пр. № 1-кс/759/4751/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2018 року м. Київ Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003697, відомості про яке внесенідо Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2014 р. за ознаками кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23.10.2018 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003697, відомості про яке внесенідо Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2014 р. за ознаками кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, в якому слідчий просив накласти арешт на нерухоме майно: житловий будинок у АДРЕСА_1 ; трьохкімнатна квартира у АДРЕСА_2 ; квартира у АДРЕСА_3 ;будинок у АДРЕСА_4 ; житловий будинок у АДРЕСА_5 ; квартира у АДРЕСА_6 ; квартира АДРЕСА_7 ; квартира у АДРЕСА_8 ; домоволодіння у АДРЕСА_9 ; квартира у АДРЕСА_10 ; житловий будинок у АДРЕСА_11 ; квартира у АДРЕСА_12 ; трьохкімнатна квартира у АДРЕСА_13 ; двохкімнатна квартира АДРЕСА_14 ; квартира у АДРЕСА_15 , які зареєстровані на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_16 , з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі та відчуження з метою забезпечення збереження у кримінальному провадженні № 0003697 від 30.04.2014.

Обгрунтовуючи клопотання слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 10.04.2014 по 15.04.2014, в денний час доби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на території «Київпастранс» АТП №4, що розташоване по вул. Краснова, 25 у м. Києві, незаконно заволодів транспортними засобами, а саме: чотирма автобусами марки «БАЗ», р.н.з. НОМЕР_1 , р.н.з. НОМЕР_2 , р.н.з. НОМЕР_3 , р.н.з. НОМЕР_4 , які на праві свідоцтв про реєстрацію ТЗ належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдавши останній великої матеріальної шкоди.

Під час досудового розслідування встановлено, що злочином потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено майнову шкоду, на загальну суму 968 711,20 гривень, яку не відшкодовано.

10.09.2018 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну підозри за ч. 3 ст. 289 КК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у власності ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває нерухоме майно, на яке просить слідчий накласти арешт.

Беручи до уваги сукупність матеріалів, які зібрані під час досудового розслідування, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та збереження вищевказаного майна, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі та відчуження з метою забезпечення збереження речового доказу виникла необхідність у накладені арешту на наступне нерухоме майно: житловий будинок у АДРЕСА_1 ;трьохкімнатна квартира у АДРЕСА_2 ; квартира у АДРЕСА_3 ;будинок у АДРЕСА_4 ;житловий будинок у АДРЕСА_5 ;квартира у АДРЕСА_6 ; квартира АДРЕСА_7 ;квартира у АДРЕСА_8 ;домоволодіння у АДРЕСА_9 ;квартира у АДРЕСА_10 ;житловий будинок у АДРЕСА_11 ;квартира у АДРЕСА_12 ;трьохкімнатна квартира у АДРЕСА_13 ;двохкімнатна квартира АДРЕСА_14 ;вартира у АДРЕСА_15 , які зареєстровані на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_16 , та оскільки,дане нерухоме майно мають істотне значення у кримінальному провадженні, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив накласти арешт на зазначене майно, обгрунтовуючи накладення арешту з метою відшкодування у подальшому шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя дійшов висновку що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відомості про дану подію внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2014 р. за № 0003697.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Подане слідчим клопотання хоч і містить відомості про мету накладення арешту майна, та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, проте, на думку суду є формальним, оскільки слідчий обмежився загальними фразами щодо необхідності накладення арешту без належного обгрунтування мети арешту та без відповідного її підтвердження. Так, вказуючи, що арешт слід накласти з метою відшкодування шкоди, слідчий не додає до матеріалів клопотання копію цивільного позову та взагалі не зазначає, чи був він поданий у даному кримінальному провадженні. Постанова про визнання даного майна речовими доказами у кримінальному провадженні у матеріалах клопотання теж відсутня. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек вбачається значна кількість об`єктів, зареєстрованих на ім`я ОСОБА_4 по всій території України, однак така інформація отримана шляхом часткового співпадання, що викликає сумніви у її достовірності з приводу його належності саме підозрюваному ОСОБА_4 , тому вона теж підлягає уточненню.

На підставі викладеного вважаю, що на момент розгляду клопотання відсутні достатні правові підстави для накладення арешту на майно, тому в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись статтями 98, 170, 173, 309, 371, 372, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003697, відомості про яке внесенідо Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2014 р. за ознаками кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами без виклику яких постановлено ухвалу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя

Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .