Справа № 761/3028/18
Провадження №1-кп/761/1186/2018
В И Р О К
іменем України

06 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009918 від 18 серпня 2017 року, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городківка, Андрушівського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого водієм ТОВ «Фідем Трейдінг ЛТД», пенсіонера органів внутрішніх справ за вислугою років, інваліда ІІІ групи, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю:

секретарів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 18 серпня 2017 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI» д.н. НОМЕР_1 рухався в крайній правій смузі руху проїзної частини вул. Щербаківського зі сторони просп. Перемоги в напрямку вул. Естонська та наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований на перехресті вул. Щербаківського та вул. Кирпоноса в м. Києві, навпроти будинку №20/1 по вул. Щербаківського в м. Києві.

В цей час, в сусідній крайній лівій смузі руху попутного напрямку, перед нерегульованим пішохідним переходом почав знижувати швидкість та зупинився транспортний засіб, а саме автомобіль «Chevrolet Aveo» д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 , який надавав дорогу пішоходам ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , що розпочали пересікати проїзну частину вул. Щербаківського по вказаному нерегульованому пішохідному переходу, рухаючись з права наліво відносно напрямку руху вказаних транспортних засобів.

Грубо порушуючи вимоги п.п.2.3 «б», 18.4 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року, ОСОБА_2 невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, не відреагував на зниження швидкості та зупинку транспортного засобу перед нерегульованим пішохідним переходом в сусідній смузі, в свою чергу не знизив швидкість і не зупинився перед пішохідним переходом і не переконався у відсутності пішоходів. Продовживши рух керованого автомобіля, водій ОСОБА_2 виїхав на пішохідний перехід та передньою правою частиною автомобіля здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_12 .

Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_2 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху визначених ПДР України, в результаті наїзду автомобілем спричинило смерть потерпілої ОСОБА_12 .

Під час керування транспортним засобом водій автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI» д. н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 порушив п.п.2.3 «б», 18.4 Правил дорожнього руху України:

- п. 2.3 «б»: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;

- п. 18.4: Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Таким чином ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення за ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_12 .

Обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Частково визнав заявлений цивільний позов та погодився відшкодувати завдану потерпілим моральну шкоду, проте вважає її розмір явно завищеним. Разом з тим, суду пояснив, що 18 серпня 2017 року приблизно о 11 годині 30 хвилин керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI» д. н. НОМЕР_1 рухався по вул. Щербаківського в м.Києві в крайній правій смузі руху зі швидкістю приблизно 40 км/год. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого на перехресті вул. Щербаківського та вул. Кирпоноса в м. Києві, навпроти будинку №20/1 по вул. Щербаківського в м. Києві, побачив як в сусідній лівій смузі руху почав знижувати швидкість автомобіль марки «Chevrolet Aveo» д.н. НОМЕР_2 та зупинився, на що він пригальмував та знизив швидкість. В цей час ніхто на пішохідний перехід не виходив, потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_12 він не бачив. Коли він під`їхав ближче до пішохідного переходу, тоді помітив потерпілих, які тільки розпочали рух по пішохідному переході і він їх збив. Удар відбувся боковою правою передньою частиною автомобіля, перша стояла ОСОБА_12 , а за нею ОСОБА_6 . Після ДТП він надавав потерпілим допомогу. Перший тиждень після ДТП він кожного дня ходив до лікарні. Потім купував ліки, оплачував чеки за придбанні медикаменти, аж до дня смерті ОСОБА_12 . За весь час він витратив 107 тис. грн. на лікування ОСОБА_12 , що підтверджується відповідними платіжними документами та квитанціями. Щиро розкаюється у вчиненому, висловлює жаль з приводу смерті потерпілої ОСОБА_12 .

Просить суд суворо його не карати, не позбавляти права керувати транспортними засобами, оскільки це єдине джерело заробітку його сім`ї, йому постійно потрібні кошти на лікування для себе та дружини, просив врахувати, що він зробив для себе належні висновки, розкаявся у вчиненому, вибачився перед потерпілими, надавав потерпілим допомогу та оплачував лікування.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, винуватість останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується також наступними доказами, які були безпосередньо та ретельно досліджені судом в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 18 серпня 2017 року приблизно об 11 годині 30 хвилин йшла разом зі своєю мамою ОСОБА_12 по вул. Щербаківського в м.Києві. Підійшовши до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого на перехресті вул. Щербаківського та вул. Кирпоноса в м. Києві, навпроти будинку №20/1 по вул. Щербаківського в м. Києві, вона разом з мамою чекали поки автомобілі зупиняться, щоб перейти дорогу. Водій автомобіля, який рухався у лівій смузі руху, зупинився і водій жестами показував, що пропускає їх. Автомобіль ОСОБА_2 в цей час знаходився ще далеко. Вони розпочали рух по пішохідному переходу, зробили декілька кроків і стався удар, їх вдарив автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI» д. н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 . Після удару її стан був затьмарений, бачила як збоку лежала без свідомості її мама, проте не могла до неї підійти, вона намагалася кликати на допомогу. Зазначає про те, що не бачила, чи виходив водій ОСОБА_2 з автомобіля, а також не бачила чи підходив до неї ОСОБА_2 . В результаті ДТП вона отримала легкі тілесні ушкодження. Разом з тим, до цього часу, внаслідок ДТП в неї бувають часті головні болі, болить нога. Вказує про те, що ОСОБА_2 лише один раз бачила у лікарні, особисто їй він не допомагав жодного разу. Свою матір ОСОБА_12 вона навідувала кожного дня.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала заявлений нею цивільний позов та просить стягнути на її користь з ТОВ «Фідем Трейдінг ЛТД» моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн. На підтвердження заявлених позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди зазначає, що в результаті ДТП вона зазнала сильних душевних страждань, порушення сну, нервозність, отримала негативні переживання та спогади, а також втратила найближчу людину свою матір та залишилася круглою сиротою. Зазначає про те, що в результаті ДТП втратила заробіток, оскільки перебувала на лікарняному в результаті ДТП, а потім кожного дня відвідувала матір, яка потребувала догляду. Зазначає про те, що вона є вдовою, самостійно виховує п`ятирічну доньку. Матір була для неї найближчою людиною, яку допомагала виховувати доньку, вони разом проживали. Вважає, що заявлена сума позовних вимог є обґрунтованою та справедливою, оскільки вказана ДТП завдала шкоди її здоров`ю та забрала життя її матері, залишивши її круглою сиротою та в скрутному матеріальному становищі.

Окрім того, потерпіла ОСОБА_6 наполягає на призначенні ОСОБА_2 найсуворішого покарання, яке передбачене законом за даний вид кримінального правопорушення, та вважає його каяття не щирим. Звертає увагу суду, що після ДТП ОСОБА_2 жодного разу не прийшов до неї, не попросив вибачення, не запропонував допомогу. Навіть в ході судового розгляду цієї справи, ОСОБА_2 уникає спілкування з нею та ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що являється тіткою потерпілої ОСОБА_6 та сестрою загиблої ОСОБА_12 18 серпня 2018 року приблизно о 12 годині 00 хвилин до неї зателефонувала її племінниця ОСОБА_6 та перебуваючи в знервованому стані повідомила, що їх з мамою збила машина. ОСОБА_6 повідомила їй номер телефону і назвала прізвище ОСОБА_2 , як особи, яка їх збила. Після чого, вона поїхала на місце ДТП, а її чоловік поїхав в лікарню. Зазначає про те, що вона давала власні грошові кошти на лікування сестри. Вказує про те, що ОСОБА_2 перший місяць після ДТП кожного дня приїжджав до лікарні, передавав грошові кошти, відшкодував їм шкоду на суму 107 000 грн., декілька разів давав грошові кошти, щоб заплатити за послуги доглядальниці сестри. Крім того, вона зверталася до ТОВ «Фідем Трейдінг ЛТД» з проханням відшкодувати завдану їх сім`ї внаслідок ДТП шкоду, які мали бути витрачені на операцію для сестри, проте за цей час ОСОБА_12 померла і грошові кошти в сумі 20 000 грн, які передав ОСОБА_2 , були витрачені на поховання сестри потерпілої.

Вважає, що ОСОБА_2 заслуговує на найсуворіше покарання, яке передбачене законом за даний вид кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_7 підтримала заявлений нею позов та просить стягнути на її користь з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» майнову шкоду в розмірі 11 466 грн. 10 коп., яка включає в себе витрати на піклувальницю по догляду за сестрою ОСОБА_12 в лікарні та витрати на ліки та вітаміни останній, а також просить стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 300 000 грн., оскільки вона зазнала душевних страждань, переживань, неприємних спогадів внаслідок ДТП, втратила близьку людину, свою сестру, надавала допомогу племінниці ОСОБА_6 та її доньці, оскільки вони фактично перебували і на даний час перебувають на її утриманні так як інших родичів, крім неї, у ОСОБА_6 не має. Крім того, на її утриманні перебуває хвора матір похилого віку, якій 89 років і за якою потрібен постійний догляд та щоденне дороге лікування, вона втратила дохід, оскільки через події що сталися, вона не мала змоги займатися підприємницькою діяльністю та заробляти кошти.

Цивільний відповідач ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у письмовому відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позивних вимог до вказаного Товариства, посилаючись на те, що позивачі не звернулись своєчасно до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, а також не надали документів на підтвердження необхідності таких витрат.

Представник цивільного відповідача ТОВ «Фідем Трейдінг ЛТД» ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та вважає, що обов`язок відшкодування шкоди, в тому числі і моральної, за страховим випадком ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої наступає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, покладається на страховика, в даному випадку ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Крім того, вважає, що позивачі не надали жодних належних і допустимих доказів на обґрунтування наявності моральної шкоди та її розміру.

Також вина ОСОБА_2 підтверджується наступними доказами:

- даними рапорту інспектора 10 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_13 від 18.08.2017 р., відповідно до якого було зафіксовано факт дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18 серпня 2017 року приблизно о 11 год. 30 хв. по вул. Д. Щербаківського, 18 в м. Києві, зафіксовано учасників дорожньо-транспортної пригоди, відомості про потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

- даними, які містяться в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18 серпня 2017 року з фототаблицею до протоколу огляду місця ДТП від 18 серпня 2017 року, відповідно до якого було зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення, розташування транспортного засобу на проїжджій часині, характер та локалізацію пошкоджень на транспортному засобі;

- даними, які містять в схемі дорожньо-транспортної пригоди від 18 серпня 2017 року, в якій відображено розташування транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18 серпня 2017 року;

- даними, які містяться у висновку експерта №1469/Е від 10.11.2017 року, відповідно до якого було встановлено, що у громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце такі тілесні ушкодження: садна м`яких тканин голови, обличчя;травма носа у вигляді перелому лівої носової кістки без зміщення уламків; забійно-рвана рана правого колінного суглоба. Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони дією тупого предмету (тів), могли утворитися в термін та за обставин викладених у постанові, тобто 18 серпня 2017 року при транспортній травмі (травма внаслідок зіткнення автомобіля, що рухався з пішоходом), що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- даними, які містяться в протоколі огляду трупа від 28.11.2017 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто труп померлої ОСОБА_12 в приміщенні моргу Київської міської клінічної лікарні №17 та зафіксовано загальний вид, положення трупа, загальний вид ушкоджень, які містяться на тілі трупа;

- даними, які містяться у висновку експерта №3616 від 12.12.2017 року, відповідно до якого, «…На основі даних, отриманих при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_12 і даних з «Медичної картки стаціонарного хворого» №3204/1174 (Київська міська клінічна лікарня №17) на ім`я ОСОБА_12 встановлені ушкодження: черепно-мозкова травма; переломи основи черепа в зоні очниць; переломи пазухи верхньої щелепи, кісток носа, лобної кістки; забої правої скроневої частки головного мозку, крововилив під тверду мозкову оболонку над правими лобною та скроневою ділянкою, крововиливи під наметом мозочку, крововиливи під м`які оболонки мозку; крововиливи у м`які тканини обличчя, в лівій тім`яно-скроневій ділянці, множинні забої і садна м`яких тканин голови, забійна рана в скроневій ділянці зліва та інші ушкодження, а саме: забої та садна тулуба і кінцівок; переломи 2-7 лівих ребер, перелом лівої ключиці, перелом зовнішнього виростка правої плечової кістки. Черепно-мозкова травма має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, між нею та настанням смерті ОСОБА_12 існує прямий зв`язок. Переломи ребер, ключиці та плечової кістки мають ознаки тілесного ушкодження середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я. Забої та садна тулуба і кінцівок мають ознаки легкого тілесного ушкодження. Смерть ОСОБА_12 настала від черепно-мозкової травми з переломами кісток обличчя та основи черепа і крововиливами під оболонки і в тканину головного мозку. На це вказують: наявність ушкоджень м`яких тканин голови та переломів кісток черепа, гострої субдуральної та внутрішньомозкової гематоми, крововиливів під м`які мозкові оболонки, залишки субдуральної і внутрішньомозкової гематоми при розтині, деструкція тканин мозку в зоні ушкоджень, виражений набряк, набухання та дистрофія мозку, дислокація стовбура мозку, порушення ліквородинаміки та патологічне розширення шлуночків мозку, виражені клінічні ознаки порушення функцій головного мозку (тетрапарез, порушення функцій тазових органів, постійне знаходження потерпілої в стані мозкової коми). Тілесні ушкодження у ОСОБА_12 виникли від дії тупих предметів 18 серпня 2017 року близько 11 години 30 хвилин (виклик «швидкої» зафіксовано об 11 годині 29 хвилин) і могли утворитись в результаті зіткнення автомобіля з пішоходом. В момент первинного контакту потерпіла знаходилась у вертикальному чи близькому до нього положенні. Через тривалий час, який пройшов з моменту отримання ушкоджень до настання смерті та загоєння ушкоджень м`яких тканин тулуба і кінцівок на час дослідження трупа, визначити, «якою стороною тіла була обернута до транспортного засобу, ...рухалась чи стояла... на якій висоті .. розташовані сліди первинного контакту» не є можливим. Ознак перекату колеса (коліс) транспортного засобу через тіло потерпілої не виявлено. В день надходження ОСОБА_12 в лікарню їй було проведено огляд на стан сп`яніння та взята сеча для дослідження (запис нарколога в «Медичній карті» від 18 травня 2017 року о 14 годині 30 хвилин, «Акт» №005987). Враховуючи порушення свідомості ОСОБА_12 (кома) відразу після отримання ушкоджень, відсутність даних про забір на дослідження крові, вважаю, що визначити наявність чи відсутність сп`яніння ОСОБА_12 на час отримання ушкоджень, не є можливим»;

- даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 08.10.2017 року, який був проведений за участі свідка ОСОБА_11 , схемою до протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 08.10.2017 року та фототаблицею до протоколу проведення слідчого експерименту;

- даними довідки КП «Київдорсервіс» від 07 вересня 2017 року за №053/04-14/3397, з доданою до неї схемою розташування дорожніх знаків на перехресті вул. Щербаківського вул. Кирпоноса в м. Києві станом на 18.08.2017 року згідно загальноміської бази даних дислокації ТЗРДР;

- даними висновку експерта №12-1/2710 від 28.11.2017 року, відповідно до якого, «…В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 повинен був керуватися вимогами пункту 18.4 ПДР України. В даній дорожній ситуації при заданих параметрах руху водій автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 з моменту виникнення небезпеки для його руху мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів ОСОБА_14 та ОСОБА_6 , шляхом застосування екстреного гальмування, і тим самим мав технічну можливість виконати вимоги пункту 18.4 ПДР України. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.4 ПДР України. З технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної події є невідповідність дій водія автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 вимогам пункту 18.4 Правил дорожнього руху України».

Суд, розглянувши справу відповідно до положень ст. 337 КПК України, оцінюючи надані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про належність, допустимість та достовірність вказаних вище доказів, а їх сукупність є достатньою для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у скоєні інкримінованого йому злочину.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_12 , а тому ці його дії кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, конкретні обставини справи та наслідки, які настали від дій ОСОБА_2 у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_12 , ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, дані, які характеризують його особу, те що він раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні необережного злочину, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, має постійне місце реєстрації та проживання, працює водієм ТОВ «Фідем Трейдінг ЛТД», за місцем роботи характеризується позитивно, одружений, є пенсіонером органів внутрішніх справ за вислугою років, його стан здоров`я, те, що ОСОБА_2 інвалідом ІІІ групи, а його дружина є інвалідом ІІ групи і фактично перебуває на утриманні ОСОБА_2 .

Крім того, судом враховується, що ОСОБА_2 після скоєння ДТП частково оплачував лікування.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 , суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

Разом з тим, з урахуванням викладеного вище, приймаючи до увагу дані про тяжкість кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_2 , який відноситься до категорії тяжких, конкретні обставини скоєного, а саме здійснення наїзду на потерпілих, які перетинали проїжджу частину у дозволеному місці по пішохідному переходу у світлу пору доби, та наслідки, які потяли за собою дії ОСОБА_2 у вигляді настання смерті потерпілої ОСОБА_12 , суд не знаходить підстав для застосування положень ст.ст. 75, 76 КК України та приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 не можливе без ізоляції його від суспільства.

Також суд приходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_2 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки подія кримінального правопорушення, у вчинення якого визнаний винуватим ОСОБА_2 , безпосередньо пов`язана із допущеними ним грубими порушеннями Правил дорожнього руху, що потягло за собою загибель людини. Ті обставини, що ОСОБА_2 під час вчинення кримінального правопорушення перебував у тверезому стані, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, працює водієм ТОВ «Фідем Трейдінг ЛТД», де позитивно характеризується, а робота водієм є єдиним видом заробітку для його сім`ї, не зменшує суттєво ступінь вини ОСОБА_2 та не є підставою для не призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, проте на переконання суду свідчить про можливість призначення такого додаткового покарання у мінімальних межах, які передбачені законом.

Більше того, виходячи із практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на наведене вище, суд переконаний, що таке покарання є необхідним та достатнім для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Щодо процесуальних витрат у розмірі 1796 гривень 90 копійок за проведення Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи №1469/Е від 10 листопада 2017 року, 1186 гривень 44 копійки за проведення Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром автотехнічної експертизи №12-1/2710 від 28 листопада 2017 року, а всього у загальному розмірі 2983 гривні 34 копійки, то вони у відповідності до ст. 124 КПК України повинні бути стягнуті на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_2 у повному обсязі.

Розглядаючи цивільний позов, заявлений потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1 та 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Тобто, за загальним правилом, потерпілий володіє безумовним правом вільного вибору відповідача за своїми позовними вимогами, а обвинувачений, у разі задоволення судом цих позовних вимог, не позбавлений права отримати відповідно до чинного законодавства та укладеного ним договору страхування відшкодування від страхувальника.

Положенням ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами та доповненнями від 27 лютого 2009 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При розгляді цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 судом встановлено, що остання просить суд стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» матеріальну шкоду в розмірі 11 466 грн. 10 коп., які складаються із коштів, витрачених потерпілою на оплату послуг з піклування та догляду за сестрою ОСОБА_12 , вартості ліків та вітамінів для ОСОБА_12 , що підтверджено письмовими доказами а саме договором №118 про надання послуг від 12.09.2018 року, укладеного між ФОП « ОСОБА_15 » та ОСОБА_7 , квитанціями до прибуткового касового ордеру, платіжними документами та чеками на придбання лікарських препаратів та вітамінів на суму 11 466 грн. 10 коп., а тому підлягають стягненню у цій сумі.

Як вбачається із даних полісу № АК 6807216 від 17.06.2017 року цивільно-правова відповідальності водія автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

З урахуванням вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також положень ст.ст. 23, 1168 ЦК України, суд приходить до висновку, що стягненню на користь потерпілої ОСОБА_7 із ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» підлягає доведена матеріальна шкода в сумі 11 466 грн. 10 коп.

Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_2 завданої їй моральної шкоди в розмірі 300 000 грн. суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи глибину завданих їй моральних страждань, зміни, які відбулись у її житті у зв`язку із втратою сестри, матеріальне становище обвинуваченого, а також те, що злочин обвинуваченим вчинений з необережності, причинний зв`язок між винними діями обвинуваченого та смертю потерпілої ОСОБА_12 , яка є рідною сестрою потерпілої ОСОБА_7 , приходить до висновку, що заявлений потерпілою ОСОБА_7 позов підлягає частковому задоволенню в межах 100 000 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_7 .

Що стосується позовних вимог потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з ТОВ «Фідем Трейдінг ЛТД» моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн. суд вважає, що цивільний позов в цій частині виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи стан здоров`я потерпілої ОСОБА_6 внаслідок отриманих травм, суттєві зміни, які відбулись у її житті, пов`язані з лікуванням, втратою матері через неправомірні дії обвинуваченого, а також те, що злочин обвинуваченим вчинений з необережності, причинний зв`язок між винними діями обвинуваченого та отриманими потерпілою ОСОБА_6 тілесними ушкодженнями, а також смертю потерпілої ОСОБА_12 , підлягає частковому задоволенню в межах 300 000 грн., які підлягають стягненню з ТОВ «Фідем Трейдінг ЛТД». При цьому суд вважає, що втрата потерпілою ОСОБА_6 рідної людини, а саме матері, є невідворотною та такою, що заподіяла потерпілій важку душевну травму на усе життя та завдала значних душевних страждань.

Доводи цивільного відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про те, що цивільний позов не підлягає задоволенню з огляду на те, що позивачі не звернулись до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування в порядку, визначеному спеціальним законом, суд вважає безпідставними виходячи з наступного.

Згідно зі ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Дійсно, відповідно до статей 35, 36 цього Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування відповідної форми та з визначеним переліком додатків.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Проте, такий порядок здійснення страхового відшкодування встановлений для надання можливості страховику ознайомитися з обставинами страхового випадку, розрахувати завдану шкоду та оцінити обґрунтованість майнових вимог заявника для прийняття вмотивованого рішення про здійснення страхового відшкодування або відмову у здійснення відшкодування.

Разом із цим, суд приймає до уваги, що страховика було повідомлено про страховий випадок. До початку судового розгляду кримінального провадження по суті потерпілими подано позовну заяву до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, проти якої заперечував страховик, подавши до суду відзив на позов.

Отже, на переконання суду, недотримання потерпілою ОСОБА_7 формальностей досудового порядку здійснення страхового відшкодування жодним чином не порушує права ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» як страховика та цивільного відповідача, оскільки останньому заздалегідь було відомо як про страховий випадок та його наслідки, так і про існування цивільного позову та предмету позовних вимог. При цьому, страховик мав достатньо часу для проведення оцінки розміру заявленої суми відшкодування та його обґрунтованості, мав право подавати до суду пояснення чи заперечення з приводу цивільного позову, чим і скористався під час судового розгляду.

Суд не вирішує питання про заходи забезпечення кримінального провадження, оскільки суду не було надано відомостей про застосування таких заходів у даному кримінальному провадженні в ході досудового розслідування. Клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і щодо застосування запобіжного заходу до обвинуваченого, в ході судового розгляду від учасників кримінального провадження не надійшло.

Керуючись ст.ст. 368-371 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_2 , визнати винним за ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Строк відбування покарання ОСОБА_2 відраховувати з моменту його фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1796 гривень 90 копійок за проведення Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи судово-медичної експертизи №1469/Е від 10 листопада 2017 року, 1186 гривень 44 копійки за проведення Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром автотехнічної експертизи №12-1/2710 від 28 листопада 2017 року, а всього у загальному розмірі 2983 гривні 34 копійки.

Стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_7 11 466 грн. 10 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 100 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ТОВ «Фідем Трейдінг ЛТД» на користь ОСОБА_6 300 000 грн. моральної шкоди.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1