УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні належних процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000166 від 09.03.2017 щодо повідомлення ОСОБА_6 про підозру та зобов`язання уповноваженого детектива Національного антикорупційного бюро України вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ :
14.08.2018 до слідчого судді в провадження надійшла скарга адвоката ОСОБА_8 , подана в інтересах ОСОБА_9 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000166 від 09.03.2017р. щодо належного повідомлення ОСОБА_9 про підозру та зобов`язання уповноваженого детектива Національного антикорупційного бюро України вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 .

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_8 зазначав, що детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 не здійснено належним чином процесуальні дії у даному кримінальному провадженні, які він зобов`язаний вчинити відповідно до вимог КПК України, зокрема, детективом порушено вимоги статей 111, 135, 276 КПК України щодо належного повідомлення ОСОБА_9 про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 369, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.3 ст.27, ч.3 ст.209 КК України та щодо вручення цього повідомлення, тому просив зобов`язати детектива вчинити належним чином дії щодо належного повідомлення про підозру ОСОБА_9 .

Крім цього, адвокатом ОСОБА_8 вказано, що детективом порушено вимоги Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах 1959 року, зокрема, запит про надання міжнародної правової допомоги направлено до Управління юридичних послуг Князівства Монако Національним антикорупційним бюро України, який не є компетентним органом, уповноваженим на направлення запитів про надання міжнародної правової допомоги.

За вказаних обставин, адвокат ОСОБА_8 , просив зобов`язати детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 чи іншого уповноваженого детектива вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 .

У судовому засіданні адвокатом ОСОБА_8 подану скаргу підтримано в повному обсязі.

Детектив ОСОБА_4 заперечив проти задоволення скарги, посилаючись на те, що у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування відповідно до вимог КПК України були здійснені всі вичерпні дії для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 .

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали скарги та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями п.18 ч.1 ст.3 КПК України, на слідчого суддю покладено обов`язок здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Бездіяльність, яка оскаржується за правилами п.1 ч.1 ст. 303 КПК, повинна передбачати наступні обов`язкові ознаки: слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. У зв`язку з цим, вказана норма регламентує звернення до слідчого судді зі скаргою виключно на невиконання обов`язків, строк реалізації чітко визначений кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до положень ч.1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 1 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Відповідно до ч.3 ст.111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 КПК України, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Згідно з положеннями ч.7 ст.135 глави 11 КПК України повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Законом України № 44/98-ВР від 16.01.1998 «Про ратифікацію Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах, 1959 рік, та Додаткового протоколу 1978 року до Конвенції» Європейську конвенцію про взаємну допомогу у кримінальних справах імплементовано в законодавство України.
Відповідно до положень ч.2 ст.7 Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах підтвердження вручення здійснюється шляхом надання розписки, датованої і підписаної відповідною особою, або заяви запитуваної Сторони про здійснення вручення, в якій зазначається спосіб і дата такого вручення. Той чи інший з цих документів негайно надсилається запитуючій Стороні. На прохання запитуючої Сторони запитувана Сторона відзначає, чи було вручення документів здійснено відповідно до законодавства запитуваної Сторони. Якщо вручення документів не може бути здійсненим, запитувана Сторона негайно повідомляє про це запитуючу Сторону.

Конвенцію чітко визначено спосіб вручення повідомлення про підозру шляхом надання розписки, датованої і підписаної ним, або заяви запитуваної Сторони про здійснення вручення, в якій зазначається спосіб і дата такого вручення.

У даному випадку детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 14.03.2018 стосовно ОСОБА_9 було складено, за погодженням із прокурором, повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 369, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 27, ч.3 ст.209 КК України в рамках кримінального провадження №0000166 від 09.03.2017.

Як вбачається з матеріалів скарги, 12.04.2018 Національне антикорупційне бюро України направило до Управління юридичних послуг Князівства Монако запит про надання правової допомоги №10-145/15015 відповідно до Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах 1959 року, у якому просило вручити ОСОБА_9 письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 369, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.3 ст.27, ч.3 ст.209 КК України та направити підтвердження про його вручення до Національного антикорупційного бюро України.
На час розгляду скарги судом вказане підтвердження від уповноважених органів Князівства Монако до Національного антикорупційного бюро України не надійшло.
У зв`язку з цим, доводи адвоката ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_10 не набув статуту підозрюваного, знайшли своє підтвердження, оскільки до цього часу йому не вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 369, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 27, ч.3 ст.209 КК України, у спосіб, визначений положеннями КПК України.

Крім цього, заслуговують на увагу твердження адвоката стосовно того, що запит про міжнародну допомогу до Управління юридичних послуг Князівства Монако, направлено Національним антикорупційним бюро України з порушенням вимог Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах, оскільки Національне антикорупційне бюро України не є центральним органом на якого, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах, 1959 рік, та Додаткового протоколу 1978 року до Конвенції» покладаються повноваження надсилання доручень про міжнародну правову допомогу.

Вказане, зокрема підтверджується листом Генерального прокурора України від 23.06.2016 до Міністра закордонних справ України щодо невідповідності вимог кримінального процесуального законодавства та Міжнародних договорів України про правову допомогу у кримінальних справах та Законів про їх ратифікацію щодо повноважень Національного антикорупційного бюро України про направлення запитів про міжнародну правову допомогу.

З огляду на викладене, слідчий суддя констатує факт, що доводи адвоката ОСОБА_8 щодо невручення ОСОБА_9 повідомлення про підозру, в передбачений вимогами КПК України спосіб, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду скарги, оскільки направлений Національним антикорупційним бюро України запит не відповідає вимогам положень Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах.

Однак, досліджені слідчим суддею вимоги адвоката, викладені у скарзі, щодо обов`язку детектива Національного антикорупційного бюро України вчинити належним чином дії по повідомленню ОСОБА_9 про підозру не підлягають задоволенню, оскільки не можуть бути оскаржені, відповідно до вимог ст. 303 КПК України, якою передбачено вичерпний перелік рішень, дій або бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні.

У зв`язку з цим, не підлягають задоволенню вимоги адвоката про зобов`язання уповноваженого детектива Національного антикорупційного бюро України вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 , оскільки до компетенції слідчого судді, відповідно до вимог ст. 303 КПК України, не належить вирішення таких питань на даній стадії кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним відмовити в задоволенні поданої скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 111, 135, 276, 278, 303, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні належних процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000166 від 09.03.2017 щодо повідомлення ОСОБА_6 про підозру та зобов`язання уповноваженого детектива Національного антикорупційного бюро України вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1