Справа № 592/3230/18
Провадження № 1-кп/592/401/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження № 0004877 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, військовозобов?язаного,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , не одруженого, студента 3-го курсу Державного професійно-технічного навчального закладу «Сумське вище професійне училище будівництва та автотранспорту», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

з участю прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

встановив:

На досудовому розслідуванні ОСОБА_3 обвинувачувався в тому, що 29 грудня 2017 року близько 21 год. ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку № 45 по вул. Холодногірська у м. Суми, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та, який направлявся в сторону ДПТНЗ «Сумський центр професійно-технічної освіти №2» по вул. О. Шапаренка у м. Суми. В цей час ОСОБА_3 побачив у руці потерпілого його мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4X 16Gb», по якому останній телефонував на прохання ОСОБА_3 . Розуміючи, що потерпілий перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у ОСОБА_3 в цей час виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, належного ОСОБА_5 . Маючи злочинний намір незаконного викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, ОСОБА_3 став збоку від потерпілого, розуміючи, що останній не зможе чинити суттєвого опору у зв`язку з тим, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, ривком з руки потерпілого викрав мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4X 16Gb», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №19/119/9-3/1219е від 21.03.2018 р. 2 266,67 грн., в якому знаходився флеш-накопичувач micro SD Kingston 32 Gb, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №19/119/9-3/1219е від 21.03.2018 р. 346,29 грн., чим спричинив матеріальних збитків на загальну суму 2 612,96 грн. З місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні майна ОСОБА_5 на загальну суму 2 612,96 грн., ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, тобто грабіж.

Під час досудового розслідування 28.03.2018 р. потерпілий та підозрюваний уклали угоду про примирення, згідно якої матеріальні збитки відшкодовано в повному обсязі. В результаті чого потерпілий вважає, що йому було компенсовано матеріальну шкоду, спричинену ОСОБА_3 в повному обсязі. На момент складання угоди про примирення, підозрюваний визнав себе повністю винним у скоєному, щиро розкаявся. Потерпілий вибачив ОСОБА_3 . Підозрюваний зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому засіданні та сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

Обвинувачений та потерпілий дану угоду підтримали у повному обсязі та суду пояснили, що укладали її добровільно без будь-якого примусу.

Суд, дослідивши умови угоди про примирення, укладеної між потерпілим та підозрюваним, заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та потерпілого, вважає, що ця угода відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу та вимогам закону з наступних підстав.

Перевіривши умови угоди судом не було встановлено підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтвердили й самі обвинувачений та потерпілий, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, дії обвинуваченого кваліфіковані правильно; умови угоди відповідають інтересам суспільства; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов?язання та є фактичні підстави для примирення; кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до злочину середньої тяжкості.

Крім того, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення судом під час судового засідання також були з?ясовані у обвинуваченого та потерпілого обставини, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення обвинуваченому та потерпілому роз?яснені.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 186 КК України, так як ОСОБА_3 вчинив грабіж.

При призначенні виду та міри покарання, передбаченого угодою, суд на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинений ним злочин відноситься до злочину середньої тяжкості, тому за таких обставин суд дійшов висновку про можливість призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, а не у виді громадських чи виправних робіт, арешту чи позбавлення волі, і призначення такого покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався і в судовому розгляді клопотань від учасників кримінального провадження про обрання відносно нього запобіжного заходу не надходило, тому у суду не має законних підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави 429 грн. витрат на залучення експерта.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 394, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 28 березня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , визнавши ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 429 грн. витрат на залучення експерта, код класифікації доходів 24060300 «Інші надходження».

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілим та підозрюваним про примирення може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз?яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз?яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1