Дата документу Справа № 323/102/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/963/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 323/102/18Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.309 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, громадянин України, освіти середньої, працюючий охоронником в Оріхівському РЕС ПАТ «Запоріжжяобленерго», одружений, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки.
На підставі ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 660,30 грн.
Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, восени 2015 року ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання без мети збуту наркотичних засобів, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зірвав на сусідньому безхазяйному городі листя із верхівками кущів коноплі у невстановленій кількості, тим самим незаконно придбавши наркотичний засіб. В подальшому ОСОБА_7 зірвані частини рослин коноплі подрібнив й висушив, тим самим виготовивши наркотичний засіб, який почав зберігати без мети збуту у різних місцях будинку за вказаною адресою, періодично вживаючи їх.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_8 не оспорюючи обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_7 вважає, що вирок підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через м`якість. Апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції призначив покарання, що суперечить вимогам ст.69-1 КК України. Крім того, суд першої інстанції не в повній мірі врахував те, що обвинувачений характеризується задовільно, вчинив злочин середньої тяжкості, зберігав наркотичні засоби досить тривалий час, а також великий розмір особливо небезпечного наркотичного засобу. Вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК України не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На підставі викладеного прокурор просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання, за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу заступника прокурора; обвинуваченого, який, заперечував проти задоволення апеляційної скарги в частині призначення реального покарання; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, при обставинах, наведених у вироку, в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України перевірці в апеляційному порядку не підлягає.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, при обставинах, наведених у вироку вірно кваліфіковані місцевим судом за ч.2 ст.309КК України.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів, вирок суду в цілому відповідає вказаним вимогам та судом першої інстанції були дотримані.

Разом з тим, як правильно було зазначено прокурором в апеляційній скарзі, призначаючи обвинуваченому покарання судом було неправильного застосовано закон України про кримінальну відповідальність (не застосовано закон, який підлягав застосуванню), а саме, встановивши обставини, які пом`якшують покарання і не встановивши обставин, які його обтяжують, враховуючи, що ОСОБА_7 визнав вину, суд, в порушення вимог ст.69-1 КК України, визначив розмір покарання, який перевищує дві третини найбільш суворого виду покарання, передбаченого ч.2 ст.309 КК України (тобто більше 3 років 4 місяців позбавлення волі).

Відповідно до положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

З урахуванням вказаних вимог матеріального закону, а також вимог положень ст.69-1 КК України, колегія суддів вважає необхідним пом`якшити призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання до двох років позбавлення волі.

Доводи прокурора на предмет невідповідності призначеного покарання обставинам та тяжкості кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого внаслідок його м`якості, колегія суддів вважає необґрунтованими, а посилання апелянта в цьому контексті на ст.414 КПК України неправильним, адже ним оскаржується рішення суду про застосування положень ст.75 КК України і звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням.
Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При вирішенні питання щодо можливості застосування положень ст.75 КК України, суд першої інстанції в повній мірі врахував сукупність обставин необхідних для прийняття такого рішення (тяжкість кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, його каяття і визнання вини, думку представника органу пробації). З огляду на це, колегія суддів вважає, що рішення суду про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з встановленим терміном випробування та покладенням на ОСОБА_7 обов`язків, визначених законом про кримінальну відповідальність, можна визнати обґрунтованим.
В цій частині доводи апеляційної скарги прокурора, правильність висновків суду першої інстанції, не спростовують, і підстави для ухвалення нового вироку відсутні.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді провадження також не встановлено.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2018 року стосовно ОСОБА_7 , змінити, пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання до двох років позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4