АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/4374/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/282/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді- доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у суді першої інстанції на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року якою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Марьє-Дмитрівка Софіївського району Дніпропетровської області, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 31.05.2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

- 19.06.2012 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу за ч.1 ст.185, ч. 4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

- 21.06.2012 року Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

- 07.08.2012 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на 4 роки 1 місяць. Звільнився 12.06.2014 року на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу на підставі ст.2 Закону України «Про амністію»;

- 24.03.2016 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст.185 ч.1, 185 ч. 2, 185 ч. 3, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки, - 27.07.2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначеного та невідбутого покарання за вироком від 24.03.2016 року, остаточно призначено до відбуття покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України та кримінальне провадження № 0002124 від 01.08.2016 року за ч.1 ст.309 КК України відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України закрито, -

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали судді від 27 березня 2018 року та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції було задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 про звільнення обвин6уваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, у зв`язку з тим, що обвинувачений добровільно пройшов курс лікування від наркоманії та закрите кримінальне провадження відносно нього.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 добровільно пройшов курс лікування, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження листами, наданими на запит суду КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» від 27.11 2017 року та від 05.12.2017 року, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, що підтверджується довідкою про судимості останнього.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального права та підлягає скасуванню, оскільки суд, приймаючи рішення про необхідність застосування ч.4 ст. 309 КК України не переконався у якому порядку ОСОБА_6 пройшов курс лікування (добровільному чи примусовому) та з якою метою він його пройшов. Вказівка суду про те, що листи, надані на запит суду КЗ «Криворізьким психоневрологічним диспансером» Дніпропетровської обласної ради» від 27.11 2017 року та від 05.12.2017 року свідчать про те, що ОСОБА_6 добровільно пройшов курс лікування є хибними, оскільки зазначені судом листи містять лише інформацію про факт проходження лікування, про його період та про те, який діагноз був встановлений у особи , яка його проходила.

При апеляційному розгляді прокурор підтримала апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, згідно ст. 309 ч.4 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст. 309 КК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а згідно ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні питання про можливість звільнення від кримінальної відповідальності, суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна у його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені кримінальним законом. Відповідне рішення суду повинно бути вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної ухвали, останню було постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які полягають у тому, що судом при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження не було встановлено та зазначено фактичних даних, які б підтверджували факт вчинення кримінального правопорушення, наявність у діях ОСОБА_6 його складу, винність останнього та інші обставини, що мають значення.

Тим самим суд першої інстанції утримався від вирішення питання щодо обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст.309 КК України та обмежився тільки посиланням на те, що обвинувачений ОСОБА_6 добровільно пройшов курс лікування, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження листами, наданими на запит суду КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» від 27.11 2017 року та від 05.12.2017 року, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, що підтверджується довідкою про судимості останнього та наведенням мотивів звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Судом першої інстанції було зазначено в ухвалі про те, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, якщо: її вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, доведена; вона виявила бажання вилікуватися і для цього звернулася до відповідного закладу добровільно та розпочала лікування; заявила клопотання особисто чи через захисника про її звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи на цій підставі. Вказана норма закону є спеціальною підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності і не містить жодних умов для її застосування, крім тих, що стосуються кваліфікації дій винного та добровільності лікування.

Однак суд не дотримався зазначених вимог закону.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про допущення судом першої інстанції істотного порушення вимог кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваної ухвали про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, та вважає за необхідне останню - скасувати.

Також є обґрунтованими вимоги апеляційної скарги в частині призначення нового розгляду в суді першої інстанції на підставі ч. 6 ст. 9, ч. 1 ст. 7 КПК України зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції, за відсутності відповідного клопотання учасників судового провадження, позбавлений можливості встановлення обставин та дослідження доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у кримінальному провадженні - задовольнити.

Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року, якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України та кримінальне провадження № 0002124 від 01.08.2016 року за ч.1 ст.309 КК України відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України закрито, - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3