Зіньківський районний суд в Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1035/18
Номер провадження 1-кс/530/200/18

У Х В А Л А
іменем України

01.08.2018 р. м.Зіньків

Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду клопотання слідчого слідчого відділення Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, -
В С Т А Н О В И В :
Слідчий слідчого відділення Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 40 Кримінального процесуального кодексу України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно. На обґрунтування якого зазначив, що 27.07.2018 року близько 19 год. 56 хв. автомобіль марки «ВАЗ 2109» реєстраційний № НОМЕР_1 , червоного кольору, рухаючись по вул.Соборності, м.Зіньків, Полтавської області під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Сиверинівка, Зіньківського району, Полтавської області, виїжджаючи на головну автодорогу Т 17-05 «Гадяч-Полтава», не надав перевагу в русі автомобілю марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 , жовтого кольору, який рухався по головній автодорозі Т 17-05 «Гадяч-Полтава», під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , внаслідок чого автомобіль марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 допустив зіткнення, із автомобілем марки «ВАЗ 2109» реєстраційний № НОМЕР_1 . У результаті даної ДТП ОСОБА_4 отримав численні тяжкі тілесні ушкодження внаслідок яких помер у лікарні Зіньківської ЦРЛ.
Відомості по даному факту внесено 28.07.2018 року до ЄРДР за №0000293 за ч.2 ст.286 КК України.
Опитаний по даному кримінальному провадженню ОСОБА_5 пояснив, що 27.07.2018 року близько 18 год. 20 хв. він рухався на власному автомобілі DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_3 рухався по об`їзній дорозі м.Зіньків зі сторони с.Розбишівка в напрямку м.Полтава. Рухаючись по вказаній дорозі та доїзджаючи до перехрестя, він побачив як на вказану дорогу виїхав швидко легковий автомобіль, тому ОСОБА_5 невстиг загальмувати та допустив зіткнення на смузі руху в якій він рухався. Після чого останній викликав швидку допомогу та поліцію.
27.07.2018 року старшим слідчим Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 було проведено огляд автомобіля марки «ВАЗ» 2109, д.н.з. НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_4 та автомобіля марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_5 . В ході огляду даних транспортних засобів було описано їхні механічні пошкодження та вони були вилучені до Зіньківського ВП.
28.07.2018 року дані транспорті засоби були визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженні та передані на зберігання до майданчика для тримання транспортних засобів Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «ВАЗ» 2109, д.н.з. НОМЕР_4 , належить гр-ну ОСОБА_4 , жителю с.Сиверинівка Зіньківського району Полтавської області.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_3 , належить гр-ну ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 .
Слідчий слідчого відділення Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_7 до слідчого судді не з`явився, хоча про місце, день, місяць, рік і час прибуття був сповіщений своєчасно та належним чином.
Згідно із частиною 3 статті 244 Кримінального процесуального кодексу України неприбуття за судовим викликом особи, яка подала клопотання, не є перешкодою для його розгляду, крім випадків, коли слідчим суддею його участь визнана обов`язковою.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки слідчого обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.
Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, закриттям кримінального провадження (п.5 ст. 3 КПК України).
Згідно ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Поняття верховенства права та його зміст розкрито у Рішеннях Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 та від 11.10.2011 року №10-рп/2011.
Відповідно до положень ст.9 цього Кодексу, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності). При цьому, слідчий зобов`язаний (а не має право) всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Разом з цим, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами (ст.22 КПК України).
Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.
За нормами ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, зокрема, слідчий суддя встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч.1 ст.84 КПК України).
Належними є докази, які прямо або непрямо підтверджують існування чи відсутність інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).
Слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч.1 ст.94 КПК України).
В судовому засіданні встановлено, що 27.07.2018 року, близько 19 год. 56 хв., автомобіль марки «ВАЗ 2109» реєстраційний № НОМЕР_1 , червоного кольору, рухаючись по вул.Соборності, м.Зіньків, Полтавської області, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Сиви
Сиверинівка, Зіньківського району, Полтавської області, виїжджаючи на головну автодорогу Т 17-05 «Гадяч-Полтава», не надав перевагу в русі автомобілю марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 , жовтого кольору, який рухався по головній автодорозі Т 17-05 «Гадяч-Полтава», під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , внаслідок чого автомобіль марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 допустив зіткнення, із автомобілем марки «ВАЗ 2109» реєстраційний № НОМЕР_1 . Так у результаті даної ДТП ОСОБА_4 отримав численні тяжкі тілесні ушкодження внаслідок яких помер у лікарні Зіньківської ЦРЛ.
Відомості по даному факту внесено 28.07.2018 року до ЄРДР за №0000293 за ч.2 ст.286 КК України.
27.07.2018 року старшим слідчим Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 було проведено огляд автомобіля марки «ВАЗ» 2109, д.н.з. НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_4 та автомобіля марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_5 . В ході огляду даних транспортних засобів було описано їхні механічні пошкодження та вони були вилучені до Зіньківського ВП.
28.07.2018 року дані транспорті засоби були визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженні та передані на зберігання до майданчика для тримання транспортних засобів Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «ВАЗ» 2109, д.н.з. НОМЕР_4 , належить гр.-ну ОСОБА_4 , жителю с.Сиверинівка Зіньківського району Полтавської області.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_3 , належить гр-ну ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Відповідно до положень ч. І ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінального-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Законодавець в положеннях ст. 171 КПК України висуває вимоги до клопотання про арешт майна. Також, ч. 1 ст. 173 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Згідно ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів кримінального забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. При цьому, обов`язок доказування обставин, які визначені в ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора (ч.1 ст.92 КПК).
Аналізуючи доведеність прокурором необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з позиції ч.3 ст.132 КПК України, з урахуванням досліджених доказів у межах розгляду даного клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст.187 КК України.

Згідно ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 22, 84, 91, 92, 94, 131, 132, 167, 170, 171, 172-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотанняслідчого слідчого відділення Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_7 про накладення арешту на майно - задовольнити.
З метою забезпечення кримінального провадження №0000293 внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 28.07.2018 року за ч.2 ст.286 КК України накласти арешт на майно, а саме:на автомобіль марки «ВАЗ» 2109, д.н.з. НОМЕР_4 , який належить гр-ну ОСОБА_4 та автомобіль марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить гр.-ну ОСОБА_5 передавши їх на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, до вирішення питання по суті.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1