Справа № 214/7807/15-к
1-кп/214/150/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004395 від 02.12.2014 року та №0000107 від 10.01.2015 року, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в смт. Десна, Козелецького району, Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
- 23.05.1996 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.142 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 25.10.2002 року по відбуттю строку покарання;
- 21.10.2003 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.395 КК України до арешту на термін 1 місяць;
- 01.08.2007 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Звільнений 30.03.2011 року по відбуттю строку покарання;
- 22.02.2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі;
- 29.03.2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.02.2012 року та до відбуття остаточно призначено 1 рік 1 місяць позбавлення волі;
- 25.12.2013 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворішого покарання, призначеного вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу 29.03.2012 рок, більш суворим, остаточно до відбуття призначено 2 роки позбавлення волі. Звільнений 04.01.2014 року по відбуттю строку покарання;
- 16.05.2014 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на 3 роки;
- 22.03.2016 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358, ч.2 ст. 190, ст.70, ст.71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;
- 16.08.2016 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворішого покарання призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.03.2016 року, остаточно до відбуття призначено 2 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 11 жовтня 2016 року в залі Апеляційного суду Дніпропетровської області по відбуттю строку призначеного покарання;
- 19.10.2016 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
- 28.11.2016 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.190, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1, ч.4 ст.70, ст.72 КК України, остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.10.2017 року скасовано звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2016 року та остаточно до відбуття призначено 3 роки позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що народилася в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянки України, не заміжньої, має неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно якої на даний час позбавлена батьківських прав, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої:
- 27.02.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт;
- 05.06.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 місяців 10 днів арешту;
- 04.08.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, 71 КК України, до покарання у виді арешту на термін 6 місяців;
- 04.08.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 5 місяців арешту. На основі ст. 71 ч. 1 КК України, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.06.2015 року та до відбуття остаточно призначено 6 місяців арешту.
- 22.09.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 70 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;
- 04.08.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч. 1 ст.71 КК України до 6 місяців арешту;
- 22.09.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;
- 13.04.2016 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі, звільнена 10.10.2016 року по відбуттю строку покарання;
- 28.11.2016 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, остаточно призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.09.2018 року скасовано звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2016 року та остаточно до відбуття призначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:
30 листопада 2014 року приблизно о 20:00 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , останній діючи повторно, за попередньою змовою між собою, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , яку ОСОБА_5 орендувала, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненими, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрали бойлер марки «Ariston», ємністю 65 л, вартістю 1480 грн., пральну машину марки «Indesit», вартістю 3800 грн., wi fi роутер марки «TP-link» TL WR741ND, вартістю 300 грн. та фен для волосся марки «Orion» вартістю 150 грн., після чого разом з викраденими речами, належними потерпілому ОСОБА_11 , з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_11 було спричинено майнову шкоду у розмірі 5 730 грн.
Також, 09 січня 2016 року, о 18-00 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою між собою, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрали телевізор марки ТМ «LG» СА-21G20 в корпусі чорного кольору, кінескоп тонований FSN 52 см., вартістю 550 грн., бойлер марки ТМ «Round» VMR 50, в корпусі білого кольору, електричний ємністю 50 літрів, вартістю 1645 грн., роутер марки «Huawai» в корпусі чорного кольору, вартістю 250 грн., лінолеум розміром 3х4 з орнаметром квадрат, біло-коричневого кольору, вартістю 576 грн., змішувач води з кухні, вартістю 310 грн., змішувач води з ванної кімнати 340 грн., дві подушки розміром 70х70 см., білого кольору, на пушу, загальною вартістю 170 грн., вовняна ковдра двоспальна, синього кольору, вартістю 280 грн., комплект постільної бавовняної білизни світло-коричневого кольору, вартістю 350 грн., два махрових банних рушники, розміром 140х70 см., загальною вартістю 136 грн., електроконфорка з газової плитки, вартістю 150 грн., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення, разом з викраденими речами, зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду у розмірі 4 757 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, 15 квітня 2015 року, о 13-00 год., ОСОБА_4 , знаходячись в магазині «Єва №65», розташованого за адресою: вул. Мелешкіна, 22 в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненими, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав з полиці прилавку станок чоловічий для гоління «Gillette Fusion ProGlide Power Gold», вартістю 263 грн. 20 коп. (без ПДВ), чим завдав матеріального збитку магазину «Єва №65» ТзОВ «Руш» на загальну суму 263 грн. 20 коп.
Також, 13 червня 2015 року, в період часу з 22-10 год. до 22-45 год., ОСОБА_4 , знаходячись в салоні автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався на м-ні Сонячний в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненими, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з полиці передньої торпеди автомобіля планшет марки «Bravis NP 72», вартістю 1179 грн. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_13 було спричинено майнову шкоду у розмірі 1 179 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав в повному обсязі по обставинах, зазначених в обвинувальних актах та пояснив, що 30 листопада 2014 року, точного часу не пам`ятає, він спільно з ОСОБА_5 , попередньою домовившись з останньою, перебуваючи в кв. АДРЕСА_3 , яку остання орендувала, таємно викрали бойлер, пральну машину, wi fi роутер та фен для волосся, що належали потерпілому ОСОБА_11 . В подальшому викрадене майно продали, а гроші витратили на власні потреби. Він згоден з розміром завданих потерпілому ОСОБА_11 збитків, що зазначені в обвинувальному акті. Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_11 визнає в повному обсязі.

В 2015 році, точного часу не пам`ятає, він та ОСОБА_5 винаймали квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , звідки спільно викрали: телевізор, бойлер, роутер, лінолеум змішувач води з кухні, змішувач води з ванної, дві подушки, вовняну ковдру, комплект постільної білизни, два рушники. Він згоден з розміром завданих потерпілому ОСОБА_12 збитків, що зазначені в обвинувальному акті.

Пізніше в 2015 році, точного часу не пам`ятає, він таємно з магазину «Єва №65», що розташований за адресою: вул. Мелешкіна, 22 в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, таємно викрав з полиці прилавку станок чоловічий для гоління «Gillette Fusion ProGlide Power Gold», вартістю 263 грн. 20 коп. (без ПДВ). Він згоден з розміром завданих збитків магазину «Єва №65» ТзОВ «Руш», що зазначені в обвинувальному акті.

А 13 червня 2015 року, точного часу не пам`ятає, знаходячись в салоні автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався по м. Кривому Розі, користуючись послугами таксі, він таємно викрав планшет марки «Bravis NP 72», вартістю 1179 грн. Він згоден з розміром завданих потерпілому ОСОБА_13 збитків, що зазначені в обвинувальному акті.

Під час досудового розслідування психологічного та фізичного тиску на нього працівники поліції не здійснювали. Він щиро розкаюється у скоєному та просив суворо не карати.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнала в повному обсязі по обставинах, зазначених в обвинувальному акті та пояснила, що 30 листопада 2014 року, точного часу не пам`ятає, вона спільно з ОСОБА_4 , попередньою домовившись з останнім, перебуваючи в кв. АДРЕСА_3 , яку вона орендувала, таємно викрали бойлер, пральну машину, wi fi роутер та фен для волосся, що належали потерпілому ОСОБА_11 . В подальшому викрадене майно продали, а гроші витратили на власні потреби. Вона згоден з розміром завданих потерпілому ОСОБА_11 збитків, що зазначені в обвинувальному акті. Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_11 визнає в повному обсязі.

В 2015 році, точного часу не пам`ятає, вона та ОСОБА_4 винаймали квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , звідки спільно викрали: телевізор, бойлер, розтер, лінолеум змішувач води з кухні, змішувач води з ванної, дві подушки, вовняну ковдру, комплект постільної білизни, два рушники. Вона згодна з розміром завданих потерпілому ОСОБА_12 збитків, що зазначені в обвинувальному акті. Під час досудового розслідування психологічного та фізичного тиску на неї працівники поліції не здійснювали. Вона щиро розкаюється у скоєному та просив суворо не карати.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, показання обвинувачених, суд вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому КПК України, а тому є належними. Також вказані вище докази є допустимими, оскільки підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, а також обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно.
Після з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених під час судового розгляду кримінального провадження, аналізуючи показання обвинувачених, які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою, суд поза розумним сумнівом приходить до висновку про доведеність їх вини у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожному окремо, кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" №1637/04, у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинувачених, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 визначається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставини, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (т.2 а.с.89).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується нейтрально (т.1, а.с.233), раніше судимий за корисливі злочини (т.1 а.с.224-228), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т.1, а.с.222-223).
Таким чином, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності, а особливо попередню поведінку ОСОБА_4 , а саме, неодноразове притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, що дає підстави для очікувань про відсутність у останнього наміру зупинятись у своїх злочинних діях, отже небезпека в такому випадку для суспільства та держави є явною, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінованої йому статті.
В свою чергу, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає необхідним застосувати ч.4 ст.70 КК України, та до призначеного покарання частково приєднати покарання, призначене вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2016 року та визначене ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.10.2017 року, призначивши остаточне покарання за сукупністю вироків.
За вказаних обставин суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_4 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а також для застосування до нього при призначенні покарання положень ст.ст.69, 75 КК України.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових злочинів ним та іншими особами.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно обчислювати з моменту затримання, тобто з 16 листопада 2017 року.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк покарання відбутого за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2016 року та ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.10.2017 року.
При цьому суд відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про зарахування, за правилами визначеними ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015, строку перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді цього кримінального провадження, як попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , в строк відбування покарання, оскільки такі доводи є безпідставними, враховуючи прибуття обвинуваченого ОСОБА_4 в установу попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді цього кримінального провадження 24.06.2018 року, під час дії вимог ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017, відповідно до змісту яких попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Вказаний висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_7 визначається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставини, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , відсутні.
Обвинувачена ОСОБА_5 по відношенню до інкримінованого їй кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (т.1 а.с.237).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особистість обвинуваченої, яка за місцем мешкання характеризується нейтрально (Т.1, а.с.253), раніше судима за корисливі злочини (т.1 а.с.238-239), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т.1, а.с.236-237).
Таким чином, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності, а особливо попередню поведінку ОСОБА_5 , а саме, неодноразове притягнення її до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, що дає підстави для очікувань про відсутність у останньої наміру зупинятись у своїх злочинних діях, отже небезпека в такому випадку для суспільства та держави є явною, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінованої їй статті.
В свою чергу, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд вважає необхідним застосувати ч.4 ст.70 КК України, та до призначеного покарання частково приєднати покарання, призначене вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2016 року та визначене ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.09.2018 року, призначивши остаточне покарання за сукупністю вироків.
За вказаних обставин суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_5 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а також для застосування до неї при призначенні покарання положень ст.ст.69, 75 КК України.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню нових злочинів нею та іншими особами.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 необхідно обчислювати з моменту приведення вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2016 року до виконання на підставі ухвали суду від 24.09.2018 року, тобто з 24 вересня 2018 року.
Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк покарання відбутого за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2016 року та ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.09.2018 року.
При цьому суд відхиляє доводи обвинуваченої ОСОБА_5 про зарахування, за правилами визначеними ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015, строку перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді цього кримінального провадження, як попереднього ув`язнення ОСОБА_5 , в строк відбування покарання, оскільки такі доводи є безпідставними, враховуючи, що відносно ОСОБА_5 під час розгляду цього кримінального провадження діяв запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний в кримінальному провадження, що перебуває на розгляді в Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а також, остання почала відбувати покарання, визначене ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.09.2018 року, під час дії вимог ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017, відповідно до змісту яких попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Указаний висновок суду повністю узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17.
Під час досудового розслідування та судового розгляду цього об`єднаного кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжні заходи не обирались.
02 листопада 2016 року потерпілий ОСОБА_11 звернувся до суду з цивільним позовом до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з яких, солідарно, просив стягнути матеріальну шкоду в розмірі 5 730 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн., завданих кримінальним правопорушенням, а також стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судові витрати на правову допомогу в розмірі 250 грн. (т.3, а.с. 150-153).
Потерпілий ОСОБА_11 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю визнали позовні вимоги ОСОБА_11 .
Захисники обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , кожен окремо, в судовому засіданні не заперечували проти задоволення вказаних вище позовних вимог.
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою ст. 1177 ЦК України, визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено, що в результаті неправомірних дій обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_11 було завдано майнової шкоди на суму 5 730 грн., що встановлено судом та не спростовано обвинуваченими під час судового розгляду.
За таких обставин, суд вважає можливим позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди задовольнити та стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_11 5 730 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Отже, враховуючи встановлені та зазначені вище в кримінальному провадженні судом обставини, суд приходить до висновку, що потерпілий ОСОБА_11 отримав душевні страждання внаслідок неправомірних дій обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вину в вчиненні яких доведено стороною обвинувачення.
Суд, при визначенні розміру відшкодування обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 моральної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_11 , відповідно до роз`яснень п.9 Постанови №4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», враховує: ступінь змін в звичайному ритмі життя потерпілого у зв`язку з протиправними діями останніх, характер, час та рівень зусиль, які вимушений прикладати потерпілий для відновлення втраченого майна, виходячи з засад розумності, виваженості, справедливості, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги потерпілого частково в частині стягнення в якості моральної шкоди з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , солідарно, 2 000 (дві тисячі) грн.
Крім того, суд, керуючись вимогами ст.ст. 137, 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в рівних частках, з кожного по 125 (сто двадцять п`ять) грн. на користь потерпілого ОСОБА_11 в рахунок відшкодування витрат пов`язаних з отриманням правничої допомоги, наявність яких підтверджується відповідною квитанцією (т.3 а.с.149).
В свою чергу, відповідно до вимог ст.124 КПК України, суд вважає, що з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в рівних частках, по 221 (двісті двадцять одній) грн. 04 коп. з кожного окремо на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрат на залучення експерта для проведення судових експертиз (Т.1 а.с.18,156).
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2016 року та визначене ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.10.2017 року, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 необхідно обчислювати з моменту затримання, тобто з 16 листопада 2017 року.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк покарання відбутого за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2016 року та ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.10.2017 року.
ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Призначити покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 8 (вісім) місяців.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2016 року та визначене ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.09.2018 року, остаточно призначивши ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_5 необхідно обчислювати з моменту приведення вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2016 року до виконання на підставі ухвали суду від 24.09.2018 року, тобто з 24 вересня 2018 року.
Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк покарання відбутого за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2016 року та ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.09.2018 року.
Позовні вимоги ОСОБА_11 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 5 730 (п`ять тисяч сімсот тридцять) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рівних частках, з кожного по 125 (сто двадцять п`ять) грн. на користь потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рахунок відшкодування витрати пов`язані з отриманням правничої допомоги.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рівних частках, по 221 (двісті двадцять одній) грн. 04 коп. з кожного окремо на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз.
Речові докази:
паспорт на ім`я ОСОБА_14 , який долучений до матеріалів провадження - повернути ОСОБА_14 , дозволивши використовувати на власний розсуд (т.1, а.с. 39-40).
-паспорт на ім`я ОСОБА_15 , який долучений до матеріалів провадження - повернути ОСОБА_15 , дозволивши використовувати на власний розсуд (т.2, а.с. 30-31).
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпропетровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1