ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7357/18
провадження № 1-кс/753/2130/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2018 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі представника потерпілої ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0009360,

В С Т А Н О В И В:

23.04.2018 представник ОСОБА_3 , діючи в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0009360.

На обґрунтування скарги вказав, що 16.04.2018 було отримано копію постанови слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 22.03.2018 про закриття кримінального провадження № 0009360, внесеного до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Постанову про закриття кримінального провадження представник вважає незаконною і необґрунтованою посилаючись на те, що слідчим не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, а висновок слідчого про відсутність складу злочину є передчасним і безпідставним.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши представника та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив такі обставини.

Кримінальне провадження № 0009360 було внесене до ЄРДР 28.08.2017 за заявою ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

У заяві про кримінальне правопорушення потерпіла вказала, що у грудні 2014 р. вона позичила своєму знайомому ОСОБА_6 гроші в сумі 5 тис. дол. США для придбання рентген-апарату для стоматологічної клініки ОСОБА_7 . На підтвердження отримання грошей ОСОБА_6 написав розписку. ОСОБА_6 зобов`язався повернути борг у строк до 22.06.2015, але борг він не повернув, на численні телефонні дзвінки самої потерпілої та її родичів він придумував безліч причин, чому не може повернути борг. Спочатку ОСОБА_6 ще відповідав на дзвінки, а потім взагалі почав уникати спілкування. Тривалий час потерпіла намагалася змусити його повернути борг через знайомих та партнера по бізнесу ОСОБА_8 , але ці намагання були марними.

22.03.2018 слідчим слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0009360. Підставою закриття кримінального провадження слідчий зазначив відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

На обґрунтування рішення про закриття кримінального провадження слідчий послався на те, що спірні правовідносини носять цивільно-правовий характер.

З матеріалів скарги вбачається, що копію оскаржуваної постанови представник потерпілої одержав 12.04.2018, а отже встановлений законом десятиденний строк її оскарження не пропущений.

Даючи оцінку доводам скарги про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної постанови, суд керується загальними положеннями кримінального провадження, нормами кримінального процесуального закону, які визначають порядок (процедуру) кримінального провадження, та нормою кримінального закону, який визначає відповідальність за злочин згідно із зазначеною у заяві потерпілого та внесеною до ЄРДР правовою кваліфікацією.

Так, згідно положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Ч. 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження …, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення форма вини мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (ст. 91 КПК України).

Відповідно до положень ст. 93 цього Кодексу сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК).

Належними є докази які прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК).

За приписом п. 2) ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити: відомості про зміст обставин, яка є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 11 КК України дає загальне визначення поняття злочину, яке містить у собі сукупність ознак, обов`язкових для будь-якого конкретного злочину. Такими ознаками є суспільна небезпечність діяння, передбаченість його Кримінальним кодексом, винність та вчинення його суб`єктом злочину.

За змістом диспозиції ст. 190 КК України об`єктивна сторона цього злочину полягає у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману або зловживання довірою. Особливість шахрайства полягає в тому, що потерпілий, будучи введеним в оману, зовні добровільно передає винному майно або право на таке майно вважаючи, що це є правомірним, необхідним або вигідним для нього, що він зобов`язаний це зробити. Тому обман або зловживання довірою за часом передує передачі майна або права на майно і викликає у потерпілого усвідомлення правомірності такої передачі.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується прямим умислом, корисливим мотивом та метою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2014 р. лікарі-стоматологи ОСОБА_6 та ОСОБА_8 заснували стоматологічну клініку у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Хеппі Дент», директором якого було призначено ОСОБА_6 .

У грудні 2014 р. ОСОБА_6 звернувся до своєї знайомої ОСОБА_4 з проханням позичити гроші для придбання обладнання для стоматологічної клініки. Потерпіла погодилась позичити гроші та надала ОСОБА_6 в борг гроші в сумі 5 тис. дол. США. На підтвердження отримання грошей ОСОБА_6 видав розписку, зобов`язавшись повернути борг у строк до 22.06.2015.

Позичені гроші дійсно були витрачені на придбання стоматологічного обладнання, що підтверджується показаннями ОСОБА_6 і ОСОБА_8 та письмовими доказами: договором фінансового лізингу та актом приймання-передачі предмету лізингу.

ОСОБА_6 пояснив, що не повернув позику через фінансові труднощі. З його показань вбачається, що він визнає факт невиконання грошових зобов`язань і з метою повернення боргу намагається продати свою частку в ТОВ «Хеппі Дент».

Жодних даних про те, що отримуючи від ОСОБА_4 гроші ОСОБА_6 не мав наміру їх повертати, в ході досудового розслідування не здобуто, таких даних не навела і потерпіла.

Отже встановлені досудовим розслідуванням обставини беззаперечно свідчать про відсутність як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони злочину, а лише вказують на існування цивільного спору. Такий спір не може бути предметом розслідування у кримінальному провадженні, оскільки завданням кримінального провадження є, зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а не захист цивільних прав та інтересів, який здійснюється в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає висновок слідчого про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення обґрунтованим, проведене у кримінальному провадженні досудове розслідування - повним і об`єктивним, а постанову про закриття кримінального провадження достатньо мотивованою і обґрунтованою, тобто такою, що відповідає вимогам ст. 110, 284 КПК України, а отже підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0009360.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: