Провадження № 1-кс/752/7526/18
У Х В А Л А

18.10.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ст.слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0007892 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

ст.слідчий Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0007892 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Клопотання обгрунтовано тим, що Слідчим відділом Голосіївського УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 18.08.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007892, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, за зверненням ОСОБА_5 стосовно вчинення незаконних дій щодо її майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені досудовим розслідуванням особи за попередньою змовою, групою осіб, шляхом обману, використовуючи завідомо підроблені документи, незаконно заволоділи чужим майном, а саме квартирою АДРЕСА_2 , загальною площею 44,6 кв. м., яке є спадковим майном ОСОБА_5 , чим заподіяли останній матеріальної шкоди, при наступних обставинах.

Так, у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про смерть видане 06.07.2018 року, актовий запис № 11124 відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7 14.08.2018 року заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 62849336.

Під час перевірок приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7 належності померлій ОСОБА_6 нерухомого майна було встановлено наступне - квартира АДРЕСА_1 була нібито продана покупцю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлою ОСОБА_6 ще ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Невстановлені особи, переслідуючи корисливу мету, діючи за попередньою змовою між собою, виготовили завідомо підроблений договір купівлі-продажу від 02.06.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу ОСОБА_9 та зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 913, згідно якого ОСОБА_8 купив у померлої ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 44,6 кв.м.

Після цього, невстановлені особи, продовжуючи свої злочинні дії, переслідуючи корисливу мету, надали завідомо підроблений договір купівлі-продажу від 02.06.2010 року державному реєстратору Київської філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» ОСОБА_10 , яка 12.07.2018 року (тобто, через вісім років після дати укладення договору купівлі-продажу та вже після смерті ОСОБА_6 ) здійснила реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 44,6 кв.м. за ОСОБА_8 (зареєстровано 12.07.2018 року о 19:27:41, відомості внесено до реєстру 12.07.2018 р. о 19:36:18, індексний номер рішення: 42035895).

Після цього, через 6 днів, невстановлені особи, продовжуючи свої злочинні дії, переслідуючи корисливу мету, використовуючи завідомо підроблені документи, шляхом обману організували укладення між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 договору купівлі-продажу від 18.07.2018 року квартири АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , про що зроблено запис в реєстрі нотаріальних дій за № 1172. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42112131 від 18.07.2018 12:48:41.

У зв`язку з вказаними діями, ОСОБА_5 позбавлена можливості завершити оформлення права власності на спадкове майно, так як невстановлені особи, злочинним шляхом, незаконно заволоділи квартирою АДРЕСА_1 , чим заподіяли останній матеріальної шкоди.

При ознайомленні з фотокопією підробленого договору купівлі-продажу квартири від 02.06.2010 року досудовим слідством встановлено, що в договорі зазначені неіснуючі на час укладення договору органи державної влади та управління, які видали Свідоцтво про право власності на житло, а саме: «Державна адміністрація Голосіївського району м. Києва», «Відділ приватизації Голосіївського району м. Києва», а також неіснуючі номери реєстрації у реєстровій книзі в Київському міському бюро технічної інвентаризації з літерним індексом. Крім того, досудовим слідством встановлено, що державний реєстратор ОСОБА_10 не звернула жодної уваги, що у підробленому договорі зазначено, що «правостановчий документ - свідоцтво про право власності на житло» зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації 09 січня 2009 року, а Свідоцтво про право власності на житло видане Відділом приватизації Голосіївської району м. Києва 30 січня 2009 року, згідно з розпорядженням Державної адміністрації Голосіївського району м. Києва № 5931. Тобто, реєстрація Свідоцтва в БТІ відбулась на 21 день раніше, ніж його видали.

Дійсне Свідоцтво про право власності на житло (оригінал знаходиться у потерпілої), видане Відділом приватизації житла Голосіївської районної державної адміністрації 30 січня 2009 року, згідно з розпорядженням (наказом) від 30 січня 2009 року за № 35321, (а не № 5931 як зазначено у підробленому договорі ) та право власності на яке було зареєстровано КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» у реєстрову книгу за № 4734 16 квітня 2009 року (а не за № 93175-а).

Будучи допитаним в якості свідка приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 пояснив, що вказаний договір він ніколи не посвідчував, підпис та застереження (виправлення) на вказаному договорі виконані не ним, а іншою особою.

На даному етапі проведення досудового розслідування встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_11 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Підтвердженням того, що померла ОСОБА_6 не укладала договір купівлі-продажу квартири від 02.06.2010 року із ОСОБА_8 є інформаційна довідка КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 15.08.2018 р. про те, що згідно з даними реєстрових книг Бюро, кв. АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації 30.01.2009 р. (Розпорядження № 35321).

У зв`язку з вищевикладеним, з метою попередження подальшого відчуження майна, яке може бути використано для відшкодування шкоди у кримінальному провадженні, постала необхідність накласти арешт на вищевказаний об`єкт.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надавши заяву, відповідно до якої підтримав клопотання та просив його розглядати у його відсутність.

Володілець майна в судове засідання не викликався на підставі ч.2 ст.171 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду клопотання встановлено, що Слідчим відділом Голосіївського УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 18.08.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007892, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, за зверненням ОСОБА_5 стосовно вчинення незаконних дій щодо її майна.

Досудовим слідством встановлено, що невстановлені досудовим розслідуванням особи за попередньою змовою, групою осіб, шляхом обману, використовуючи завідомо підроблені документи, незаконно заволоділи чужим майном, а саме квартирою АДРЕСА_2 , загальною площею 44,6 кв. м., яке є спадковим майном ОСОБА_5 , чим заподіяли останній матеріальної шкоди, при наступних обставинах.

Ст.слідчий Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0007892 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
У випадках, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправні впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що, як наслідок перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собі форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від дій останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальне провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

З наданих суду до клопотання письмових доказів вбачається, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним ст.170 КПК України, оскільки є об`єктом злочину.

З врахуванням викладеного, вважаю, що не застосування арешту може призвести до подальшого відчуження зазначеного майна, в зв`язку з чим з метою забезпечення збереження майна, що є об`єктом злочину, вважаю за необхідне задовольнити заявлене клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання ст.слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0007892 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя