА_5 ), яку останні винаймають. Огляд у житлі проведено за добровільної згоди особи, яка займає приміщення ОСОБА_6 , в присутності адвоката ОСОБА_7 , із застосуванням відеозапису.
Під час огляду ОСОБА_6 надала для огляду спеціаліста, залученого до огляду, два ноутбуки «SONY VIAO» та «APPLE MacBook Pro».
Під час огляду ноутбука «APPLE MacBook Pro» виявлено, що у ньому є три облікові записи користувачів, при огляді одного з яких інформації, яка має значення для слідства не виявлено. Доступу до інформації, яка міститься в облікових записах двох інших користувачів під час огляду не отримано у зв`язку із відсутністю паролю.
Крім того, під час огляду «APPLE MacBook Pro» виявлено, що у ньому виконано прив`язку да аккаунту особи із даними « ОСОБА_8 », що ймовірно належить фігуранту провадження ОСОБА_4 . Указаний ноутбук «APPLE MacBook Pro» Model А1398 Serial C02M462VFD56 вилучено.
23.10.2018 винесено постанову про визнання ноутбука «APPLE MacBook Pro» Model А1398 Serial C02M462VFD56 речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002573.
Прокурор вказує, що для підтвердження факту наявності у вилученому речовому доказі носії електронної інформації (комп`ютері) відомості (інформації) щодо вчинених кримінальних правопорушень, необхідно провести судову комп`ютерно-технічну експертизу.
В ході досудового розслідування з метою збереження речового доказу виникла необхідність у накладенні арешту на ноутбук «APPLE MacBook Pro» Model А1398 Serial C02M462VFD56.
Відповідно до ч.5ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 частини другої цієї статті у випадку, передбаченому пунктом 1, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Абзацом 2 ч. 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що ноутбук «APPLE MacBook Pro» Model А1398 Serial C02M462VFD56, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження,а тому для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання про задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на вищезазначене майно, яке є речовим доказом в даному кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, що зможе одночасно забезпечити запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 98, 100, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на «APPLE MacBook Pro» Model А1398 Serial C02M462VFD56.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1