пр. № 1-кп/759/1041/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 00010078, внесеного 21 серпня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Путила Путильського району Чернівецької області, українки, громадянки України, з базовою вищою освітою, яка офіційно не працює, не одружена, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрована в АДРЕСА_1 та проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 20 серпня 2013 року близько 10 год. 30 хв., знаходячись у приміщенні гіпермаркету «Ашан» за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6, реалізовуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнилася, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з полиць товар, що належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», а саме: рукавички латексні вартістю 4 грн. 66 коп., гель для гоління «Satin Care» вартістю 32 грн. 83 коп., гель-крем проти целюліту вартістю 59 грн. 89 коп., кофе «Якобс» вартістю 29 грн. 18 коп., драже «M&Ms» вартістію 5 грн. 07 коп., чохол для мобільного телефону вартістю 37 грн. 30 коп., «Kinder Joy» вартістю 12 грн. 74 коп. та розчіску жіночу вартістю 17 грн. 44 коп., а всього майна на загальну суму 199 грн. 11 коп., які поклала до своєї сумки, та, не маючи наміру розраховуватись, направилася з торгівельного залу до виходу. Однак, виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_3 злочин до кінця не довела з причин, які не залежали від її волі, оскільки при виході з магазину вона була затримана працівниками охорони.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у висунутому їй обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила обставини вчинення нею кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, вона пояснила, що 20 серпня 2013 року, приблизно о 10 год. 30 хв., вона знаходилася у приміщенні гіпермаркету «Ашан», що по вул. Берковецька, 6 у м. Києві, та проходячи повз торгівельні полиці, взяла рукавички латексні, гель для гоління, гель-крем проти целюліту, кофе, драже, чохол для мобільного телефону, кіндер Джой та розчіску, загальну вартість яких 199 грн. 11 коп. та їх належність ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» не оспорювала,які поклала до своєї сумки. На касі вона за викрадений товар умисно не розрахувалася, після чого направилася до виходу з магазину, однак була затримана працівниками охорони магазину. Вчинила крадіжку у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Отже, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, доходить висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна на суму 199 грн. 11 коп. доведена повністю. Дії обвинуваченої підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, суд не встановив.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставину, яка пом`якшує її покарання, та відсутність обставин, які обтяжують її покарання; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується позитивно, офіційно не одружена, але перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні неповнолітню дитину та на даний час перебуває у стані вагітності, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у межах санкції цієї частини ст. 185 КК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді штрафу. Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Також, розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченої, про застосування амністії до ОСОБА_3 згідно Закону України "Про амністію у 2016 році" (надалі - Закон), Закону України "Про застосування амністії", суд вважає за необхідне вказати таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Статтею 86 КК України регламентовано, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22 грудня 2016 року звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Публікація Закону відбулася в офіційному виданні Голос України № 163 від 6 вересня 2017 року.

Як наслідок, Закон набрав чинності 7 вересня 2017 року, у той час, як обвинувачена вчинила даний злочин до вказаної дати.

ОСОБА_3 , за цим вироком визнана винуватою за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 даного Кодексу, є злочином середньої тяжкості.

ОСОБА_3 не позбавлена батьківських прав та на день набрання чинності цим Законом мала доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій не виповнилося 18 років.

ОСОБА_3 клопотання про застосування амністії до неї підтримала, просила задовольнити, та надала відповідну згоду з цього питання.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Відповідно ж до положень ст. 86 КК України, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

З огляду на що, вказане клопотання, щодо застосування амністії до обвинуваченої підлягає задоволенню, як обґрунтоване.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369-371, 374 КПК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-VIII від 22 грудня 2016 року, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-VIII від 22 грудня 2016 року звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.

Речові докази по справі:

- рукавички латексні, гель для гоління «Satin Care», гель-крем проти целюліту, кофе «Якобс», драже «M&Ms», чохол для мобільного телефону, «Kinder Joy» та розчіску жіночу, які передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет" - залишити ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет" за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1