Справа № 742/1325/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/429/2018
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Тишковичі, Іванівського району, Брестської області, Республіки Білорусь, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, не працює, засудженого вироком Прилуцького міськрайонного суду від 18.05.2016 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України;

- відмовлено у задоволенні подання старшого інспектора Прилуцького міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Обґрунтовуючи своє рішення, місцевий суд, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого ОСОБА_7 , зазначив, що в судовому засіданні не встановлено фактів систематичного вчинення засудженим адміністративних правопорушень, які б свідчили про небажання його стати на шлях виправлення.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду, посилаючись на її незаконність, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду від 18.05.2016 року. Зазначив, що вчинення ОСОБА_7 під час встановленого йому іспитового строку адміністративних правопорушень та їх систематичність, а також нез`явлення 03.11.2017 року до Прилуцького МРВ з питань пробації для реєстрації без поважних причин, свідчать про його байдуже ставлення до покладених на нього вироком суду обов`язків і про його небажання стати на шлях виправлення. Також звернув увагу на факт зловживання ОСОБА_7 спиртними напоями та вчинення на цьому ґрунті насильства в сім`ї, за що він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; засудженого ОСОБА_7 , котрий вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 травня 2016 року ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 років.

На підставі ст.75 КК України засуджений ОСОБА_7 був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Згідно ч.1 ст.76 КК України, на нього було покладено обов`язки: періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію; повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання та роботи. Вирок суду набрав законної сили 21 червня 2016 року (а.с.78, 86).

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 21 червня 2016 року був поставлений на облік в Прилуцького міськрайонного відділу з питань пробації та ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання (а.о.с.11, 13).

Відповідно до постанови фахівця з питань соціальної роботи із суб`єктами пробації Прилуцького міськрайонного відділу пробації від 01 липня 2016 року ОСОБА_7 зобов`язаний з`являтися на реєстрацію до відділу пробації в призначений йому день явки - першу п`ятницю кожного місяця, з 08 до 17 години. Зі змістом даної постанови ОСОБА_7 ознайомлений під підпис (а.о.с.14).

Згідно листка реєстрації, засуджений ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію до Прилуцького міськрайонного відділу пробації 03 листопада 2017 року (а.о.с.15).

06 листопада 2017 року ОСОБА_7 попереджено про скасування його звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбуття призначеного покарання за вироком суду, у зв`язку з його ухиленням від виконання покладених на нього судом обов`язків, а саме: неявку на реєстрацію 03.11.2017 року (а.о.с.71).

Згідно наявних у матеріалах особової справи письмових пояснень ОСОБА_7 від 06.11.2017 року, останній не з`явився на реєстрацію до Прилуцького міськрайонного відділу пробації, оскільки на той час працював у лісі (а.о.с.70).

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ст.166 КВК України, Якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

При цьому, вирішуючи питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_7 27.07.2017 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.175-1 КУпАП; 28.07.2017 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП; 08.12.2017 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.178 КУпАП, а також 13.12.2017 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, за які в подальшому був притягнутий до адміністративної відповідальності (а.о.с.64, 66, 78, 83).

Що стосується вчинених ОСОБА_7 правопорушень, то частиною 2 статті 78 КК України передбачено, що скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням здійснюється не просто за умови систематичного вчинення правопорушень, а тоді, коли ці правопорушення свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

19.01.2018 року ОСОБА_7 попереджений про скасування іспитового строку та направлення для відбуття призначеного покарання за вироком суду, за систематичне вчинення адміністративних правопорушень (а.о.с.87).

Як слідує з характеристики, наданої Лісовосорочинською сільською радою №466 від 28.11.2017 року, ОСОБА_7 громадського порядку не порушує, із сусідами перебуває у добросусідських відносинах, схильний до зловживання спиртними напоями, в стані алкогольного сп`яніння вчиняє фізичне насильство в сім`ї (а.о.с.72).

Відповідно до ухвали Прилуцького міськрайонного суду від 07.02.2018 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2.ст.185 КК України було закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілої дочки ОСОБА_7 від підтримання обвинувачення (а.с.103-104).

Згідно наявних у матеріалах особової справи постанов, ОСОБА_7 притягувався до адміністративної відповідальності за ст.178 та ст.175-1 КУпАП, тобто за появу у нетверезому стані та паління у громадському місці. При цьому даних про те, що він іншим чином порушує громадський порядок не наведено, а тому місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що вказані правопорушення не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Також, не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що за час іспитового строку ОСОБА_7 , будучи повідомленим про дні, встановлені для реєстрації в Прилуцькому міськрайонному відділі пробації та попереджений про наслідки неявки, не з`явився на реєстрацію без поважної причини, оскільки будучи допитаним в суді першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 підтвердив, що лише один раз не з`явився на реєстрацію 03.11.2017 року, оскільки в селі був похорон і він допомагав копати яму, а також працював у лісі на підробітку у лісника, але наступного робочого дня (06.11.2017 року) він сам з`явився на відмітку до органу пробації, де повідомив про причини своєї неявки.

Крім того, згідно листка реєстрації, за час перебування на обліку ОСОБА_7 своєчасно з`являвся на реєстрацію в дні, визначені графіком, а саме 19 разів, про що свідчать відмітки в листі реєстрації (а.о.с.15).

Відтак, суд першої інстанції, врахувавши особу ОСОБА_7 , обставини справи, дійшов правильного висновку про відсутність доказів, які б свідчили про наявність у діях засудженого умислу на ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів.

Крім того, на час розгляду справи апеляційним судом закінчився іспитовий строк ОСОБА_7 , визначений за вироком місцевого суду від 18.05.2016 року.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 березня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4