Справа № 567/441/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2018 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000041 від 02 лютого 2018 року

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Здолбунів Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 ч.1 ст.357 КК України,

сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_3 , в кінці жовтня 2017 року, близько 17 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні альтанки біля кіоску ФОП ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_1 керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, скориставшись неуважністю потерпілого та інших сторонніх осіб, шляхом вільного доступу викрав належний на праві приватної власності ОСОБА_7 мобільний телефон «Lenovo S660» сірого кольору, вартістю 1287,17 грн. із вмонтованою в ньому сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 25 грн. В подальшому ОСОБА_3 привласнив викрадений телефон та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1312,17 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно 16 січня 2018 року, близько 19 год., ОСОБА_3 перебуваючи в будинку потерпілого ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого наміру, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись неуважністю потерпілого, з метою подальшого зняття коштів, таємно викрав пластикову банківською розрахункову картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 відкриту на ім`я ОСОБА_5 , яка перебувала в постійному користуванні останнього та на момент викрадення зберігалася у внутрішній кишені куртки ОСОБА_5 , яка у вартісному вираженні ніякої матеріальної цінності для потерпілого не представляє, але є офіційним документом майнового характеру, що надає право особі одержання, зберігання та використання інформації про розрахункові кошти та інші грошові надходження на рахунок та забезпечує користувачеві доступ до банківського рахунку з метою отримання грошових коштів. Викрадену банківську картку разом із пін-кодом до неї ОСОБА_3 помістив у предмети свого одягу та в подальшому безперешкодно покинув будинок ОСОБА_5 .
Окрім того, 16 січня 2018 року, близько 20 год. відчуваючи безкарність за раніше вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме таємне викрадення банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів, використовуючи викрадену напередодні банківську картку, банкомат ПАТ КБ «Приватбанк», що в м. Острог Рівненської області по пр. Незалежності, 183 та банкомат AT «Ощадбанк», що в м. Острог Рівненської області по вул. Героїв Майдану, 9, за декілька транзакцій таємно викрав грошові кошти в загальній сумі 340 гривень, які перебували на особовому рахунку та належали потерпілому ОСОБА_5 . Викрадені грошові кошти ОСОБА_3 привласнив та розпорядився ними на власний розсуд, а саме розтратив на особисті потреби, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. ст. 185 КК України тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ч.1 ст.357 КК України тобто у таємному викраденні та привласненні офіційного документу вчиненому з корисливих мотивів, ч.2 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно.
30 березня 2018 року між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_7 яким на підставі ч.4 ст. 56 , ч.4 ст.58 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження надано право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення у даному кримінальному провадженні № 0000041 від 02 лютого 2018 року та ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471,474, ч.3 ст.477 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України. Так, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень, погоджується з тим, що завдані в результаті вчинених ним кримінальних правопорушень збитки, повинні бути відшкодовані в повному обсязі.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зобов`язуються погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, а саме за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч.1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст.70 КК України слід призначити покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначивши остаточне покарання у виді 1 рік 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України слід звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні в формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваниим чи обвинуваченим.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Потерпілий ОСОБА_7 подав до суду заяву, в якій вказав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи. Підготовче засідання просив проводити у його відсутності.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілими затвердити і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.3 ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкціям, які передбачені ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілими угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , повністю усвідомлють зміст укладеної з обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_3 визнає себе винуватим, цілком розуміє наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно, тому його дії кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, вчинив таємне викрадення та привласнення офіційного документу вчиненому з корисливих мотивів тому його дії кваліфікує за ч.1 ст.357 КК України , за якими належить призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно з матеріалами справи розмір витрат на проведення експертизи №13.2-142/18 від 22.02.2018 року становлять 572 грн., які слід покласти на ОСОБА_3 за правилами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

засудив:

затвердити угоду від 30 березня 2018 року про примирення між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів та призначити покарання :

за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі,

за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року шість місяців позбавлення волі,

за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 (одного ) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначивши остаточне покарання у виді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання із встановленням іспитового строку 1(один) рік.

Покласти на ОСОБА_3 , відповідно до п .п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 572 гривні 00 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні:
банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_5 ;
оптичний диск для лазерних систем зчитування «DVD-R» із наявними на ньому фотознімками особи, залишити в матеріалах кримінального провадження;
мобільний телефон «Lenovo S660» сірого кольору імей-1: НОМЕР_2 , імей-2: НОМЕР_3 вважати повернутими потерпілому ОСОБА_7 .

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1