Справа № 308/5696/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-
В С Т А Н О В И В :

Клопотання мотивовано тим, що 18.05.2018 року в чергову частину Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення працівника Ужгородського РВП про те, що ним було зупинено автомобіль марки «ТАТА», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_4 , який на даному транспортному засобі перевозив деревину породи «Бук».

При перевірці документів у громадянина ОСОБА_4 на деревину, яку він перевозив, останній пред`явив працівникам поліції товарно-транспортну накладну, яка викликали сумніви, а саме в ній не зазначено її реєстраційний номер, чітко не зазначено найменування вантажу, його кількість, а також не заповненні належним чином всі існуючі графи.

Після проведення огляду місця події, автомобіль марки «ТАТА», модель LPT 613, д.н.з. НОМЕР_1 разом з наявною в ньому деревиною був поміщений на майданчик тимчасового тримання Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.
Встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 автомобіль марки «ТАТА», модель LPT 613, д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , мешканці АДРЕСА_1 .

21.05.2018 року автомобіль марки «ТАТА», модель LPT 613, д.н.з. НОМЕР_1 разом з наявною в ньому деревиною, а також свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу до нього визнано у кримінальному провадженні речовим доказом.

Слідчий в судове засідання не зявився, надав суду рапорт відповідно до якого клопотання підтримує повністю, просить його задовольнити та розглянути справу у його відсутності.
ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, надали суду заяву відповідно до якої проти задоволення клопотання заперечили, просили відмовити у його задоволенні та розглянути дану справу у їх відсутності.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів клопотання встановлено, що 18.05.2018 року в чергову частину Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення працівника Ужгородського РВП про те, що ним було зупинено автомобіль марки «ТАТА», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_4 , який на даному транспортному засобі перевозив деревину породи «Бук».

При перевірці документів у громадянина ОСОБА_4 на деревину, яку він перевозив, останній пред`явив працівникам поліції товарно-транспортну накладну, яка викликали сумніви, а саме в ній не зазначено її реєстраційний номер, чітко не зазначено найменування вантажу, його кількість, а також не заповненні належним чином всі існуючі графи.

Після проведення огляду місця події, автомобіль марки «ТАТА», модель LPT 613, д.н.з. НОМЕР_1 разом з наявною в ньому деревиною був поміщений на майданчик тимчасового тримання Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.
Встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 автомобіль марки «ТАТА», модель LPT 613, д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , мешканці АДРЕСА_1 .

У відповідності до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи обєктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків.
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України суд зобовязаний при розгляді клопотання про накладення арешту на майно враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного, та оскільки кримінальне провадження № 0000616 зареєстроване в ЄРДР 19.05.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку з тим що 18.05.2018 року було зупинено автомобіль марки «ТАТА», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_4 , який на даному транспортному засобі перевозив деревину без документів на деревину, а саме товарно-транспортних накладних без номера та з явними ознаками підробки ЄАО № 3118 від 18.05.2018 р. слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає до часткового задоволення із накладенням арешту шляхом заборони на відчуження на вказане в клопотанні майно.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити частково.
Накласти арешт на майно транспортний засіб марки «ТАТА», модель LPT 613, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , мешканці АДРЕСА_1 , шляхом заборони на його відчуження.
Зобовязати посадових осіб на зберіганні у яких перебуває транспортний засіб марки ««ТАТА», модель LPT 613, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 повернути вказане майно на відповідальне зберігання ОСОБА_5 або її представнику за дорученням.
Деревину породи «Бук», яка наявна на автомобілі «ТАТА», модель LPT 613, д.н.з. НОМЕР_1 залишити на зберіганні в Ужгородському РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1