Справа № 574/1126/18
Провадження 1-кс/574/317/2018
У Х В А Л А

17 жовтня 2018 року м. Буринь

Слідчий суддя Буринського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , начальника СВ Буринського ВП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду клопотання слідчого про арешт майна,

в с т а н о в и в :

До Буринського районного суду звернувся старший слідчий СВ Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим із прокурором який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , про накладення арешту на дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що перебувають у власності держави і знаходяться за межами населеного пункту на території Буринського району Сумської області, мотивуючи тим, що ним проводиться досудове розслідування кримінального провадження за фактом самовільного зайняття невстановленою особою земельних ділянок загальною площею 11,1420 га. 05.10.2018 року був проведений огляд вказаних земельних ділянок, в ході якого встановлено, що вони засіяні соєю. Посилаючись на те, що вказані земельні ділянки були засіяні соєю незаконно, з метою збереження речових доказів просив накласти на них арешт та надати дозвіл на вилучення з них сільськогосподарської культури сої, якою вони засіяні.

В судовому засіданні начальник СВ Буринського ВП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Перевіривши підстави поданого клопотання та дослідивши наданні до нього докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором та цивільний позивач, у випадках передбаченим законом.

При цьому клопотання повинно відповідати вимогам, викладеним в ч. 2 ст. 171 КПК України.

Зокрема воно повинно містити підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак дане клопотання не відповідає вищевказаним вимогами процесуального закону, оскільки воно не містить відповідного обґрунтування необхідності арешту майна та належних і допустимих доказів на підтвердження факту засівання спірних земельних ділянок соєю.
В поданні слідчий посилався на протокол огляду вищевказаних земельних ділянок від 05.10.2018 року, в ході якого встановлено наявність на них сільськогосподарської культури сої.
Між тим до клопотання не додано вищевказаний протокол, а долучено копію протоколу огляду від 5.09.2018 року, з якого неможливо зробити будь-які висновки, оскільки неможливо взагалі прочитати в силу особливості почерку особи, яка його склала.
Згідно ч.3 ст.172 КПК слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З врахуванням наведеного приходжу до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення вказаних недоліків.
Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 повернути прокурору Буринського відділення Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_5 для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали.

Встановити строк для усунення недоліків до 20.10.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1