Провадження № 1-кп/582/27/18
Справа № 582/356/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" жовтня 2018 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в смт. Недригайлів кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 жовтня 2017 р. за №0000281 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,з вищою освітою , одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 246 КК України, -

з участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представників потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим слідством ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що в жовтні 2017 року в невстановлений слідством час у нього виник злочинний корисливий умисел, направлений на незаконну порубку дерев у захисних лісових насадженнях Недригайлівського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Недригайлівський агролісгосп» в обході № 2, квартал 73 виділ 13, що розташовані в урочищі «Фролові ліски» на території Курманівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області з метою отримання деревини для особистих цілей.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на незаконну порубку дерев, ОСОБА_3 вступив у злочинну змову із невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження. Розуміючи протиправність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків у виді шкоди навколишньому природному середовищу, ОСОБА_3 24.10.2017 на власному бортовому малотоннажному автомобілі марки «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 спільно з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, прибув до захисного лісового насадження НДАП «Недригайлівський агролісгосп» в обход № 2, квартал 73 виділ 13, що розташоване в урочищі «Фролові ліски» на території Курманівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, що має категорію захистоносності - байрачні ліси, де, не маючи відповідного дозволу, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання, відновлення лісу, за допомогою бензопили спільно з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вчинили незаконну порубку 3 сироростучих дерев породи «ясен» діаметрами 32 см, 35 см, 47 см та 1 сухостійного дерева породи «берест» діаметром 18 см, що розпиляли на менші частини і завантажили у кузов автомобіля заподіявши своїми діями істотну шкоду державі, що згідно з висновком судової економічної експертизи № 1962 від 14.02.2018 становить 20 592,16 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_3 , органом дсудового слідства, кваліфіковані за ч. 2 ст. 246 КК України, як здійснення незаконної порубки дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду та вчинена за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе в скоєнні даного злочину не визнав та пояснив суду що він дійсно 24.10.2017 року у денний час, на своєму власному автомобілі «Газель», перебував в урочищі «Фролові ліски», де збирав гриби, почув звук працюючої бензопили, під"їхавши побачив як невідомий йому чоловік пиляє дрова, розкрижовуючи дерева які лежали на землі і були зламані вітром. Незнайомий запропонував йому пиляні дрова на шо він погодився . Почали скидати їх на кузов автомобіля але в цей час до них підійшли два раніше невідомих йому чоловіки, повідомили що вони є працівниками Недригайлівський агролісгоспу, розпочали відеозйомку за допомогою мобільного телефону, та заборонили подальшу погрузку дров. Він сів за кермо автомобіля та поїхав з даного місця але через деякий час застряг на бездоріжжі.

Як доказ вини ОСОБА_3 , в здійсненні незаконної порубки дерев за попередньою змовою групою осіб у захисних лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду, сторона обвинувачення посилається на покази свідків, та матеріали справи зібрані в ході досудового слідства а саме:

Свідок ОСОБА_8 який працює майстром лісу ДП «Недригайлівський агролісгосп», повідомив, що 24.10.2017 року він перебував в районі урочища «Фролові ліски», та почув, що неподалік працює бензопила. Негайно повідомив по телефону директора ДП «Недригайлівський агролісгосп» ОСОБА_9 та став чекати на його приїзд. Через деякий час ОСОБА_9 прибув на місце і він разом з ним почали наближатися до місця де працювала бензопила. На місці виявили автомобіль "Газель" та двох чоловіків які носили попиляні колодки до автомобіля На кузові автомобіля уже знаходилася частина розпиляного дерева. Самого факту зрізу дерев та їх розпилки він не бачив.

Свідок ОСОБА_9 надав аналогічні покази показам ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 який працює головним лісничим ДП «Недригайлівський агролісгосп» повідомив що йому зателефонував директор ДП «Недригайлівський агролісгосп» ОСОБА_9 та повідомив що в урочищі «Фролові ліски» виявлено незаконний поруб трьох сироростучих дерев. Він прибув не дану ділянку де дійсно виявив незаконних поруб. Хто здійснив даний поруб він не бачив.

Свідок ОСОБА_10 тракторист ДП «Недригайлівський агролісгосп» повідомив що його запросили відбуксирувать автомобіль "Газель" до відділку поліції. приїхавши на місце події побачив автомобіль "Газель" в кузові якого знаходилися попиляні дрова. Автомобіль був замкнений, водія не було.

Свідок ОСОБА_11 працюючий оперуповноваженим Недригайлівського ВП повідомив що надійшло повідомлення до поліції про незаконний поруб лісу. Він виїхав на місце пригоди зі слідчим ОСОБА_12 . На місці побачи автомобіль"Газель". Біля автомобіля лежали дроава. Слідчий ОСОБА_12 опломбував авомобіль та стали почерзі охороняти автомобіль. Через деякий час приїхав ОСОБА_3 та під приводом забрати покривало з кабіни автомобіля забрав бензопилу що була накрита покривалом.

Свіок ОСОБА_12 на місце події виїхав разом з ОСОБА_11 . На місці пригоди побачив автомобіль "Газель" поруч дрова. Кузов був пустий. Приїхав ОСОБА_3 відкрив автомобіль та забрав бензопилу яка була накрита покривалом.

Оцінивши вищевказаі покази свідків суд констатує, що жоден свідок не надав об`єктивних, і неоспорюваних показань про поруб ОСОБА_3 сироростущих дерев відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 246 КК України.

На думку, сторони обвинувачення, вина ОСОБА_3 в інкремінованому йому злочині стверджується також матеріали справи зібрані в ході досудового слідства а саме:

-протоколом огляду місця події від 24.10.2017 року, яким зафіксовано автомобіль марки "Газель" який знаходився в яру недалеко від дороги, рядом з автомобілем виявлені порізані стовбура дерев, а при візуальному огляді через скло, слідчий бачив, в салоні автомобіля бензопилу накриту покривалом. Кузов на момент огляду був пустий. Через 600 метрів виявлені три пеньки, з яких зроблені контрольні зрізи.

-протоколами проведення слідчих експерементів від 10.11.2017 року, 15.11.2017 року, згідно яких два фрагмента із трьох зрізів співпали з частинами спиляних дерев а також, згідно яких свідки вказували місце події та про відомі їм обставини.

-висновками судових експертиз від 07.11.2017 року, 10.11.2017 року та 14.02.2018 року.

-висновком службового розслідування за виявленими недоліками у роботі Недригайлівського ВП від 07.11.2017 року.

Допитавши обвинуваченого, представника потерпілої сторони, свідків, дослідивши та оцінивши всі надані сторонами докази відповідно до ст. 94 КПК України, та вирішуючи при ухваленні судового рішення питання, передбачені ч.1 ст. 368 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд приходить до висновку, що обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, стороною обвинувачення у ході судового розгляду не доведені, а тому дають обгрунтовані підстави вважати, що вина обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченко ч.2 ст. 264 КК України, не доведена.

Крім того, як було зазначено, згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що він за попередньою змовою групою осіб вчинив незакону порубку дерев у захисних лісових насадженнях, що спричинило істотну шкоду, відповідальність за яку передбачена за ч. 2 ст. 246 КК України.

З викладеного слідує, що обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу цього злочину є наявність спричиненої істотної шкоди довкіллю незаконним порубом дерев.

Стороною обвинувачення шкода, заподіяна діями обвинуваченого визначена в сумі 20 592 грн., яка встановлена Розрахунком Державної екологічної інспекції у Сумській області та Висновком судової економічної експертизи від 14 лютого 2018 року.

Водночас, поняття «істотна шкода» є оціночним. Питання істотності шкоди, завданої незаконним порубом, слід вирішувати в кожному окремому випадку з урахуванням всіх обставин справи та із застосуванням матеріального та екологічного підходів.

Стороною обвинувачення завдана шкода обґрунтовується тільки з урахуванням матеріального підходу.

Водночас завдану екологічну шкоду необхідно оцінювати не тільки у матеріально-грошовому еквіваленті, а й з позиції негативного впливу на довкілля. Такий вплив не може мати об`єктивної матеріальної оцінки. Завдана незаконною порубкою екологічна шкода більш небезпечна, ніж матеріальна, адже останню можна відшкодувати.

Відповідно до абз. 3 п. 9 Постанови Верховного суду України №17 від 10 грудня 2004 року «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» у справах про злочини, відповідальність за які передбачена ст. 246 КК України шкода визнається істотною, коли: були знищені певні види дерев у тій чи іншій місцевості; погіршилися породний склад, якість, захисні, водоохоронні й інші екологічні властивості лісу; виникли труднощі у відтворенні заліснення в певній місцевості; знизилась якість атмосферного повітря; змінились ландшафт місцевості, русло річки; сталась ерозія ґрунту;тощо.

Вирішуючи питання про істотність завданої порубом дерев шкоди суд враховує те, що порубом була завдана матеріальна шкода у сумі 20 592, 16 грн., було зрубано три дерева породи ясен та одне сухостійне дерево проди берест, відомості про занесення цих порід дерев до Червоної книги України чи інші відомості про рідкісність виду дерев відсутні, обвинувальний акт не містить будь-яких інших можливих негативних наслідків довкіллю, завданих порубом, і обвинувачення щодо настання таких наслідків не пред`являлось, та вважає, що тільки матеріального підходу для визначення шкоди істотною недостатньо і приходить до висновку, що завдана шкода не є істотною.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Саундерс проти Сполученого Королівства» 29 листопада 1996 року вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Лише таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.

Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», повязаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.

Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

Одним з основних прав і свобод людини, встановлених Конституцією є презумпція невинуватості, закріплена в ст. 62 Конституції України. Відповідно до вказаної статті в ній передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сумнівний характер вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому діяння не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який також знайшов свій вияв і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України», в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.

Тягар доведення факту вчинення обвинуваченим злочину покладений на сторону обвинувачення і не може перекладатися на захист, що чітко та недвозначно висловлено у низці рішень Європейського Суду з прав людини, зокрема, у § 39 Рішення Суду «Капо проти Бельгії» № 4291/98 від 13 січня 2005 року.

Відповідно до чч. 2-4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив, мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

На підставі ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.2,3 ч.1 ст. 373 КПК України виправдальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, а в діях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

У відповідності п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року, № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст.129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав.

В п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» звернуто увагу на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винуватість чи невинуватість особи, а всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого та коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобовязаний постановити виправдувальний вирок.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, у відповідності до положень ст. 92 КПК України, покладається на сторону обвинувачення, належності та допустимості доказів - на сторону, що їх подає.

Всупереч зазначеним вимогам закону, органами досудового слідства не була належним чином і з достатньою повнотою та всебічністю досліджена як суб`єктивна, так і об`єктивна сторони інкримінованого злочину, і будь-які слідчі дії, спрямовані на це не проводились.

З урахуванням досліджених доказів, з урахуванням отриманих безпосередньо в суді показань свідків обвинувачення, жоден з яких не надав об`єктивних, конкретних і неоспорюваних показань про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, суд, у відповідності до ст. 62 Конституції України, тлумачить це на користь обвинуваченого і приходить до загального висновку про недоведеність вчинення ним вказаного злочину, та про відсутність в його діянні складу кримінального правопорушення, тому, на думку суду, його слід визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 2,3 ч. 1 ст. 373 КПК України.

У кримінальному провадженні прокурором був заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 20592,16 грн. (т. 1 а.с. 11-15).

Вирішуючи питання щодо цивільний позову суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

В ч. 1 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

У разі виправдання обвинуваченого, цивільний позов підлягає залишенню без розгляду.

Отже, цивільний позов прокурора заявленного в інтересах держави про стягнення шкоди заподіяної порубом відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України підлягає залишенню без розгляду.

Процесуальні витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням експертиз підлягають відшкодуванню за рахунок Державного бюджету України.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 374, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 246 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю його вини та відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати по залученню експертів віднести на рахунок держави.

Речові докази: підголовник, монтировку, цеп з бензопили, мобільний телефон повернути володільцю ОСОБА_3 .

Скасувати арешт на автомобіль марки «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 що належить ОСОБА_3 .

Речові докази, які долучено до справи - зберігати в матеріалах справи.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1