Справа №718/993/18
Провадження №1-кп/718/67/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2018 року Кіцманський районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
номер кримінального провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000200 від 27.03.2018 року,
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шипинці, Кіцманського району, Чернівецької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні має малолітнього сина, не працюючого,в силу ст..89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст.127 КК України
з участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кіцмань вказане кримінальне провадження,-

В С Т А Н О В И В:
24.03.2018 року приблизно 02 год.00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи у господарстві, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_6 , де розпивав спиртні напої з ОСОБА_5 . Під час розпивання спиртних напоїв та бесіди між ними, ОСОБА_5 повідомив, що йому відомі відомості про особу, яка напередодні вчинила крадіжку особистого майна у ОСОБА_6 , після чого вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_3 , під час якого наніс словесну образу останньому та його батькові. В подальшому ОСОБА_3 з метою отримання від ОСОБА_5 відомостей про особу, яка вчинила крадіжку у ОСОБА_6 , а також з метою покарати ОСОБА_5 за словесну образу, наніс ОСОБА_5 два удари сковорідкою в область голови, спричинивши тим самим потерпілому фізичного болю. Після чого, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, з метою залякування потерпілого ОСОБА_5 , викликати у нього почуття страху, пригніченості та неповноцінності, приниження, зламання його фізичного та морального опору, схопив ОСОБА_5 за ліву ногу, від чого останній не втримався на ногах та впав на землю. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 не зупинився на вчиненому та з метою завдання тривалого фізичного болю і страждання, взяв до рук металеву ложку, яка знаходилась на газовій плиті, та розігрівши її, почав прикладати розпечену ложку ОСОБА_5 до різних частин його тіла, утримуючи потерпілого. Внаслідок чого, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді трьох саден на голові: опіків 2-го ступеня: на обличчі, правому передпліччі, лівій китиці, правій та лівій гомілках, в ділянці попереку справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи №70-Е від 29.03.2018 року відносяться: садна на голові до розряду легких тілесних ушкоджень; опіки, які виникли від високої температури, відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я, кількість спричинених опіків залізною ложкою тринадцять.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.127 КК України, тобто катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких дій, з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього відомості, та з метою покарати його за дії скоєні ним.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 127 КК України, визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. У вчиненому щиро розкаюється. Шкодує, що таке вчинив із потерпілим, відшкодував останньому витрати на лікування та компенсував моральну шкоду.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні розповів про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим у вигляді садни на голові та нанесення опіків на тілі. Пояснив, що претензій до обвинуваченого не має, оскільки ОСОБА_3 надав йому першу медичну допомогу, купував ліки та брав участь в його лікуванні. Крім того, обвинувачений повністю компенсував йому всі моральні страждання. Просив його суворо не карати.
Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.
Оскільки обвинуваченим, іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачений правильно зрозумів зміст скоєного, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу. При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, потерпілого, які вони надали вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 127 КК України, катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких дій, з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього відомості, та з метою покарати його за дії скоєні ним.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного, який є молодим за віком, має на утриманні малолітню дитину, на спеціальних обліках не перебуває, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, за місцем проживання характеризується добре, беручи до уваги відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, враховуючи думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не пред`являє, оскільки останній добровільно надав матеріальну допомогу, просить суворо не карати
Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає - визнання своєї вини, щире каяття та сприяння у розкритті злочину.
Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного та враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, який, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, вчиненим умисно, дані про особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням думки потерпілого, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно і доцільно призначити покарання в межах, визначених санкцією у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1ст.127 КК України строком на три роки.
Між тим, суд, приймаючи до уваги наведені обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів. При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.
На підставі ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 370- 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України та призначити йому покарання у виді у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: сковорідка, рушник та металеву ложку, що перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів в Кіцманському ВП ГУНП в Чернівецькій області,- повернути власнику ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1