печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

26.04.2018 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 .

У судове засідання прокурор не з`явився. До суду надійшла заява старшого слідчого ОСОБА_5 про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, клопотання підтримує.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Обґрунтовуючи внесене клопотання слідчий вказує, що Печерським управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005010 від 06.10.2017, за ознаками складу злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 , перебуваючи, відповідно до Статуту АТ «Етранса Шпедіціонз Акцієнгезельшафт», яке зареєстроване за адресою: Австрійська республіка, 1040, місто Відень, вулиця Аргентінієрштрассе, 29/1, з 27 квітня 1996 року на посаді Голови правління АТ «Етранса» Шпедіціонс Акцієгезельшафт», 05.01.2007 року уклав трудовий договір б/н з громадянином України ОСОБА_6 , якого 05.01.2007 року відповідно до наказу №2-К було призначено на посаду директора представництва вказаної компанії «Представництво «Етранса» Шпедіціонс Акцієнгезельшафт» (реєстраційний номер ПІ-1927 від 12.11.2007) зареєстрованого у місті Києві по вулиці Дмитрівська, 18/24 та додаткову угоду № 1 від 01.02.2007 до вказаного трудового договору.

У пункті 4.2. Трудового договору б/н від 05.01.2007 року зазначено, що Компанія перераховує заробітну плату на рахунок Представництва Компанії. Оплата праці здійснюється з рахунку Представництва Компанії двічі на місяць.

У пункті 1 додаткової угоди № 1 від 01.02.2007 до трудового договору від 05.01.2007 року зазначено, що за виконання обов`язків, передбачених умовами Трудового договору б/н від «05» січня 2007 року, Працівнику у період з 01 березня 2007 року щомісячно виплачується заробітна плата у розмірі, еквівалентному 13 302 доларів США у Національній валюті України за курсом Національного банку України на дату такої оплати.

Так, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду Голови правління АТ «Етранса Шпедіціонз Акцієнгезельшафт», будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками і розпорядником коштів компанії та відповідальним за фінансово-господарську діяльність компанії, в порушення вимог ст. 43 Конституції України, щодо права особи на своєчасне одержання винагороди за працю, в порушення вимог ст.ст. 115,116 КЗпП України, щодо виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, в порушення вимог ст. 97 КЗпП України та ст. 15 Закону України «Про оплату праці», згідно яких оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці, трудового договору від 05.01.2007 року та додаткової угоди №1 від 01.02.2007 року до цього договору безпідставно, умисно в період з липня 2015 по жовтень 2017 року не виплачував заробітну плату директору представництва «Представництво «Етранса» Шпедіціонс Акцієнгезельшафт» (реєстраційний номер ПІ-1927 від 12.11.2007) ОСОБА_6 , в результаті чого заборгованість по виплаті заробітної плати склала 359 154 долара США, що в перерахунку відповідно до курсу Національного банку України складає 9 338 004 гривні.

Відповідно до висновку почеркознавчої експертизи від 07.11.2017 за № 8-4/2264 підписи в графах напроти прізвища ОСОБА_4 на кожному аркуші трудового договору від 05.01.2007 року та у додатковій угоді №1 від 01.02.2007 року до цього договору, виконані ОСОБА_4 .

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 показав, що 05 січня 2007 року він був призначений директором представництва „Etransa Shpeditions Aktiengesellshaft в Україні, що підтверджується наказом №2 від 05.01.07 за підписом Голови правління „Etransa Shpeditions Aktiengesellshaft ОСОБА_4 . Компанія „Etransa Shpeditions Aktiengesellshaft зареєстрована та діє у відповідності до законодавства Австрійської республіки у м. Відень.

Між ним та Компанією було укладено письмовий трудовий договір б/н від 05.01.07, у відповідності до п.п. 1.1.,1.2.,6.2.,8.7.,8.8. трудові відносини сторін регулюються законодавством України.

01.02.2007 між ним та головою правління компанії ОСОБА_4 укладена додаткова угода №1 до вказаного договору, про те, що йому як директору представництва виплачується щомісячна заробітна плата у розмірі 13 302 доларів США у національній валюті за курсом НБУ на дату такої оплати.

Трудові відносини між ним і Компанією фактично тривають і досі. Це підтверджується тим, що у його трудовій книжці, яка відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 за № 110, знаходиться в Генеральній дирекції по обслуговуванню іноземних представництв, є запис про те, що він є директором представництва "Etransa" Shpeditions Aktiengesellshaft і немає запису про звільнення.

Однак із липня 2015 року йому ОСОБА_7 перестав виплачувати заробітну плату. Останній раз гроші були перераховані представництву у лютому 2015 року. Грошові кошти перераховувались на рахунок вказаного представництва у ПАТ «Укрексімбанк» №350, м. Київ, вулиця Горького, 127.

Голова правління Компанії ОСОБА_4 , повідомив його, що невиплата заробітної плати пов`язана із накладеним на Компанію штрафом за порушення антимонопольного законодавства Австрійської республіки, що призвели до початку ліквідації Компанії, та запевнив, що у процесі ліквідації з ним розрахуються. Ліквідатором Компанії було призначено доктора Матіаса Шмідта. Процес ліквідації завершується, майно Компанії продається, зокрема продано приміщення площею 182,6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належало Компанії, а з ним досі ніхто не розрахувався, і за інформацією, отриманою від ОСОБА_4 , платити не збираються, оскільки коштів нібито уже немає та пройшов термін позовної давності, хоча його ще досі не звільнено.

Він заяви про звільнення не подавав, згідно ст. 47 КЗпП, власник або уповноважений ним орган не тільки зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок, а у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, видати працівнику копію наказу про звільнення з роботи. Жодного із цих документів, а тим більше розрахунку він не отримав

Зазначає, що представництво розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру.

В липні 2017 року він зустрічався у м. Відень з ОСОБА_4 , який сказав йому, що не буде виплачувати заробітну плату і щоб він його більше не турбував з цього приводу. Пізніше на запити його адвоката ОСОБА_4 взагалі, в письмовій формі, заперечив факт наявності трудових відносин, підписання вказаного трудового договору, та додаткової угоди №1, що з боку останнього є брехнею, оскільки підписання вказаних документів підтверджуються не тільки його показаннями, а й висновком почеркознавчого дослідження, а факт трудових відносин між компанії „Etransa Shpeditions Aktiengesellshaft та представництвом під назвою «Представництво Етранса» Шпедіціонс Акціенгезеллшафт (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), які тривають з 2007 року підтверджується випискою з його трудової книги, де зазначено, що він є директором цього представництва, та іншими документами в їх сукупності.

Під час проведення досудового слідства від потерпілого у кримінальному провадженні, якому завдано матеріальну шкоду у розмірі 359 154 доларів США надійшло клопотання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 та заявлено цивільний позов на вказану суму.

Відповідно до відповіді з Київського міського бюро технічної інвентаризації квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 .

23.03.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.175 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням із прокурором.

Крім того, згідно положення ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За викладених вище обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх та вагомих підстав для задоволення клопотання про арешт майна ОСОБА_4 з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), що є співмірним із метою яку прагне досягти орган досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на право власності зареєстрована за ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1