Справа № 727/6463/18
Провадження № 1-кс/727/2296/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2018 року м.Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (матеріали кримінального провадження №0000402 від 15.11.2017 року), відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта неповна вища, неодруженого. працюючого інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, -

за участю:
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного - ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді звернувся слідчий з клопотанням, яке погоджене із прокурором відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 , про обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В клопотанні посилається на те, що в кінці березня місяця 2018 року у вечірній час доби по місцю проживання потерпілого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , прийшов ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 . При цьому, останні представились працівниками Управління патрульної поліції в Чернівецькій області та запросили ОСОБА_6 пройти на вулицю, а ОСОБА_4 з метою надання видимості законності їхнім діям, пред`явив потерпілому службове посвідчення працівника поліції.

ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що останній вчинив крадіжку номерних знаків з припаркованого неподалік вулиці Кобилянської в місті Чернівці автомобіля марки «Рено Трафік» з іноземною реєстрацією.

На це ОСОБА_6 відповів, що номерні знаки з вказаного автомобіля він викрав спільно зі своїми друзями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , але де саме вони знаходяться ОСОБА_6 не відомо, оскільки він їх не ховав. Така відповідь не влаштувала ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , після чого вони почали принижувати потерпілого нецензурною лайкою, наносити йому ударів по різним частинам тіла. В результаті застосованого до нього фізичного та психологічного насильства ОСОБА_6 втратив координацію руху та опинився в багажнику легкового автомобіля поліцейських. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зачинили багажне відділення та повідомили потерпілому, що він буде знаходитись там до тих пір, поки не вкаже на місце схову номерних знаків. Також ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , яких потерпілий ОСОБА_6 сприймав як інспекторів Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, повідомили йому, що додатково також замкнуть в багажному відділенні автомобіля О.Придія та Р.Чіварюка, після чого возитимуть там до тих пір, поки вони не згадають де саме заховані номерні знаки.

ОСОБА_4 та ОСОБА_7 близько 20-30 хвилин возили ОСОБА_6 по місту, шукаючи його спільників, але не знайшовши їх випустили потерпілого та наказали самостійно шукати викрадені номерні знаки по вулиці Українській в м. Чернівці, які в подальшому той знайшов та повернув поліцейським. Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 декілька разів ударили потерпілого по ногам, знімаючи вказані події на відео за допомогою мобільного телефону.

Під час цього ОСОБА_4 та ОСОБА_7 поцікавились у ОСОБА_6 розміром грошових коштів, які той заробляє упродовж місяця шляхом викрадення номерних знаків з подальшим поверненням їх потерпілим особам за грошову винагороду. ОСОБА_6 повідомив їм, що таким чином заробляє біля 10 тис. грн. на місяць.

Почувши це, ОСОБА_7 висловив ОСОБА_6 вимогу, що відтепер один раз на тиждень він повинен платити їм по одній тисячі гривень за те, щоб мати змогу «працювати» таким чином, тобто й надалі вчиняти крадіжки номерних знаків.

В свою чергу ОСОБА_6 , будучи особою, відносно якої судом відповідно до норм КПК України обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 год. до 07 год., сприймаючи ОСОБА_4 та ОСОБА_7 як працівників органів поліції, які в силу свого службового становища можуть вжити заходів, в результаті яких для ОСОБА_6 настануть негативні наслідки у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжки номерних знаків, злякався можливих додаткових проблем з боку вказаних осіб. При цьому, ОСОБА_4 , знімаючи ці події на відео, також підтвердив, що може влаштувати ОСОБА_6 великі проблеми, якщо він відмовиться щотижнево передавати їм грошові кошти у визначеній ними сумі по одній тисячі гривень.

Сприймаючи висловлені ОСОБА_4 та ОСОБА_7 погрози як такі, що надходять від службових осіб, наділених відповідним службовим становищем та владними повноваженнями, побоюючись настання для нього додаткових негативних наслідків, в тому числі пов`язаних із притягненням до кримінальної відповідальності, побоюючись повторного застосування до нього фізичного та психологічного насильства погодився на незаконні вимоги щодо передачі грошових коштів у визначеному ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розмірі. Після отримання такої згоди останні записали номер мобільного телефону ОСОБА_6 та повідомили, що зв`яжуться з ним додатково.

В кінці квітняна початку травня 2018 року ОСОБА_6 на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що оскільки з тих пір, як ОСОБА_6 погодився на щотижневу передачу визначеної раніше суми коштів, пройшло вже чотири тижні, то йому з ОСОБА_4 необхідно передати кошти в сумі 4 тисячі гривень. На це ОСОБА_6 відповів, що у нього немає грошей та він не може виконати вимогу ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , але останнього це не цікавило і він наказав ОСОБА_6 шукати відповідну суму коштів для подальшої передачі їм. Ввечері того ж дня ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що має лише 800 гривень, у відповідь на що останній почав кричати та погрожувати, вимагаючи передачі всієї суми коштів в розмірі 4 тис. грн., а не 800 грн. Водночас, почувши від ОСОБА_6 пояснення щодо відсутності коштів, ОСОБА_7 висловив вимогу першочергового надання не менше половини попередньо визначеної суми, тобто коштів в розмірі 2 тис. грн. При цьому, з метою залякування потерпілого, ОСОБА_7 повторно висловив обіцянку влаштувати проблеми фізичного та кримінально-караного характеру. Перебуваючи через психологічний вплив ОСОБА_7 в стані остраху, побоюючись, що тривала розмова спонукає останнього до активного втілення своїх погроз, ОСОБА_6 перервав розмову та вимкнув телефон на тривалий час, сподіваючись уникнути необхідності виконання незаконних вимог працівників патрульної поліції.

Діючи з метою доведення свого злочинного умислу на заволодіння коштами ОСОБА_6 , на початку травня 2018 року приблизно о 01 годині ночі, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 повторно приїхали додому до потерпілого та запросили вийти до них на вулицю. Перебуваючи на вулиці біля будинку ОСОБА_6 , вони під приводом звинувачень останнього в крадіжці іншого номерного знаку повторно висловили незаконну вимогу щодо передачі коштів в сумі 4 тисячі гривень та встановили строк виконання цієї вимоги до кінця наступного дня.

Водночас, через ненадання коштів у визначений термін, ОСОБА_6 було визначено збільшений розмір коштів в сумі 5 тисяч гривень, які той має надати як задля уникнення нанесення тілесних ушкоджень і побоїв, так і притягнення до кримінальної відповідальності. При цій розмові ОСОБА_4 та ОСОБА_7 продовжували в грубій формі вчиняти психологічний тиск, погрожуючи ОСОБА_6 заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та вбивством шляхом спалення живцем в гаражному приміщенні. Сформувавши в потерпілого стан, за яким він реально усвідомлював загрозу настання озвучених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 наслідків, останні в якості закріплення своїх вимог повторно наголосили ОСОБА_6 на необхідності надання визначеної ними суми коштів у строк до вечора наступного дня.

Через відсутність грошових коштів виконати названі йому вимоги у встановлений строк ОСОБА_6 не зміг, про що ввечері наступного дня в телефонній розмові повідомив ОСОБА_7 . На це останній, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 сприймає його як працівника поліції наділеного владними повноваженнями, діючи з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння коштами потерпілого, поставив до відома ОСОБА_6 , що на виконання своїх обіцянок вони із ОСОБА_7 приїдуть додому до ОСОБА_6 і знову його поб`ють, спричинивши шкоду здоров`ю.

Усвідомлюючи послідовність неправомірної поведінки ОСОБА_4 з ОСОБА_7 та реальну реалізацію ними своїх погроз, маючи відповідні обґрунтовано підтверджені підстави, ОСОБА_6 злякався за своє життя та здоров`я та, побоюючись бути завдяки втручанню вищевказаних осіб засудженим до реального позбавлення волі по кримінальних провадженнях, в яких він є підозрюваним та обвинуваченим, 15 травня 2018 року, у телефонній розмові повідомив ОСОБА_7 про відсутність всієї потрібної суми та про готовність передати 1000 грн. Почувши в нецензурній та різкій формі незадоволення ОСОБА_7 та чергові погрози, задля уникнення реалізації таких погроз, ОСОБА_6 зобов`язався відшукати до вечора ще 1000 грн. На це опонент йому повідомив, що більше ніяких відстрочок не буде.

Ввечері того ж дня, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_6 та наказав вийти з дому, що останній і зробив. На вулиці він зустрівся із ОСОБА_4 і ОСОБА_7 та передав останньому 2000 грн., зазначивши про відсутність в нього решти коштів в сумі 4000 грн. На це ОСОБА_4 , вчиняючи психологічний тиск на ОСОБА_6 , наказав йому задля відшукання решти суми коштів залучити до своєї злочинної інших спільників та принести до кінця тижня решту коштів, що становило 4000 грн. Побоюючись за своє здоров`я, та з метою відтермінування фізичної розправи ОСОБА_6 вказав, що намагатиметься в п`ятницю надати ці гроші. На це ОСОБА_4 і ОСОБА_7 вчергове висловили свої погрози ОСОБА_6 .

Не маючи коштів та, відповідно, побоюючись негативних наслідків через невиконання своїх зобов`язань, ОСОБА_6 відключив свій мобільний телефон та укривався від зустрічі із своїми образниками.

В перших числах червня, при з`явленні ОСОБА_6 в мережі, йому знову зателефонував ОСОБА_7 та в агресивній формі запитав чи той знайшов кошти. На висловлення ОСОБА_6 про відсутність коштів та бажання зустрітись задля обговорення, ОСОБА_7 пообіцяв особисто приїхати та побити ОСОБА_6 . Побоюючись погроз ОСОБА_7 , сприймаючи їх як цілком реальні, ОСОБА_6 залишив місце проживання та декілька днів переховувався.

Близько 16 год. 18.06.2018 ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 , однак телефон останнього був поза зоною зв`язку. Тоді він зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що зібрав визначену суму коштів, у зв`язку з чим хотів з`ясувати подальший порядок дій. ОСОБА_4 повідомив, що через деякий час ОСОБА_6 зателефонує ОСОБА_7 , від якого він отримає вказівки щодо подальших дій.

Приблизно через 10 хвилин після вказаної розмови ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 , якому потерпілий також довів до відома про збір необхідної суми коштів, на що той повідомив, що вони зустрінуться ввечері та наголосив на необхідності постійного перебування у зв`язку з цим біля телефону.

Близько 21 год. 30 хв. 18.06.2018 ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_7 вказівку щодо необхідності прибуття для зустрічі з метою передачі коштів біля кільця аеропорту, поруч із автозаправочною станцією ANP.

Через 15-20 хвилин ОСОБА_6 прибув на вказане місце, про що повідомив по телефону ОСОБА_7 , однак останній наказав потерпілому рухатись далі по вулиці Миколаївській до Чернівецького обласного наркологічного диспансеру, де чекати на них.

Біля 22 год. 18.06.2018 ОСОБА_7 знову зателефонував ОСОБА_6 та наказав підійти в провулок до залізничного переїзду, де між ним та ОСОБА_4 з ОСОБА_7 відбулась зустріч.

Під час цієї зустрічі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , яких ОСОБА_6 сприймав як працівників поліції, одержали, використовуючи службове та владне становище ОСОБА_4 , завдяки та на підставі неодноразових попередніх вимог, поєднаних з погрозою життю та застосуванням насильства, грошові кошти в сумі 5 тисяч гривень.

20 червня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Тому просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, пославшись на обставини викладенні в ньому.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, вважаю, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню.

Встановлено, що 15.11.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000402 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України. В подальшому до ЄРДР було внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ч. 2 ст.189 КК України.
20.06.2018 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Згідно ст. 181 ч.1-2 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні тяжкого злочину за який КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.

Вважаю, що органом досудового розслідування в клопотанні наведено докази наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, надано докази достатніх підстав вважати, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Суд приходить до переконання, що стороною обвинувачення на даному етапі розслідування кримінального провадження доведено те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому підозрюваному ОСОБА_4 слід застосувати міру запобіжного заходу домашній арешт та зобов`язати виконати ряд обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст.ст.181, 193, 194, 196, 205-206, 309, 370-371 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, терміном до 20 серпня 2018 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) Не залишати місце постійного проживання кв. АДРЕСА_3 , в період часу з 23 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду.

2) Прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою.

3) не відлучатися за межі Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

4) утримуватися від спілкування із підозрюваним ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_6 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в житло, у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення. Виконання ухвали покласти на працівників Національної поліції за місцем проживання підозрюваного
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1