справа № 489/1435/18
кримінальне провадження
№1-кс/489/485/18
УХВАЛА
Іменем України
04 травня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

представника заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра-Юг» ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах, інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра-Юг» та заступника директора ОСОБА_5 , (далі ОСОБА_4 ) про арешт майна -

встановив:
Слідчим відділом Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002446 від 08.05.2014 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КК України, розпочате за заявою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра-Юг» ОСОБА_4 про нецільове використання бюджетних коштів службовими особами Міністерства оборони України.

ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на рахунки Міністерства оборони України в розмірі 34356986,91 грн.

Клопотання обґрунтовує тим, що у кримінальному провадженні № 0002446 від 08.05.2014, яке знаходиться на досудовому розслідуванні, подано цивільний позов, позивачами в якому вказані Товариство з обмеженою відповідальністю «Терра-Юг», директор ОСОБА_4 та заступник директора ОСОБА_5 , про відшкодування Міністерством оборони України, як цивільним відповідачем, яке несе відповідальність за неправомірні дій своїх службових осіб, завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди, яка станом на 19.03.2018 становить 34356986,91 грн.

Вислухавши представника ОСОБА_4 ОСОБА_3 , ознайомившись із клопотанням, матеріалами кримінального провадження та дослідивши додані до клопотання матеріали, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У наведеному випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч.6 ст. 170 КПК України).
За вимогами ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Пунктом 3 частини другої статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 8 ст. 214 КПК України, відомості про юридичну особу, щодо якої можуть застосовуватися заходи кримінально-правового характеру, вносяться слідчим або прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань негайно після вручення особі повідомлення про підозру у вчиненні від імені та в інтересах такої юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених статтями 109, 110, 113, 146, 147, 160, 209, 260, 262, 306, частинами першою і другою статті 368-3, частинами першою і другою статті 368-4, статтями 369, 369-2, 436, 437, 438, 442, 444, 447 КК України, або від імені такої юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених статтями 258-258-5 КК України. Про внесення відомостей слідчий або прокурор не пізніше наступного робочого дня письмово повідомляє юридичну особу. Провадження щодо юридичної особи здійснюється одночасно з відповідним кримінальним провадженням, у якому особі повідомлено про підозру.

У ході розгляду клопотання встановлено, що в кримінальному провадженні жодній службовій особі Міністерства оборони України підозри не повідомлено, а також відсутнє провадження відносно Міністерства, як юридичної особи.

Недоведеним є клопотання і в частині необхідності накладенні арешту на рахунки Міністерства оборони України, як розпорядника бюджетних коштів, та наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України (приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна).
Крім того, із матеріалів клопотання та кримінального провадження вбачається, що 31.10.2011 Товариство з обмеженою відповідальністю «Тера-Юг» зверталося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про стягнення заборгованості за виконані топографо-геодезичні вишукування за договором від 02.10.2008 № 236. Проте, постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2012 у справі № 18/351 в задоволенні позову Товариства відмовлено повністю.
Підстави та вимоги за вказаним позовом та цивільним позовом в кримінальному провадженні в частині майнової шкоди ґрунтуються на одних і тих же обставинах, а інші вимоги цивільного позову в кримінальному провадженні є похідними від них, що відповідно до ч. 6 ст.128 КПК України позбавляє цивільного позивача права пред`являти той же позов у кримінальному провадженні.
За таких обставин, враховуючи, що в кримінальному провадженні посадовим особам Міністерства оборони України, на грошові кошти якого ОСОБА_4 просить накласти арешт, підозра не повідомлялася, а ткож не доведено необхідності в накладенні арешту на рахунки Міністерства оборони України та наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, підстави для задоволення клопотання відсутні.
Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя -

постановив:
У задоволенні клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра-Юг» ОСОБА_4 про накладення арешту майна у кримінальному провадженні № 0002446, а саме на рахунки Міністерства оборони України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1