У Х В А Л А
іменем України

17 серпня 2018 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
В С Т А Н О В И В:
16.08.2018 року слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0007113 від 15.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15.08.2018 приблизно о 11 год. 00 хв. група невстановлених досудовим розслідуванням осіб, перебуваючи на території ринку "Глорія" по вул. Електротехнічна, 2-а в м. Києві, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, із застосуванням предметів, схожих на пістолети, вчинили хуліганські дії, спричинивши тілесні ушкодження потерпілим.

15.08.2018 слідчим СВ Деснянського управління поліції ГУ НП у м. Києві в ході огляду ділянки місцевості за адресою м. Київ, вул. Електротехнічна 2-А, біля ринку «Глорія» за згодою користувача ОСОБА_4 1988 р.н. було проведено огляд, автомобіля, який знаходився на вказаній ділянці, а саме: BMW 745I, легковий седан-в, сірого кольору, (номер шасі НОМЕР_1 ) який зареєстровано на ОСОБА_5 , який згідно бази «Угон», викрадений 01.06.2016 року у Київський обл. м. Обухів.

В ході огляду вказаний вище автомобіль було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
В судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив.
Враховуючи положення ч.1 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого.
Дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.
Встановлено, що в провадженні Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0007113 від 15.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.08.2018 приблизно о 11 год. 00 хв. група невстановлених досудовим розслідуванням осіб, перебуваючи на території ринку "Глорія" по вул. Електротехнічна, 2-а в м. Києві, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, із застосуванням предметів, схожих на пістолети, вчинили хуліганські дії, спричинивши тілесні ушкодження потерпілим.

15.08.2018 слідчим СВ Деснянського управління поліції ГУ НП у м. Києві в ході огляду ділянки місцевості за адресою м. Київ, вул. Електротехнічна 2-А, біля ринку «Глорія» за згодою користувача ОСОБА_4 1988 р.н. було проведено огляд, автомобіля, який знаходився на вказаній ділянці, а саме: BMW 745I, легковий седан-в, сірого кольору, (номер шасі НОМЕР_1 ) який зареєстровано на ОСОБА_5 .

В ході огляду вказаний вище автомобіль було вилучено, а 15.08.2018 р. визнано речовим доказом.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , власником автомобіля BMW 745I, легковий седан-в, сірого кольору, (номер шасі НОМЕР_1 ) м. Києві є ОСОБА_5 .

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Приписами ч.ч.10, 11 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другоїстатті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим суддею встановлено, що метою накладання арешту на майно є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, відчуження. Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існують підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити цей вид забезпечення кримінального провадження, а саме: тимчасово вилучене майно, про арешт якого ставить питання слідчий, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вказане майно підпадає під ознаки речового доказу.
Враховуючи викладене клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 167-173 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.
Накласти арешт в рамках кримінального провадження №0007113 від 15.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України на автомобіль BMW 745I, легковий седан-в, сірого кольору, (номер шасі НОМЕР_1 ), який зареєстрований на ОСОБА_5 , який згідно бази «Угон», викрадений 01.06.2016 року у Київський обл. м. Обухів.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя