Провадження № 11-кп/4820/108/18
Справа № 680/270/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.408 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

29 жовтня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Віньковецького районного суду від 11 липня 2018 року,

у с т а н о в и л а :
Вироком Віньковецького районного суду від 11 липня 2018 року,

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одружений, не працює, не має судимостей,
визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.123 КК України з призначенням покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, покладено обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Новоушицької районної ради та Новоушицької центральної районної лікарні до ОСОБА_7 про стягнення витрат на лікування ОСОБА_9 в сумі 1 044, 50 грн. ухвалено залишити без розгляду.

Судом вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, близько 18-ї години 02 січня 2017 року ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні магазину «Явір» по вул. Центральній, 36 у с. Заміхів Новоушицького району Хмельницької області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин внаслідок тяжкої образи з боку потерпілого, під час розмови між ним та ОСОБА_9 , перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання у вигляді вираженого психоемоційного напруження, схопив із вітрини господарського ножа та вийшов із магазину вслід за потерпілим на вулицю.
ОСОБА_7 підійшов до нього ззаду та, не будучи здатним повною мірою усвідомлювати свої дії, керувати ними та передбачати їх наслідки, наніс ОСОБА_9 один удар ножем в область задньої поверхні грудної клітки зліва, спричинивши тим самим тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани по задній поверхні грудної клітки зліва; лівобічного гемотораксу (кров в лівій половині грудної клітки), що відносяться до категорії тяжкого тілесного ушкодження, яке небезпечне для життя в момент заподіяння.
В апеляційній скарзі прокурор просив вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Посилався на невідповідність фактичним обставинам висновку суду про заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження в стані сильного душевного хвилювання, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Уважав, що висновок суду про перебування обвинуваченого в стані сильної емоційної напруги, що є суб`єктивною підставою стану сильного душевного хвилювання, ґрунтувався лише на показаннях ОСОБА_7 щодо нецензурних висловлювань з боку потерпілого, які суперечать показанням свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_9 .

Зазначав, що прокурором заявлялось клопотання про призначення повторної судової психолого-психіатричної експертизи, виконання якої пропонувалось доручити експертам Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні, оскільки висновок первинної експертизи суперечив матеріалам кримінального провадження. Проте судом було призначено додаткову комплексну психолого-психіатричну експертизу, виконання якої було доручено Хмельницькій обласній психіатричній лікарні №1. Уважав, що оскільки судом призначена додаткова експертиза замість повторної, висновок експертизи №270 від 07 травня 2018 року є недопустимим доказом.

Крім того вказував, що згідно показань свідків потерпілий ОСОБА_9 поводив себе дещо зверхньо, не подав руки обвинуваченому, що не можна визнати тяжкою образою, щ спричинила сильне душевне хвилювання в розумінні ст.123 КК України, оскільки така поведінка не є непристойною та не принижує честь та гідність винного або близьких йому осіб

За таких обставин, на думку апелянта, судом безпідставно перекваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_7 з ч.1 ст.121 КК України на ст. 123 КК України.

Під час апеляційного розгляду прокурор заявив клопотання про призначення повторної судової психолого-психіатричної експертизи, виконання якої просив доручити експертам Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні, оскільки висновок первинної експертизи суперечить матеріалам кримінального провадження, показанням свідків та самого потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечили проти заявленого клопотання як безпідставного.

Заслухавши думку учасників судового провадження з цього приводу. колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.332 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст.242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Відповідно до ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Пунктом 3 ч.2 ст.242 КПК України передбачено обов`язкове звернення до експерта для проведення експертизи для визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.
В абзаці 3 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року №2 «про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» роз`яснено, що для з`ясування, чи вчинено діяння в стані сильного душевного хвилювання, суди мають призначати психолого-психіатричну експертизу.
До ухвали суду про доручення проведення експертизи включаються запитання, поставлені перед експертом учасниками судового провадження, судом. Суд має право не включати до ухвали питання, поставлені учасниками судового провадження, якщо відповіді на них не стосуються кримінального провадження або не мають значення для судового розгляду, обґрунтувавши таке рішення в ухвалі.
Відповідно до пункту 1.2.11. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 січня 2013 р. за № 1/22533, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.
Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.
Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.
Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).
Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи.
Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.
Як установлено, у даному кримінальному провадженні було проведену низку експертиз.
Згідно висновку стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №159 від 23 березня 2017 року, ОСОБА_7 не в повній мірі міг розуміти значення своїх дій та не в повній мірі міг керувати ними; є обмежено осудним на момент скоєння інкримінованого йому злочину; під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_9 перебував у стані вираженого емоційного напруження, що призвело до звуження його свідомості, його поведінка була імпульсивною, негнучкою (рухи були стрімкі, виконувались з великою силою, носили стереотипний характер), що може розглядатись як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання; у стані фізіологічного афекту не перебував.
За висновком додаткової амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №270 від 07 травня 2018 року випливає, що ОСОБА_7 у період скоєння суспільно-небезпечних дій знаходився у стані сильного душевного хвилювання. Психологічною основою для цього стану був стан вираженого емоційного напруження, який відмічався у ОСОБА_7 під час нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
ОСОБА_7 , перебуваючи в стані вираженого емоційного напруження, на момент скоєння суспільно-небезпечного діяння не міг в повній мірі розуміти значення своїх дій, не в повній мірі міг керувати ними та передбачати їх наслідки, сприйняв дії потерпілого як грубу образу, що призвело до того, що на скоєного в нього виник стан вираженого емоційного напруження, що призвело до звуження його свідомості, супроводжувалось послідуючою амнезією, а його поведінка носила імпульсивний характер, була негнучкою (рухи були стрімкі, виконувались з великою силою, носили стереотипний характер), проявилась агресією до потерпілого.
Поведінка потерпілого викликала в обвинуваченого стан сильного душевного хвилювання у вигляді вираженого психоемоційного напруження, в досліджуваний період ОСОБА_7 у стані фізіологічного афекту не знаходився.
У засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 у заподіянні потерпілому ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження винуватість не заперечував, але не погодився з правовою кваліфікацією його дій за ч.1 ст.121 КК України.
Пояснив, що потерпілий ОСОБА_9 насильства до нього не застосовував, проте, на його думку, повів себе високомірно. Для нього тяжкою образою було те, що він обізвав його «бомжарою».
Потерпілий ОСОБА_9 апеляційному суду показав, що сварок і конфліктів з обвинуваченим ОСОБА_7 тоді не було, але останній був напруженим. Можливо образився за те, що він з ним не поздоровався за руку, не привітав його з Новим роком або проігнорував його запитання про АТО.
Свідок ОСОБА_10 показав, що був очевидцем словесної перепалки між обвинуваченим та потерпілим, але нецензурної лайки не чув.
Свідок ОСОБА_11 також підтвердила словесний інцидент між ними.
Свідок ОСОБА_13 показав, що між обвинуваченим та потерпілим не було конфлікту, а лише тривала словесна перепалка через чиєсь невдоволення діями іншого.
Свідок ОСОБА_12 пояснив, що зі слів потерпілого йому відомо про виникнення конфлікту через претензії ОСОБА_14 до ОСОБА_15 , який на зауваження першого не подав йому руку під час привітання.
За наведених обставин існують достатні підстави вважати попередні висновки експерта (експертів) необґрунтованими і такими, що суперечать іншим матеріалам справи або викликають інші обґрунтовані сумніви в його правильності з призначенням повторної амбулаторної комплексної судово психолого-психіатричної експертизи.
Керуючись ст.ст.101, 102, 242-245, 332 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Клопотання прокурора задовольнити.
Призначити у кримінальному провадженні № 0000002 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, повторну амбулаторну комплексну судовупсихолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Комунального закладу Львіської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 95).
Попередити експертів про кримінальну відповідальність за складання завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків за статтями 384 та 385 КК України.
На вирішення експертизи поставити такі запитання:
1. Чи міг обвинувачений ОСОБА_7 на момент вчинення суспільно небезпечних дій та на даний час розуміти значення своїх дій та керувати ними?
2. Чи проявлялися у ОСОБА_7 прояви розладу психіки на момент вчинення суспільно небезпечних дій?
3. Чи потребує він застосування заходів примусового лікування, якщо так, то яких саме?
4 Чи були викликані суспільно-небезпечні дії обвинуваченого ОСОБА_7 станом сильного душевного хвилювання (фізіологічного афекту, фрустрації, іншого реактивного стану,) та які психологічні причини обумовили настання такого стану?
5.Чи міг обвинувачений у такому стані передбачати наслідки своїх дій?
6.Якою мірою дії потерпілого могли вплинути на психічний стан обвинуваченого та якою мірою вони стали причиною його наступної поведінки відносно потерпілого?
7.Чи могла поведінка потерпілого викликати в обвинуваченого стан сильного душевного хвилювання (фізіологічного афекту)?
У розпорядження експертів надати матеріали кримінального провадження.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 у разі необхідності на вимогу експертів з`явитися до експертної установи для проведення експертизи.
Судовий розгляд відкласти до отримання висновку експертизи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: /підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя Хмельницького
апеляційного суду ОСОБА_2