У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.09.2018 Справа №607/17210/18

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , депутатом не являється, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, -

вСтановив:

Cлідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0003093 від 20 вересня 2017 року, звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Як вбачається із клопотання, в грудні 2016 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом обману, під приводом пригону автомобіля з-за кордону та його розмитнення, однак об`єктивно не міг та не мав наміру виконувати взяті на себе зобов`язання. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_5 , в грудні 2016 року, під час розмови з потерпілим ОСОБА_6 , вводячи останнього в обману, з метою заволодіння грошовими коштами, повідомив ОСОБА_6 , що він може пригнати необхідний для нього автомобіль марки «DAFPT XF 105» 2009 року випуску, білого кольору, № кузова (рами) НОМЕР_1 із тентованим причіпом марки «SCHMITZ» 2004 року випуску № рами НОМЕР_2 із республіки Польща та розмитнити їх, при цьому запевнив, що даний транспортний засіб буде на території України до кінця 2016 року.
З метою переконання потерпілого ОСОБА_6 в дійсності своїх намірів, продемонстрував йому фотографії автомобіля «DAFPT XF 105» 2009 року випуску, білого кольору, № кузова (рами) НОМЕР_1 з причіпом «SCHMITZ» 2004 року випуску № рами НОМЕР_2 , який ніби то він для нього привезе. 15 грудня 2016 року потерпілий ОСОБА_6 , згідно умов договору купівлі-продажу, перерахував грошові кошти в сумі 780000 гривень на рахунок ТОВ «Трансранет», директором якого представився ОСОБА_5 . Однак, в обумовлений сторонами термін, ОСОБА_5 транспортні засоби та документи на них ОСОБА_6 не передав, а гроші звернув у свою користь. Таким чином, ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірою заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 на загальну суму 780000 гривень, що у 885 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали кримінального провадження №0003093 від 20 вересня 2017 року та додані до нього матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України доводиться оголошеними та проаналізованими в судовому засіданні доказами:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , який вказав, що в період часу з 12.12.2016 по 15.12.2016 року перерахував грошові кошти в сумі 780 000 гривень за те, що ОСОБА_5 зобов`язався пригнати автомобіль з Республіки Польща, однак не дотримався даної домовленості та не пригнав даний автомобіль до теперішнього часу;
- договором купівлі продажу транспортного засобу від 12.12.2016 року, укладеного між ТзОВ «Трансранет» в особі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;
- випискою по особовим рахункам;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , який вказав, що в період часу з 12 грудня 2016 року по 15 грудня 2016 року його батько перерахував грошові кошти в сумі 780 000 гривень за те, що ОСОБА_5 зобов`язався пригнати автомобіль з Республіки Польща, однак не дотримався даної домовленості та не пригнав даний автомобіль до теперішнього часу, однак фото із вказаним автомобілем показував йому у електронному вигляді;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який вказав що 14 січня 2017 року придбав автомобіль марки «DAF» № рами НОМЕР_1 , та володіє ним до теперішнього часу, однак чоловіка на ім`я ОСОБА_5 не знає та ніколи про нього не чув;
- випискою по особовим рахункам;
- протоколом допиту ОСОБА_8 , який повідомив, що займається пригоном вантажних автомобілів з-за кордону та їх розмитненням. Також повідомив що автомобіль марки «DAF» № рами НОМЕР_1 , у нього придбав ОСОБА_7 .
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено існування ризиків, зазначених у клопотанні, а саме: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_5 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. 2) незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози він може схиляти потерпілого та свідків до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 офіційно ніде не працює та не має постійного джерела доходів.
Враховуючи викладене, зважаючи на факт переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, запобігання вказаним ризикам неможливе у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи що в судовому засіданні прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування та суду, вчиняє перешкоди кримінальному провадженню та існують підстави для тримання його під вартою, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що в даному кримінальному провадженні існують обставини, зазначені у ч.4 ст. 189 КПК України, а тому вважає за необхідне надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 187 190, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Про хід виконання ухвали про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання підозрюваного ОСОБА_5 повідомляти слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 (м. Тернопіль, вул. Шевченка, 10).

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу ОСОБА_5 до суду або закінчення шести місяців з дати постановлення ухвали, тобто 03 березня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1