Справа № 461/3409/18
Провадження № 1-кс/461/3360/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУ НУ у Львівській області ОСОБА_4 та зобов`язання вчинити дії, у кримінальному провадженні за номером 0001310,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати слідчого СВ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 виконати вказівки прокурора, слідчого судді, згідно ухвал Галицького районного суду м.Львова від 05.01.2017 року, 29.08.2017 року та 09.11.2017 року та дати правову оцінку ухвалам Червоноградського міського та Львівського апеляційного суду; згідно ст.ст.113, 114 КПК України встановити строки слідчому в даному кримінальному провадженні в його розслідуванні.
Свої вимоги мотивує тим, що у провадженні слідчого СВ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0001310 від 08.07.2015 року. Зазначає, що слідчий не виконує вказівки прокурора та слідчого судді, які викладені в ухвалах Галицького районного суду м.Львова від 05.01.2017 року, 29.08.2017 року та від 09.11.2017 року.
Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав та просив таку задоволити з підстав, викладених у ній.

Слідчий не з`явився у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого СВ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0001310 від 08.07.2015 року.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 05.01.2017 року скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задоволено. Вирішено скасовано постанову від 21.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0001310 від 08.07.2015 року за ознаками ч.1 ст.367 КК України.

У даній ухвалі слідчим суддею зазначено, що слідчим ОСОБА_4 не виконано вказівки прокурора Червоноградської місцевої прокуратури від 04.12.2015 року про допит ОСОБА_5 і про проведення одночасного допиту свідків з іншими учасниками кримінального провадження для усунення розбіжностей.

Поряд з тим, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львовава від 29.08.2017 року зобов`язаного слідчого ОСОБА_4 виконати вказівки слідчого судді згідно ухвали від 05.01.2017 року.

Крім того, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 09.11.2017 року скасовано постанову слідчого ОСОБА_4 від 10.10.2017 року про закриття кримінального провадження №0001310.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим не виконано вимоги ухвал вказаних вище, а відтак слідчий суддя вважає за необхідне задоволити скаргу ОСОБА_3 в частині зобов?язання слідчого виконати ухвали слідчих суддів Галицького районного суду м.Львова від 05.01.2017 року, 29.08.2017 року та 09.11.2017 року.

В частині вимог щодо зобов?язання слідчого ОСОБА_4 виконати вказівки прокурора, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити, оскільки про виконання такої вказівки зазначено у вищевказаній ухвалі слідчого судді від 05.01.2017 року.

Що ж стосується вимог ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого надати правову оцінку ухвалам Червоноградського міського та Львівського апеляційного судів, то у задоволенні вказаної вимоги скарги слід відмовити, оскільки у слідчого судді вісдутні правові підстави для цього.

Згідно ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Законодавство України надає можливість потерпілим та їх предстаникам звертатися до суду з клопотанням про встановлення строку для проведення процесуальних дій, необхідних та достатній для закінчення досудового розслідування.

Зокрема, згідно ч.1 ст.114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Однак, слідчим суддею не встановлено достатніх обставин, що обумовлюють необхідність встановлення граничних строків досудового розслідування чи вчинення процесуальної дії, а також те, що встановлення таких строків в силу положень ст.114 КПК України є правом, а не обов`язком слідчого судді, у задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.
Згідно ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Частиною першою ст.94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУ НУ у Львівській області ОСОБА_4 та зобов`язання вчинити дії у кримінальному провадженні за номером 0001310 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СУ ГУ НУ у Львівській області ОСОБА_4 , виконати вказівки слідчого судді згідно ухвал Галицького районного суду м.Львова від 05.01.2017 року, 29.08.2017 року та від 09.11.2017 року.

У решті задоволення вимог скарги відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 21 травня 2018 року о 16 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1