Справа № 524/1383/17
Провадження № 1-кп/524/52/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року Колегія суддів Автозаводського районного суду міста Кременчука у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

у присутності обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Автозаводського районного суду м. Кременчука кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, українця, розлученого, не працюючого, раніше не судимого,

проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

В період 28-30 грудня 2016 року, у вечірній час, більш точної дати та часу під час судового розгляду не встановлено, ОСОБА_10 разом зі своїєю знайомою ОСОБА_12 , знаходячись за місцем свого проживання, у квартирі АДРЕСА_2 , розпивали спиртні напої. Під час вживання спиртного, між ОСОБА_10 та потерпілою ОСОБА_12 виникла сварка на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин, під час якої, ОСОБА_10 , перебуваючись у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на спричинення потерпілій ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесних ушкоджень,умисно наніс руками стислими у кулак останній не менше чотирьох ударів по голові в ділянку потилиці, правої та лівої скроней, а також один удар по спині в ділянці правої лопатки. Від нанесених ударів потерпіла ОСОБА_12 впала на підлогу, а обвинувачений ОСОБА_10 , не переконавшись у тому чи перебуває потерпіла у свідомості та чи вона жива, ліг спати на дивані у своїй кімнаті, при цьому, залишивши потерпілу на підлозі в кімнаті.

У результаті протиправних дій з боку обвинуваченого ОСОБА_10 , потерпілій
ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепномозкової травми, що виразилася крововиливами в м`які покрови голови, крововиливами у скроневі м`язи, крововиливами під м`яку мозкову оболонку головного мозку, які за ступенем тяжкості відносно живої особи мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення і знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Також, потерпіла ОСОБА_12 , отримала тілесні ушкодження у виді крововиливу в м`які тканини в проекції тіла лівої лопатки, що за ступенем тяжкості відносно живої особи мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню.

Смерть потерпілої ОСОБА_13 настала за 3-5 діб до моменту огляду трупа на місці події, тобто у період з 28 30 грудня 2016 року і причиною її послужила закрита черепно-мозкова травми з крововиливами в м`які покрови голови, скроневі м`язи та під м`яку оболонку головного мозку.

Намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_10 , в період 28-30 грудня 2016 року, зафіксував руки і ноги трупа липкою стрічкою, поклав труп ОСОБА_12 у поліетиленовий мішок та виніс його до під`їзду будинку, де залишив біля вікна між 7 та 8 поверхом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України не визнав та пояснив суду, що показання, дані ним під час досудового розслідування під психологічним впливом захисників, слідчого та прокурора. На запитання суду відповів, що з 2015 року проживає у гуртожитку по АДРЕСА_3 . Знайомий з потерпілою ОСОБА_12 5-6 років, з якою у нього були гарні відносини, допомагав їй по господарству на дачі у селищі Власівка Світловодського району Кіровоградської області та здійснював ремонт у квартирі, вона за це давала йому кошти та купувала продукти, це було 6-8 разів. У вересні жовтні 2015 року протерпіла не сплатила йому кошти, у березні жовтні 2016 року він їздив до неї на дачу, виконував різні роботи. Вважає, що заборгованість ОСОБА_12 за виконані ним роботи 2000 грн. У рахунок заборгованості, потерпіла ОСОБА_12 віддала йому плазмовий телевізор на продаж. 21.12.2016 року, в середині дня, ОСОБА_12 приїхала до його квартири АДРЕСА_2 , повідомила йому, що отримала пенсію, це було біля 19 години та придбала йому спиртне, коштів не дала, попрохала почекати. Вони разом з потерпілою вживали спиртне, він випив 150 грам горілки, вона приблизно 100 грам. Заперечує, що саме його дії перебувають у причинному зв`язку з наявними у ОСОБА_12 тілесними ушкодженнями, від яких настала смерть потерпілої. Після того, як вони із ОСОБА_12 розпили спиртне, він ліг спати, коли прокинувся на кухні чув голоси потерпілої та у одвірку бачив невідомого чоловіка, відмовився відповідати на запитання суду щодо статури, рис невідомого чоловіка та пору доби. Пояснив, що далі ліг спати. Подію пам`ятає епізодично. Наголошує на непричетності щодо скоєного.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненому злочині не визнав, його вина у скоєному кримінальному правопорушенні підтверджується дослідженими судом доказами :

- показаннями потерпілої ОСОБА_14 , яка пояснила в судовому засіданні, що ОСОБА_12 була її бабою. Стверджувала, що баба почала спілкування з ОСОБА_10 з 2012 року. У 2015 році ОСОБА_12 купила дачу у селищі Власовка Світловодського району Кіровоградської області. Придбавала йому продукти харчування, принесла до нього додому плазмовий телевізор, як сказала їй щоб проводити з ОСОБА_10 разом вільний час, а він, натомість, допомагав їй по господарству. Пам`ятає як влітку 2016 року баба приїздила з саднами, подряпинами та синцем під оком, а у 2015 році ОСОБА_10 зламав їй ребро, хоча баба сказала їй, що впала і перший і другий раз. Зазначала, що її баба з ОСОБА_10 декілька разів у місяць сварились, а восени 2016 року він дзвонив після сварки. Щодо обставин загибелі, зазначає, що 21.12.2016 року о 19-20 годині вона ОСОБА_12 бачила в останнє, яка сказала ій, що пішла до ОСОБА_15 . Була одягнута у фіолетове пальто, такого ж кольору шапку, футболку, светр з узором, чоботи довгі. Із собою взяла сумку- клатч з однією ручкою,в якій були гаманець з фотографією Покутнього, картка Приватбанку, паспорт та ключі від квартири та дачі. Оскільки баба не повернулася додому, то наступного дня - 22.12.2016 року вона почала дзвонити їй на мобільний телефон. Остання не відповідала, але вона не хвилювалася, так як пройшло небагато часу. 23.12.2016 року вона вже почала телефонувати до баби протягом всього дня, але слухавку не брали. Потім, 24.12.2016 року, знайшла записаний на папері мобільний номер ОСОБА_10 і почала телефонувати вже йому, але слухавку також не брали, а в подальшому телефон вимкнули. 27.12.2016 року вона пішла до відділення поліції і написала заяву про зникнення ОСОБА_12

02.01.2017 року до неї зателефонували працівники поліції та попрохали підійти до відділення поліції, що розташоване на вул. 29 вересня в м. Кременчуці і принести документи та упаковку від мобільного телефону баби. У цей же день, 02.01.2017 року, давала в поліції показання про зникнення ОСОБА_12 , а в другій половині дня цього ж дня їй запропоновано впізнати труп загиблої ОСОБА_12 . Впізнала у загиблій свою бабу та повідомила про це працівників поліції. Пізніше, від працівників поліції, дізналася про те, що у вбивстві ОСОБА_12 підозрюється ОСОБА_16 . Вважає, що між загиблою та обвинуваченим були дружні відносини, обвинувачений інколи бував в гостях у загиблої на дачі. Після спілкування з обвинуваченим загибла ОСОБА_12 інколи приходила з синцями і тому, потерпіла підозрювала, що ОСОБА_10 інколи наносив тілесні ушкодження загиблій ОСОБА_12 . У зв`язку з цим, потерпіла часто висловлювала думку про те, що її баба не повинна спілкуватися з ОСОБА_10 , але загибла все одно продовжувала спілкування з обвинуваченим. Вже після смерті баби, на похороні дізналася від родички, про те, що обвинувачений одного разу у вересні 2016 року побив загиблу ОСОБА_12 , з приводу чого остання лікувалася в лікарні. Вона наголошувала на тій обставині, що між ОСОБА_10 та її бабою виникали побутові сварки, оскільки ОСОБА_10 не працював та постійно вимагав кошти. Баба дарувала йому цінні подарунки, придбавала спритні напої. Просить суд призначити обвинуваченому найсуворіше покарання. Цивільній позов підтримує у повному обсязі.

Допитаний свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що 01 січня 2017 року повертався до помешкання у будинку АДРЕСА_3 між сьомим та восьмим поверхом, навпроти ліфта, біля сміттєпроводу, побачив мішок та на ньому спить чоловік. Вирішив, що це дружина викинула його речі та розбудив чоловіка подивитись, що у мішку, для цього розірвав його з задньої сторони. Побачивши у мішку труп вибіг на вулицю і викликав поліцію, які приїхали через 15-20 хвилин. Це було біля 23 години.

Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що є особою без постійного місця проживання. 31 грудня 2016 року чи на початку 2017 року вирішив зайти до під`їзду будинку АДРЕСА_3 погрітись та випити горілки. Пояснив, що цей під`їзд обрав, оскільки на ньому відсутній замок та раніше мешкав у цьому будинку. Піднявшись на місце між 7 та 8 поверхом, біля сміттєпроводу, який між поверхами, випив горілки на сходинці та ліг спати на мішок білий з-під цукру. Мішок лежав паралельно вікну. Пізніше його розбудив чоловік та пояснив, що він спить на трупі. Вийшов з під`їзду та дочекався поліцію, слідчий його допитав у відділку.

Свідок ОСОБА_19 , поснила суду, що ОСОБА_12 є її рідною сестрою, сестра їй розповіла, що познайомилась з ОСОБА_10 , їх спілкування тривало близько 2 років. Зазначала, що особисто не знайома з ОСОБА_10 . Сестра розповідала, що її сестра разом з Покутнім не жила, а лише зустрічалась на дачі, придбавала йому їжу, цигарки, дала ключі від дачі ОСОБА_10 останній допомагав по господарству. Влітку 2016 року, сестра з`явилась з сінцем на обличчі та пояснила що її вдарив ОСОБА_10 . У серпні 2016 року також її побив ОСОБА_10 . Причиною побиття, як пояснила сестра, стало те, що у неї не було грошей ОСОБА_10 на цигарки та випивку. Взимку 2016 року бачила останній раз сестру - 10 грудня 2016 року коли та позичила у неї 150 грн до пенсії на цигарки ОСОБА_20 . 20 числа, цього ж місяця, ОСОБА_21 отримала пенсію, в ході спілкування повідомила, що ОСОБА_10 запросив її у гості. Більше сестру не бачила.

Свідок ОСОБА_22 пояснила суду, що була присутня при проведенні слідчої дії -слідчого експерименту, в ході якого ОСОБА_10 показував і розповідав при яких обставинах заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_12 , а потім труп виніс до сміттєпроводу, а речі її викинув у смітник неподалік. Показання ОСОБА_10 давав самостійно, без стороннього впливу.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що був понятим при проведенні слідчої дії у січні 2017 року. У квартиру де відбувалась слідча дія піднімались пішки, ОСОБА_10 піднімався у ліфті. Покутній розповідав, що випивав з жінкою, яка дуже багато випила. Розповідав, що «стукнув» її та ліг спати. Показував, що жінка «лежала» головою до виходу. Тіло замотав поліетиленовою плівкою. Весь час повторював, що був у афекті. ОСОБА_10 показав, що викинув речи загиблої у смітник.

Спеціаліст ОСОБА_24 пояснив суду, що був зулученний на слідчу дію- слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_10 показував і розповідав про обставин події, його покази були вільні, відповідав на питання, документи коли підписував читав. Зазначав, що при вході до квартиру тамбур 2х2, справа кімната, де все трапилось. Крім інших, в кімнаті був присутній батько ОСОБА_10 . У кімнаті з меблів пам`ятає праворуч диван, зліва крісло- стіл. Пам`ятає як ОСОБА_25 розповідав, що розпивали спиртні напої та жінку було не перепити, потерпіла стояла спиною до виходу, ударив правою рукою у ліву щоку, вона впала, він по інерції впав на диван та заснув. Далі пішли до міжсходинкової клітини, де був бруд та сміття.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що його син та загибла ОСОБА_12 знайомі приблизно сім років. Між обвинуваченим та загиблою були добрі дружні відносини, вони разом вживали спиртні напої. Свідок ОСОБА_26 ніколи не бачив щоб обвинувачений та ОСОБА_12 сварилися. Загибла ОСОБА_12 допомагала обвинуваченому матеріально, купувала продукти, побутову хімію, а тому, на думку свідка, обвинуваченому не вигідно вбивати її. Протягом 2016 року свідок ОСОБА_26 бачив загиблу ОСОБА_12 всього два рази. Один раз протягом 2016 року свідок бачив загиблу побитою, хто її міг побити не знає.

Крім того, вина ОСОБА_10 у вчиненні встановленого судом злочину підтверджується письмовими доказами, а саме :

- протоколом огляду місця події від 02.01.2017 року із якого вбачається, що місцем огляду є під`їзд № 1 у будинку АДРЕСА_3 . В ході огляду зафіксована обстановка у під`їзді, та на сходах між 7 -8 поверхом вилучені: светр машинної в`язки чорного кольору з темним візерунком, який був з трупом (поміщено у поліетиленовий пакет), футболка блакитного кольору в білу горизонтальну смугу з рожевим візерунком, яка була з трупом(поміщено у поліетиленовий пакет), РБК біля трупу та контроль(в один паперовий пакет), РБК зі стіни на 2-му поверсі та контроль(упаковано в паперовий конверт), шкарпетка в`язана бежевого кольору на підвіконнику на площадці у місці виявлення трупу (упаковано в спеціальний поліетиленовий пакет), 6 відбитків зі слідами рук:1-2-3 з поверхні скляної банки об`ємом 0, 5 л в місці виявлення трупу; 4- з поверхні залізної банки з під пива «Гараж» об`ємом 0,5 л; 5-6 з поверхні пластикової пляшки з-під закваски «Простоквашино» об`ємом 0,9 л.( а.с. 84-90 т.1 )

- протоколом огляду місяця події від 02.12.2017 року, як зазначено у протоколі місяць 12 , що суд вважає є технічною помилкою при складанні протоколу, а саме правильна дата складання протоколу є 02.01.2017 року, місцем огляду є під`їзду 1 будинку АДРЕСА_3 вилучено фрагмент полімерного матеріалу на підлозі коридору 9-го поверху, мішок капроновий білий зі скотчем, мішок зі тканини зі скотчем.( а.с. 91-93 т.1)

-протоколом огляду місця події від 02.01.2017 року із якого вбачається, що у приміщенні моргу Кременчуцького міжрайонного відділення СМЕ, вилучено одяг з трупу невідомої жінки: колготи сірого кольору, штани чорного кольору з паском темного кольору на штанах є емблема «Vannes paris» розмір 44, бюстгальтер чорного кольору об`єм 85, труси жіночі рожевого кольору у чорний горошок, розміру ХХХХЛ. Скотч з ділянки голови трупу, скотч з ділянки грудної клітини трупу, скотч з обох кістей рук та ніг, клейонка у яку було загорнуто труп. Волосся з п`яти ділянок голови трупу, нігті з кістей.( 94-96 т.1)

- протоколом обшуку від 02.01.2017 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 02.01.2017 року, із якого вбачається, що в ході обшуку квартири АДРЕСА_2 виявлено та вилучено : 1. Папка зеленого кольору з різними паперовими документами 2. цифровий фотоапарат Сanon Ф 530 сріблястого кольору 3. кард рідер червоний Sony erricson CER-60, 4. Троє ножиць 5. Записка Появишься перезвони обязательно 6. Квитанція Полтава обленерго 7. Штани джинсові сіро синього кольору з п`ятнами речовини бурого кольору 8 Скотч широкий канцлерський в бабині 9. Рушник рожевий 10. Пододіляльник білий в блакитний малюнок 11. Ганчірка світло жовтого кольору з малюнками квітів 12. Ганчірка блідо жовтого кольору з плямами бурого кольору 13. Куртка демісезонна коричньового кольору 14. Дублянка з штучного хутра коричнева 15. Куртка демисезонна коричнева 16. Кашкет коричневий 17 куртка спортивна синьо сіра 18 . куртка демисезонна світло коричнева 19 куртка хакі з воротом 20. Кашне чорне 21. Жилет синього кольору з абстрактним малнко22 пара ботик чорних з шкарпетками 23 пара туфель чорних 24 4 стакани рожевого кольору 25. Таблиця слідів рук. Перераховане в протоколі в п.1-24 вилучається і долучається , в п. 25- долучається до протоколу. Під час обшуку також відкопійовано на липку стрічку сліди пальців рук, знайдені в кімнаті обвинуваченого. Ухвалою слідчого судді від 04.1.2017 року на перелічене в протоколі обшуку майно яке виявлено та вилучене накладено тимчасовий арешт.( а.с. 99-104 т.1)

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.01.2017 року із якого убачається, що потерпіла ОСОБА_9 на фотознімку № 2 впізнає за зовнішністю, обличчя, формою вух, особу, чоловіка з яким мешкала її баба ОСОБА_12 . На фотознімку під №2 зображений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 105-107 т.1)

-
- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 2.01.2017 року ОСОБА_9 , пред`явлено для впізнання труп жінки, на, що остання заявила що це є ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 108 т. 1)

- висновком експерта №18 від 02.01.2017 року із якого вбачається, що при судово - медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлені такі тілесні ушкодження: закрита черепно мозкова травма у вигляді крововиливів в м`які покрови голови, крововиливи у скроневі м`язи, крововилив під м`яку мозкову оболонку головного мозку, які утворились від ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхне контактування, незадовго до настання смерті, про що свідчить їх характер та за ступенем тяжкості відносно живої особи мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Вище описані тілесні ушкодження знаходяться у причинно -наслідковому зв`язку з настанням смерті

Крововиливу у м`які тканини у проекції тілі лівої лопатки, які утворились від ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею контактування, незадовго до настання смерті, про що свідчить їх характер та за ступенем тяжкості відносно живої особи мають тілесних ушкоджень легкого ступеню

Причиною смерті ОСОБА_12 , являється крововиливи під м`яку мозкову оболонку, які виникли в результаті множинних травм голови, що підтверджується гістологічно.

При судового токсилогічному дослідженні крові та м`язку з правого стегна, взятої від трупа ОСОБА_12 виявлено етиловий спирт в концентрації 1,6 проміле, що відносно живої особи мають ознаки алкогольного сп`яніння середнього ступеню. Інші спирти не виявлено.( а.с. 114-116 т.1)

-висновком експерта 18/1 від 03.01.2017 року доповнено експертизу №18 від 02.01.2017 року, яким встановлено, що при судово - медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлені такі тілесні ушкодження: закрита черепно мозкова травма у вигляді крововиливів в м`які покрови голови, крововиливи у скроневі м`язи, крововилив під м`яку мозкову оболонку головного мозку, які утворились від ударної дії (не менше 4-х)тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею контактування, якими не виключно могли бути кисті рук, зжаті у кулаки, ноги, взуті у взуття, або інші тверді предмети з подібними характеристиками, незадовго до настання смерті, про що свідчить їх характер та за ступенем тяжкості відносно живої особи мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Вище описані тілесні ушкодження знаходяться у причинно наслідковому зв`язку з настанням смерті

Крововиливу у м`які тканини у проекції тілі лівої лопатки, які утворились від не менш як однократної дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею контактування, якими не виключно могли бути кисті рук, зжаті у кулак, ноги, взуті у взуття, або інші тверді предмети з подібними характеристиками, незадовго до настання смерті, про що свідчить їх характер та за ступенем тяжкості відносно живої особи мають тілесних ушкоджень легкого ступеню

Враховуючи динаміку гнильних та аутолізних змін слід вважати, що смерть ОСОБА_12 , настала на 3-5 діб до моменту огляну на місці події.

Тілесні ушкодження виявлені при судово медичній експертизі трупа ОСОБА_12 , мають прижиттєвий характер, що підтверджується судово гістологічним дослідженням.

На момент судово- медичної експертизи, з урахуванням даних судово-гістологічного дослідження кусочків внутрішніх органів, взятих від трупа ОСОБА_12 будь -яких захворювань не виявлено.

На момент судово медичної експертизи будь-яких об`єктивних даних за взаєморозташування ОСОБА_12 та нападаючого немає.

Вище описані тілесні ушкодження нехарактерні утворенню врезультаті падіння з висоти власного зросту як на площину так і на контактуючу поверхню, як з приданням тілу прискорення, так і без такого, про що свідчить механізм їх утворення. Закрита черепно мозкова травма у вигляд крововиливів під оболонки головного мозку (перша група тілесних ушкоджень) стверджується втратою свідомості, тобто втратою всіх видів чутливості і моторних функції, в зв`язку з чим в цей період, можливість здійснення потерпілим активних дій (кричати, перечуватись, чинити опір і т. д.) виключається.

На момент судової експертизи ОСОБА_12 , будь-яких тілесних ушкоджень, характерних для самооборони не виявлено.

На момент судово медичної експертизи будь яких об`єктивних даних про те, чи відчувала ОСОБА_12 після отримання тілесних ушкоджень і перед смертю нестерпний біль немає.( а.с. 117-118 т.1)

Експерт ОСОБА_27 підтвердила в судовому засіданні висновки судово- медичних експертиз щодо встановлених на трупі ОСОБА_12 тілесних ушкоджень та причини смерті останньої, а саме від ударної дії (не менше 4-х)тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею контактування. Наголошувала, що смерть ОСОБА_12 настала в період за 3-5 діб до моменту огляду на місці події. Щодо наявності на тілі ОСОБА_12 старих тілесних ушкоджень, пояснила, що слідчий таких питань не ставив.

- висновком судово-імунологічної експертизи №124 зразка крові від трупу встановлена її належність до групи А. Кров ОСОБА_10 належить до 1 групи, якій властивий антиген Н та ізоггемаглютиніни анти-А та анти В.( а.с. 120-121 т.1)

- висновку експерта №125 вдвох змивах вилучених зі стіни та поблизу трупа, наданих на дослідження, знайдена кров людини, де виявлені антигени А и Н. Кров у цих слідах може походити від ОСОБА_12 ( а.с. 126-127 т.1)

- висновком №127, а саме п. 3.3, п. 3.4, на бюстгальтері, штанах, колготах, трусах ОСОБА_12 , що надані на дослідження, знайдена кров людини, де виявлені антигени А и Н. Ця кров може походити від ОСОБА_12 . Походження цієї крові лише від одного ОСОБА_10 виключається, виявлення антигену Н можливо лише за рахунок домішки його крові. На парі шкарпеток ОСОБА_12 , що надані на дослідження, кров не знайдена.(а.с. 129-131 т1)

- висновком експерта №128 п.3.3 зазначено, що на фрагменті тканини (в постанові слідчим вказана, як ганчірка світло жовтого кольору), рушникові (в постанові слідчим вказана як ганчірка брудно жовтого кольору), підодіяльнику , джинсових штанах, що надані на дослідження, знайдена кров людини, де виявлений антиген Н. Кров у цих слідах могла походити від ОСОБА_10 . Походження цієї крові від ОСОБА_12 виключається.( а.с. 133-135 т.1)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.01.2017 року під час якого підозрюваний ОСОБА_10 показав, що він наніс загиблій ОСОБА_12 один удар рукою в ліву щоку, від чого вона упала. А він «відключився» на дивані. Коли він прокинувся, то побачив труп ОСОБА_12 . В стані похмільного синдрому, в щоковому стані, він витягнув тіло. Він пригадує як загортав тіло. На питання слідчого куди саме ОСОБА_10 виніс тіло, підозрюваний відповів, що з документів, які йому вручено, він знає, де знаходилось тіло. Сам показати це не може. На питання слідчого уві що саме ОСОБА_10 загорнув тіло, піоозрюваний відповів, що в прозорий поліетилен і обмотав скотчем. На питання слідчого чи залишились речі потерпілої в квартирі ОСОБА_10 , підозрюваний відповів, що сапоги, курточку і шапку потерпілої він викинув на смітник біля його будинку, що під час сварки він стояв обличчям до ОСОБА_12 в кімнаті, біля дверей. При цьому, ОСОБА_12 стояла дещо спиною до дверей. Стоячи таким чином, ОСОБА_10 показав, що наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_12 , після чого упав на диван, що одразу перед входом до кімнати. Куди упала ОСОБА_12 він не знає і не бачив цього. Більше він ударів їй не наносив. Як упала ОСОБА_12 і яким місцем вдарилась він теж не бачив. Коли він прокинувся вранці, ОСОБА_12 лежала біля дверей і дивану. Проте позу, в якій вона знаходилась не пригадує, оскільки він перебував в шоковому

стані. Побачивши, що ОСОБА_28 померла, він взяв з-за дивану прозору клейонку і загорнув в неї тіло ОСОБА_12 , обмотавши його скотчем і запакував до мішків. Що було далі він не пригадує. На питання судово-медичного експерта щодо дати і часу події, ОСОБА_10 відповів, що не пригадує дати. На питання судово-медичного експерта щодо того, чи вдарялась головою ОСОБА_12 коли падала, чи ні, ОСОБА_29 відповів, що не може сказати цього. На питання судово-медичного експерта щодо кількості випитого і осіб, які були з ними, ОСОБА_29 відповів, що він і ОСОБА_12 випили 3 пляшки горілки і пива. Вони були вдвох: нікого стороннього в квартирі не було. На питання слідчого про час сварки, підозрюваний відповів, що сварка відбувалась ввечері: на вулиці було вже темно. А коли він виявив ОСОБА_12 померлою, в квартирі теж було ще темно. На питання судово-медичного експерта які ознаки живої або неживої людини мала ОСОБА_12 , коли ОСОБА_29 виявив її вранці, підозрюванний відповів, що коли він прокинувся ОСОБА_12 була холодною. Щодо того, чи рухомі були її руки і ноги він нічого сказати не може. Як і куди, витаскував її він сказати не може, оскільки перебував в шоковому стані, після вжиття алкогольних напоїв. На питання слідчого який час ОСОБА_29 провів дома після того, як витягнув тіло і до приїзду працівників поліції, підозрюваний відповів, що минуло 2 дні. На питання слідчого де знаходились в його квартири речі потерпілої, підозрюваний відповів, що її сапоги, куртка і шапка знаходились в прихожій. Він їх викинув в сміттєвий бак, що на вулиці біля будинку. ( а.с. 165-166 т. 1)

- висновком експерта №18/2 на основі даних представленого слідчого експерименту покази ОСОБА_10 не відповідають обставинам судово медичних даних отриманих при судово медичній експертизі трупа ОСОБА_12 ( а.с. 165-168 т.1)

Так, під час слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_10 показав, що він наніс загиблій ОСОБА_12 один удар кулаком в область лівої скроні. Поряд з цим, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 18/1 від 22.02.1017 року, по кількості крововиливів під м`яку мозкову оболонку експертом було встановлено, що загиблій ОСОБА_12 нанесено не менше чотирьох ударів по голові тупими твердими предметами, якими могли бути кулаки рук. Згідно даних, що маються в мотивувальній частині висновку амбулаторної психолого-психіатричної експертизи, можливе забування обвинуваченим ОСОБА_10 окремих фактів чи подій, які мають значення по справі або його установча (захисна) поведінка.

Отже, оцінюючи сукупність наведених вище доказів, колегія суддів приходить до переконання, що показання ОСОБА_10 під час слідчого експерименту щодо кількості нанесених ним ударів загиблій ОСОБА_12 є недостовірними, а такими які він дає з метою уникнути відповідальності.

- протоколом огляду від 02.01.2017 року із якого вбачається , що під час огляду телефону потерпілої ОСОБА_9 , встановлено, що маються набрані (вхідні) дзвінки: з позначкою бабуля - 25.12.2016 10:42; 25.12.016 17:13; 25.12.2016 19: 25 і 19:45; 25.12.2016 23:44;26.12.2016 18;22 і 21:54; 27.12.2016 04:33; 27.12.2016 18:01; 29.12.2016 01:10; 31.12.2.016 00:52; 31.12.2016 14:35, 17:09,19:23: 01 січня 2017 року 00:13 Вбачається, що потерпіла періодично телефонувала на мобільний телефон своєї баби загиблої ОСОБА_12 , але остання трубку не піднімала ( а.с. 170-171 т1)

-висновком експерта №142/кр від 15.02.2017 року сліди пальців руки, розміром 10х22 мм, вилучений 02.01.201 року при обшуку в квартирі ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_1 залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_10 ( а.с. 174-178 т.1)

-інформацією наданою ПТ «Ломбард «Україна» із якої убачається, що 28.12.2016 року ОСОБА_30 заклав в цей ломбард мобільний телефон «NOMI» та 29.12.2016 року - ЖК- ТВ Novex модель NL-1592( а.с. 197 т.1)

- висновком № 37 при судово медичній експертизі піднігтьового змісту зрізів нігтьових пластин з правої та лівої руки ОСОБА_10 . Кров не виявлена; знайдені без`ядерні епіталамні клітини, непридані для цитологічного обліку.

З акту судово психіатричного експерта №12 від 13.01.2017 року вбачається , що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час будь яким хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, а виявляє ознаки синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю (хронічний алкоголізм ІІ ст.)

У період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, ОСОБА_10 не страждав будь яким хронічним психічним захворюванням не перебував в стані тимчасового розлад психічної діяльності, в тому числі і патологічного сп`яніння. Наявні у ОСОБА_10 психічні розлади не позбавляли його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними у вказаний період часу.

На час інкримінованого йому діяння ОСОБА_10 не знаходився в емоційному стані, який міг істотно вплинути на його свідомість і діяльність у досліджуваній ситуації.

На час інкримінованого йому діяння ОСОБА_10 не знаходився в стані вираженого емоційного збудження або емоційної напруги, що можуть розглядатися як психологічна підстава сильного душевного хвилювання. ОСОБА_10 під дію ч.2, 3 ст. 19 та під ді. Ст. 20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Може предстати під слідством і судом.

ОСОБА_10 потребує лікування з приводу хронічного алкоголізму.

З мотивувальної частини висновку психолого-психіатричної експертизи також вбачається, що обвинувачений ОСОБА_10 не виявляє суттєвого зниження рівня розвитку пам`яті, уваги, достатньо послідовно і чітко відтворює події злочину, зазначаючи амнезію окремих моментів на фоні масивної алкогольної інтоксикації.

Описуючи психічний стан обвинуваченого ОСОБА_10 під час його опитування експертною комісією, експерти зазначають, що обвинувачений значно пожвавлюється при розмові на тему криміналу, багатослівно приводить доводи на користь того, що він не міг нанести численні тілесні ушкодження загиблій.

Також експерти вказують на те, що заява підекспертного про те, що він пам`ятає тільки те, що наніс ОСОБА_31 один удар долонею в обличчя не може бути визначальною тому, що при будь-якому афектуванні (у тому числі і не досягаючому ступеню фізіологічного афекту) можливе забування окремих фактів чи подій, що мають значення по справі. Не виключена установча (захисна) поведінка ОСОБА_10 ( т. 1 а.с. 203-208).

Суд дослідив наданий прокурором протокол слідчого експерименту з відеозаписом від 04.01.2017 року, відео переглянуто судом, відповідно до якого, підозрюваний на той час ОСОБА_10 відтворив обставини вчинення ним інкримінованого правопорушення та приховання трупу загиблої ОСОБА_12 ( т. 1 а.с. 165-167). З відеозапису вбачається, що під час слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_10 показав на манекені як під час сварки у кімнаті за місцем свого проживання він наніс один удар кулаком правої руки в ділянку лівої скроні потерпілої, після чого впав на диван. Як слідує з показань обвинуваченого, у подальшому він не цікавився та не звертав уваги як саме і куди впала потерпіла, чи проявляла вона після падіння ознаки життя. З відеозапису вбачається, що обвинувачений заперечує факт нанесення ним інших ударів потерпілій. Далі, на відеозаписі слідчого експерименту обвинувачений повідомив, що замотав тіло у два полімерних мішки та зафіксував з допомогою липкої стрічки типу «скотч», яким чином виносив тіло пам`ятає не чітко

ОСОБА_32 , курточку і шапку потерпілої він викинув на смітник біля будинку.

Стоячи в квартирі, ОСОБА_10 пояснив присутнім, що знаходячись у кімнаті, ОСОБА_12 , сиділа на кріслі ближче до вікна, а він на кріслі, що ближче до дверей. При цьому, ОСОБА_12 , стояла спиною до дверей. Стоячи таким чином ОСОБА_10 показав, що наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_12 , після чого упав на диван, що одразу перед входом до кімнати. Куди упала ОСОБА_12 , він не знає бо не бачив цього.

Більше він їй ударів не наносив. Коли прокинувся вранці ОСОБА_12 лежала біля дверей і дивану. Побачивши, що ОСОБА_12 , померла, він взяв з-за дивану прозору клейонку , загорнув в неї тіло та помістив його у мішок. Щобуло далі не пригадує. Дати пригоди не пригадує. ОСОБА_10 відповів що з ОСОБА_12 випили 3 пляшки горілки та пиво.( а.с. 203-208 т.1)

Водночас колегія суддів не погоджується з кваліфікацією органом досудового слідства дій ОСОБА_10 зач.1 ст.115 КК України,як умисного убивства, тобто протиправного заподіяння смерті ОСОБА_12 , приймаючи до уваги наступне.

Так, з показань потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_33 та ОСОБА_26 встановлено, що між обвинуваченим ОСОБА_10 та загиблою ОСОБА_12 були близькі дружні стосунки, вони інколи разом вживали спиртні напої, загибла допомагала ОСОБА_10 матеріально. Будь-яких доказів про те, що ОСОБА_10 бажав настання смерті ОСОБА_12 або її смерть була вигідна для обвинуваченого суду не надано, не встановлено наявність мотиву у обвинуваченого на заподіяння смерті потерпілій. З висновків судово-медичних експертиз вбачається, що обвинувачений наносив потерпілій удари кулаками рук або ногами взутими у взуття, тобто він під час побиття потерпілої не використовував таких знарядь, якими із великою вірогідністю можна спричинити смерть людині.

Стороною обвинувачення не надано суду будь-яких доказів наявності у ОСОБА_10 умислу на позбавлення життя ОСОБА_12 .

Відповідно до висновку експерта смерть ОСОБА_12 настала від ударної дії (не менше 4-х)тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею контактування, якими не виключно могли бути кисті рук, зжаті у кулаки, ноги, взуті у взуття, або інші тверді предмети з подібними характеристиками, незадовго до настання смерті, які і стала безпосередньою причиною смерті.

Тілесні ушкодження - це протиправне і винне порушення анатомічної цілості тканин, органів потерпілого та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів.

Небезпечними для життя є ушкодження, які в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і які без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причинно-наслідковому зв`язку.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, має місце тоді, коли в результаті описаного у ч.1ст.121 КК України діяння настає смерть потерпілого. Особливістю цього кваліфікованого виду умисного тяжкого тілесного ушкодження є те, що у ньому присутні два суспільно небезпечні наслідки (первинний - тяжкі тілесні ушкодження і похідний - смерть), психічне ставлення до яких з боку винного є різним. До заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження він ставиться умисно, а до настання смерті потерпілого від такого ушкодження - необережно. При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.

Для відмежування умисного вбивства від заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, слід ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Норма, передбачена частиною другою статті 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (кваліфікований вид складу злочину), встановлює обсяг (стан, зміст, конкретну сукупність) суспільних відносин, які охороняються її дією, разом із тим, вона визначає умови, характер, підстави застосування заходів кримінального примусу до суб`єктів, які порушили встановлений нею (нормою) обов`язок утримуватися від учинення дій певного змісту.

Об`єктом захисту зазначеної норми є здоров`я іншої особи незалежно від її стану та аномалій.

Склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК України, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю, природою речей заподіяння смерті відбувається єдиним засобом - завданням тілесних ушкоджень.

Умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК України) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.

Відповідно до Узагальнення судової практики розгляду кримінальних проваджень щодо злочинів проти життя і здоров`я особи за 2014 рік, здійсненого Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних та кримінальних справ 03.06.2016 року, визначаючи форму вини, якою характеризується позбавлення життя потерпілого, судам необхідно виходити з обставин, встановлених під час кримінального провадження, зокрема: характеру дій підсудного, внаслідок яких потерпілого позбавлено життя; обстановки, яка передувала вчиненню злочину, знаряддя злочину; локалізації тілесних ушкоджень; поведінки підсудного стосовно потерпілого до та після вчинення злочину. При цьому доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».

Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Критерієм розмежування складів злочинів, передбачених ч.1 ст.115та ч.2 ст.121КК Україниє суб`єктивна сторона - ставлення обвинуваченого до наслідків своїх дій - в разі умисного вбивства умислом винного охоплюється позбавлення потерпілого життя, а в разі умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, має місце умисел на заподіяння лише тілесних ушкоджень, тоді як смерть потерпілого не охоплюється умислом обвинуваченого.

Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 02 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел, у тому числі на позбавлення іншої особи життя, необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. У контексті наведеного умисне нанесення лише одного удару ножем може свідчити про умисел на позбавлення особи життя - з огляду на його локалізацію та поведінку підсудного після вчинення злочину. Зокрема, нанесення одного удару ножем саме у життєве важливий орган людини - грудну клітку, яке супроводжувалось ненаданням медичної допомоги потерпілому та забороною іншим особам викликати для нього швидку медичну допомогу, обґрунтовано може бути оцінено як бажання настання смерті потерпілого, тобто як ознака суб`єктивної сторони складу такого злочину, як умисне вбивство.

Натомість, за інших обставин вчинення злочину шляхом нанесення двох ударів ножом в життєве - важливий орган має іншу правову оцінку.

Оцінюючи встановлені обставини справи та аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд враховує також і наступне наступне.

Суд вважає, що між обвинуваченим та постраждалою не було стійких неприязних відносин, які могли б викликати у обвинуваченого бажання позбавити ОСОБА_12 життя. Сторона обвинувачення стверджувала щодо систематичних побоїв ОСОБА_10 потерпілої ОСОБА_12 , але вказані обставини не підтвердили ані свідки, безпосередньо допитані у судовому засіданні, ані досліджена судом медична документація, а саме медична картка стаціонарного хворого №4129/624-в, а допитана у якості свідка сестра ОСОБА_12 ОСОБА_19 не могла назвати суду причини сварки, яка виникла між ними.

Сукупність вищевикладеного переконує суд у тому, що позбавлення життя потерпілої не охоплювалось умислом обвинуваченого.

Разом з тим, наносячи численні удари обвинувачений, на переконання суду, достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що завдані тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_12 є небезпечними для її життя в момент їх заподіяння , що спричинило в подальшому її смерть. Також, суд враховує і намагання ОСОБА_10 приховати вчинений ним злочин.

У таких випадках особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно, - умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. Що стосується смерті потерпілої, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча ОСОБА_10 і не бажав цього результату і навіть свідомо не допускав його, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілої.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.337 КПК України судовий розгляд в суді першої інстанції проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Зокрема, даними протоколу огляду місця події та висновками експертів підтверджується те, що в будинку, де проживав ОСОБА_10 виявлено труп потерпілої ОСОБА_34 з закрито черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів в м`які покрови голови, крововиливі у скроневі м`язи, крововиливі у м`яку мозкову оболонку головного мозку, які і стали безпосередньою причиною її смерті Під час слідчого експерименту ОСОБА_10 показав та розповів, за яких обставин він заподіяв тілесні пошкодження потерпілій, але будучи в стані алкогольного сп`яніння, приховував від органів досудового розслідування кількість нанесених ушкоджень. З матеріалів справи також видно, що обвинувачений та потерпіла вживали алкогольні напої, у зв`язку з чим між ними виникали побутові конфлікти і сварки.

Аналізуючи всі перелічені вище докази, досліджені в суді, в їх сукупності, виходячи зі змісту висунутого ОСОБА_10 обвинувачення, в якому встановлена прокурором суб`єктивна сторона злочину не вказує на умисел на вбивство, враховуючи подію та обставини конфлікту і наступну поведінку його учасників, висновки судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 , час настання смерті, суд не може погодитись з позицією обвинувачення щодо наявності в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Суд не може погодитись і з позицією захисту щодо непричетності ОСОБА_10 до смерті ОСОБА_12 взагалі.

Нанесення цілеспрямованих ударів в життєво важливий орган потерпілої, взаємовідносини між обвинуваченим та потерпілою, обставини вчиненого діяння свідчать про те, що поєднання обставин, обстановки та умов, за яких настала смерть ОСОБА_12 ,, мети та мотивів ОСОБА_10 , виключає кваліфікацію дій ОСОБА_10 як умисного вбивства за ч.1 ст.115 КК України, та його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України, як умисне спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.

Змінюючи кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_10 суд виходить з того, що злочин, передбаченийч.2 ст.121 КК України є менш тяжким ніж злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України, внаслідок чого при перекваліфікації дій обвинуваченого його право на захист не порушується.

Щодо доводів захисту, то колегія суддів вважає:

щодо відсутності згоди власника на проведення слідчого експерименту, то незважаючи на незазначення власника приміщення батька ОСОБА_10 ОСОБА_26 у слідчий дії, останній був присутній при її проведенні та надав усну добровільну згоду.

Дослідивши усі докази у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що твердження обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 невинуватість, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст. 22 КПК, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Аналізуючи обставини справи суд виходить з наступного.

За твердженнями ОСОБА_10 , його захисником ОСОБА_35 , а в подальшому слідчим ОСОБА_36 та прокурором ОСОБА_8 застосовано до нього психологічний тиск, внаслідок якого він обумовив себе.

Судом ініційовано перевірку, зазначених ОСОБА_10 обставин психологічного тиску.

За результатами якої, рішенням квалифікаційно дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 12 лютого 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_10 на дії адвоката ОСОБА_35 відмовлено.

Аналогічне рішення прийнято дисциплінарною палатою кваліфікаційно дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області відносно захисника ОСОБА_37 .

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_38 за результатами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 02.02.2018 року, дані внесені на підставі ухвали Автозаводського районного суду м Кременчука від 22.01.2018 року за ч. 2 ст. 365 КК України провадження у справі закрито.

При цьому, ОСОБА_10 жодного разу не звертався ні до правоохоронних органів, ні до слідчого судді, ні в подальшому донедавна до суду зі скаргами на будь - яке психологічне насильство з боку зазначених посадових осіб.

За таких обставин колегія суддів вважає, що обставин психологічного тиску під час досудового розслідування об`єктивно не підтверджено.

Рішення Глухівського районного суду Сумської області від 05 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_39 до ОСОБА_10 про розірвання шлюбу в яке на думку сторони обвинувачення, характеризує ОСОБА_10 , як особу яка вчиняла домашнє насильство, відповідно до п. 2 ч. 1 ст . 88 КПК України є недопустимим доказом.

Не є належним доказом у відповідності до ст 85 КПК України медична картка стаціонарного хворого №4129/624 на ім`я ОСОБА_12 , оскільки остання не підтверджує існування чи відсутність обставин, що полягає доказуванню у кримінальному провадженні, оскільки не підтверджує нанесення у будь-який проміжок часу ОСОБА_10 тілесних ушкоджень будь-якого ступеню.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який задовільно характеризується за останнім місцем проживання, має батька пенсіонера, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, стан здоров"я обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілої ОСОБА_9 , яка наполягає на суворому покаранні, обставини, що пом,якшують і обтяжують покарання .

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає те , що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, інші обставини, а саме активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, які зазначає орган досудового розслідування судом не встановлені.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.. 67КК України суд визнає те, що обвинуваченим ОСОБА_10 вчинено злочин в стані алкогольного сп"яніння та відносно особи похилого віку, оскільки відповідно до ст. 10 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» громадянами похилого віку визнаються особи, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також особи, яким до досягнення зазначеного пенсійного віку залишилося не більш як півтора року. Як убачається із положень ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року, оскільки як встановлено у судовому засіданні на момент настання смерті потерпілій ОСОБА_12 виповнилось 68 років.

Суд вважає за необхідне виключити обставину, що обтяжує покарання, яка зазначена органом досудового розслідування в обвинувальному акті, тяжкі наслідки, завдані злочином, оскільки остання є кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ст.. 121 ч.2 КК України, а саме смерть потерпілої, тому відповідно до вимог ст.. 67 ч.4 КК України вона судом не враховується. .
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, конкретних обставин вчинення злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи відношення останнього до вчиненого, колегія суддів вважає, що виправлення ОСОБА_10 та попередження вчинення ним нових злочинів є неможливим без його ізоляції від суспільства, а тому приходить до висновку, що необхідним і достатнім для обвинуваченого буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.121 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.01.2017 року ОСОБА_10 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з 02.01.2017 року та він направлений до Полтавського слідчого ізолятора УДПтСУ в Полтавській області, де знаходився до дня ухвалення вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою. Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_10 рахувати згідно ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.01.2017 року з 02.01.2017 року.

З огляду на викладене, суд вважає із врахуванням приписів ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року) та Постанови Великої палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 29 серпня 2018 року справа № 663/357/17 зарахувати ОСОБА_10 у строк відбування покарання час перебування під вартою з 02.01.2017 року по 17.09.2018 року, з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.

Щодо заявленого цивільного позову про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину, суд виходить з наступного.

Так, ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_10 у відшкодування матеріальної шкоди у сумі 5993 грн за ритуальні послуги та 500 000 тисяч моральних збитків, пов`язаних з втратою близької людини- баби, яка виховувала її з малечі Зазначала, що її мати ОСОБА_40 працює і проживає у Росії давно, тому її виховувала та піклувалась баба(т. 1 а.с. 17-18).

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина 2 цієї статті зазначає, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої в частині стягнення з обвинуваченого витрат на захоронення в сумі 5593 грн. підлягають задоволенню, оскільки винуватість обвинуваченого в причинені потерпілій тілесних ушкоджень встановлено під час розгляду справи в суді, сума понесених потерпілим затрат в зазначеному розмірі на лікування підтверджується наданою суду квитанцією
Крім того, потерпіла просила суд стягнути з обвинуваченого на свою користь спричинену діями обвинуваченого моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.
Статтею 23 ЦК України передбачене право особи на відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає в тому числі і в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частина 3 цієї статті наголошує, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до частини 4 цієї статті моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 року (з наступними доповненнями та змінами) моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльності інших осіб.
Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, спричинена фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її спричинила за наявності її вини.
Суд вважає, що ОСОБА_9 , має право на відшкодування моральної шкоди, оcкільки судом встановлено спричинення їй протиправними діями обвинуваченого душевних страждань та фізичного болю, яких потерпіла зазнала внаслідок втрати близької людини, провина обвинуваченого в скоєнні дій відносно потерпілої, що потягли вказані наслідки судом встановлена.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом в залежності від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
З урахуванням викладеного, виходячи з душевних страждань та фізичного болю, які зазнала потерпіла, змінами у її життєвих стосунках, порушення покою, додаткових зусиль, які необхідні були для організації життя в цей період, враховуючи тяжкість скоєного обвинуваченим злочину та наслідки для потерпілої, матеріальний стан обвинуваченого, суд вважає розумним та справедливим стягнути з нього на користь потерпілого 50 000 грн.
Питання щодо процесуальних витрат вирішується в порядку та відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України,

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_10 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченогоч.2 ст. 121 КК Українита призначити йому покарання у виді 8 (восьми ) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_10 рахувати згідно ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.01.2017 року із 02.01.2017 року по 17.09.2018 року, з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди - 50 000 грн. та матеріальної шкоди в сумі 5 993 грн.

В іншій частині позову відмовити

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати: за проведення судово дактилоскопічних експертиз № 34-Кр від 13.01.2017 року, № 141 Кр від 16.02.2017 року, № 36-Кр від 12.01.2017 року, № 142-Кр від 15.02.2017 року, № 43-Кр від 17.01.2017 року, № 39-Кр від 16.01.2017 року, № 38-Кр від 18.01.2018 року , № 37-Кр від 16.01.2017 року у сумі 3 430, 44 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.01.2018 року на тимчасово вилучене майно , а саме папку зеленого кольору з документами, Цифровий фотоапарат Canon А530 сріблястого кольору, кард рідер червоний Соні еріксон, скотч широкий в бобині, рушник рожевого кольору, підодіяльник білого кольору в блакитний малюнок, ганчірку світло жовтого кольору з малюнком квітів, 2 куртки демисизонні, дублянку на штучному хутрі коричньового кольору, кашкет коричньового кольору,куртку спортивну сіро синього кольору, куртку демісезонну світлокоричньового кольору, куртку кольору хаки з воротом, кашне чорного кольору, жилет синього кольору з абстрактним малюнком . пару ботинок чорного кольору, пару туфель чорного кольору, чотири рожевих стакани - скасувати.

Речові докази:

- Одна виделка, 3 ложки, пара жіночих босоніжок, каструля , фартух, фарфоровий чайник та 2 алюмінієві миски, які зберігаються в кімнаті речових доказів Кременчуцького ВП повернути володільцю

- Светр чорний машинної в`язки, футболку блакитну,шкарпетку бежеву в`язану, речовину бурого кольору біля трупу, речовину бурого кольору зі стіни на 2 мі поверсуі знищити

- Фрагменти полімерного матеріалу (мешковину), мішок капроновий (полімерний) фрагменти скотчу і мішок ганчірний з фрагментами скотчу знищити.

- Колготи чорні, штани чорні, бюсгалтер чорний, труси рожеві, 4 фрагменти скотчу, поліетилен, в який було загорнуто тіло померлої, волосся 5-ти ділянок голови і зрізи нігтьових пластин померлої ОСОБА_12 , - знищити

- троє ножиць, записку »Появишься перезвони обязательно», квитанцію «Полтаваобленерго», штани джинсові сіньо-сірого кольору з плямами речовини бурого кольору, ганчірку брудно жовтого кольору зі плямами бурого кольору -знищити

Папку зеленого кольору з документами, Цифровий фотоапарат Canon А530 сріблястого кольору, кард рідер червоний Соні еріксон, скотч широкий в бобині, рушник рожевого кольору, підодіяльник білого кольору в блакитний малюнок, ганчірку світло жовтого кольору з малюнком квітів, 2 куртки демисизонні, дублянку на штучному хутрі коричньового кольору, кашкет коричньового кольору,куртку спортивну сіро синього кольору, куртку демісезонну світлокоричньового кольору, куртку кольору хаки з воротом, кашне чорного кольору, жилет синього кольору з абстрактним малюнком . пару ботинок чорного кольору, пару туфель чорного кольору, чотири рожевих стакани повернути володільцю.

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Автозаводський районний суд міста Кременчука.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3