Ухвала Іменем України

05 вересня 2018 р.

м. Київ
справа № 11/796/135/2016

провадження № 51-1743 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року щодо відмови у задоволенні його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду м. Севастополя від 08 листопада 2007 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Апеляційного суду м. Севастополя від 25 жовтня 2002 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 142 КК України (в ред. 1992 року), п.п. «а», «з» ст. 93 КК України (в ред. 1996 року), ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 357 КК України (в ред. 2001 року) до покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою Верховного Суду України від 24 квітня 2003 року зазначений вирок апеляційного суду відносно ОСОБА_5 залишено без зміни, а касаційні скарги його захисників без задоволення.
Ухвалою Апеляційного суду м. Севастополя від 28 січня 2005 року ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку апеляційного суду від 25 жовтня 2002 року, а його касаційну скаргу визнано такою, що не підлягає розгляду.
Ухвалою Апеляційного суду м. Севастополя від 08 листопада 2007 року ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеної ухвали апеляційного суду від 28 січня 2005 року, а його касаційну скаргу визнано такою, що не підлягає розгляду.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеної ухвали апеляційного суду від 08 листопада 2007 року, а його касаційну скаргу визнано такою, що не підлягає розгляду.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 , посилаючись на істотне порушення кримінально-процесуального закону, ставить вимогу про скасування оскарженої ухвали апеляційного суду та направлення справи на новий судовий розгляд.
Вважає, що апеляційний суд безпідставно відмовив у поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду м. Севастополя від 08 листопада 2007 року, а також розглянув цю справу з порушенням правил підсудності.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор посилалась на необхідність задоволення касаційної скарги.
Засуджений та його захисник підтримали касаційну скаргу.
Мотиви Суду
Положеннями ст. 37 КПК України 1960 року регламентовано порядок визначення територіальної підсудності. Зокрема, визначено, що кримінальна справа розглядається в тому суді, в районі діяльності якого вчинено злочин. Якщо місця вчинення злочину встановити не можна, то справа повинна бути розглянута судом, в районі діяльності якого закінчено дізнання чи досудове слідство в даній справі.

Відповідно до ст. ст. 386, 353 КПК України 1960 року питання про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглядав справу.
Положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях змінено територіальну підсудність кримінальних справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам.
Зокрема встановлено, що розгляд кримінальних проваджень, підсудних місцевим (районним, міським, районним у містах, міськрайонним судам), розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, здійснюється одним з районних судів міста Києва, визначеним Апеляційним судом міста Києва; а підсудних Апеляційному суду Автономної Республіки Крим та Апеляційному суду міста Севастополя, - Апеляційним судом міста Києва.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_5 27 липня 2016 року звернувся до Апеляційного суду м. Києва з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали, постановленої 08 листопада 2007 року Апеляційним судом м. Севастополя щодо вироку від 25 жовтня 2002 року, постановленого цим же апеляційним судом, як судом першої інстанції.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні його клопотання, а його касаційну скаргу визнано такою, що не підлягає розгляду.
Разом із цим, Апеляційним судом м. Києва не було враховано, що після набрання законної сили зазначеною ухвалою Апеляційного суду м. Севастополя від 08 листопада 2007 року, а саме 03 серпня 2010 року, відбулися зміни у кримінально-процесуальному законодавстві (зокрема, ст. ст. 32, 33 КПК України 1960 року), відповідно до яких судом першої інстанції може бути виключно місцевий суд.
За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», було порушено правила підсудності, оскільки для розгляду зазначеного клопотання ОСОБА_5 від 27 липня 2016 року Апеляційний суд м. Києва мав визначитиодин із районних судів міста Києва.
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст 398 КПК України 1960 року підставами для скасування або зміни судом касаційної інстанції вироку, ухвали, постанови є істотне порушення кримінально-процесуального закону; неправильне застосування кримінального закону;невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність таких підстав суд керується ст.ст. 370-372 цього ж Кодексу.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 370 КПК України 1960 року вирок (постанову) в усякому разі належить скасувати, якщо порушено правила підсудності.
Враховуючи викладене, оскаржена ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з підстав істотного порушення кримінально-процесуального закону, а справа направленню на новий судовий розгляд, у зв`язку з чим Верховний Суд не вирішує інші питання, зазначені у касаційній скарзі засудженого.
Керуючись, п. п. 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України, ст.ст. 394-396 КПК України 1960 року та § 3 Закону України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 , Верховний Суд

ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року щодо відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду м. Севастополя від 08 листопада 2007 року скасувати і направити справу на новий судовий розгляд.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3