У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого з особливо важливих справ відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_4 про накладення арешту в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000038 від 24.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК України, -

в с т а н о в и в:
19.10.2018 року слідчий звернувся до суду із вище зазначеним клопотанням, де просить накласти арешт грошові кошти, які визнані речовими доказами.
Слідчий та прокурор протягом тривалого часу до суду для розгляду вищевказаного клопотання не з`являлися.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ч. с. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності-також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Так, неявка слідчого або прокурора свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання, а також є фактично невиконанням цими суб`єктами обов`язку довести обставини. Це, у свою чергу, позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, із якими закон пов`язує вирішення питання про арешт майна, а отже, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Крім того, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін (ст. 22 КПК), яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити особисту явку та подання доказів.
На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що вказане клопотання задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 40, 107, 110, 131, 132, 159-166 КПК України,-

у х в а л и в:

У задоволені клопотання слідчого з особливо важливих справ відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_4 про накладення арешту в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000038 від 24.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1