Справа № 466/4742/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/478/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
слідчого: ОСОБА_7 ,
підозрюваного: ОСОБА_8 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 по матеріалах клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого у ФОП ОСОБА_10 , раніше не судимого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 червня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання,

ВСТАНОВИЛА:

Органами досудового слідства ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він 06 червня 2018 р. близько 23:00 год., знаходячись за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 275, маючи умисел на заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень, в момент, коли працівник управління поліції охорони у Львівській області ОСОБА_11 намагався припинити його протиправні дії, наніс останньому один удар кулаком правої руки в обличчя, а саме в ділянку носа, спричинивши цим тілесні ушкодження у виді закритого перелому кісток носа, садно перенісся, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Дії ОСОБА_8 досудовим слідством кваліфіковано за ч.2 ст.345 КК України як умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

13 червня 2018 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, а 19 червня 2018 р. до Шевченківського районного суду м. Львова внесено клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді у задоволенні клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 відмовлено. Водночас застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього наступних обов`язків:

-прибувати до слідчого Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області та прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 за першою вимогою;

- не відлучатися за межі м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

У поданій апеляційній скарзі прокурор не погоджується з обраним підозрюваному запобіжним заходом, вважаючи такий занадто м`яким. При цьому, звертає увагу на те, що слідчим суддею не в повній мірі враховано вагомість зібраних у справі доказів, якими підтверджується оголошена ОСОБА_8 підозра, ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості і за вчинення якого передбачається можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також наявність обґрунтованих ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити докази у справі, незаконно впливати на потерпілого та свідків. Крім цього, наголошує на наявності усіх обставин, передбачених п.3 ч.2 ст.183 КПК України, які дають право обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою навіть за умови, якщо така особа раніше не судима. На підтвердження своїх доводів апелянт зазначає про те, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування та не прибував на виклики слідчого у період з 07 червня 2018 р. до 13 червня 2018 р. Також прокурор наголошує на відсутності будь-яких протипоказань щодо стану здоров`я чи віку, які б виключали можливість тримання підозрюваного під вартою. Тому за обставинами справи апелянт вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_8 власне такий запобіжний захід. При цьому, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням альтернативної застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримання поданої ним апеляційної скарги з обґрунтуванням наявності підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, думку слідчого, який вважає, що при обранні виду запобіжного заходу слідчим суддею неповно враховано обставини справи, позицію підозрюваного та в його інтересах адвоката ОСОБА_9 на спростування аргументів апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до матеріалів клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу останньому оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України (а.с.25, 26).

Санкція вказаної норми кримінального закону передбачає можливість застосування за вчинення такого злочину покарання на строк до п`яти років позбавлення волі.

У ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягався (а.с.12).

За таких обставин при обранні йому запобіжного заходу слід враховувати вимоги п.3 ч.2 ст.183 КПК України, відповідно до яких до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Таким чином, застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою можливе лише при наявності сукупності вищеперелічених умов.

В апеляційній скарзі прокурор категорично стверджує про те, що підозрюваний ОСОБА_8 переховувався від органу досудового розслідування, адже у період з 07 червня 2018 р. до 13 червня 2018 р. не прибував на виклики до слідчого.

Проте, в матеріалах справи наявний рапорт слідчого, датований 07 червня 2018 р., в якому зазначено лише про те, що цього ж дня, тобто 07 червня 2018 р., здійснювався виклик ОСОБА_8 для проведення слідчих дій, однак підозрюваний у цей день не з`явився.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції слідчий підтвердив, що дійсно 07 червня 2018 р. він у телефонному режимі викликав ОСОБА_8 на цей же день до органу досудового розслідування, але підозрюваний повідомив його, що не зможе прибути, бо перебуває в лікарні, а, крім того, займається пошуком захисника, якого хоче залучити до участі в кримінальному провадженні.

З приводу неявки підозрюваного в інші дні слідчий і прокурор не змогли підтвердити таку інформацію. Крім цього, в матеріалах клопотання та апеляційної скарги відсутні будь-які інші докази ухилення ОСОБА_8 від слідства.

Водночас стороною захисту надано копію виписки із медичної карти хворого №8036, з якої слідує, що 07 червня 2018 р. ОСОБА_8 звертався в Комунальну міську клінічну лікарню швидкої медичної допомоги у м. Львові, цього дня пройшов діагностичне обстеження, був консультований лікарем нейрохірургом. Також представлено відповідь вказаного лікувального закладу на адвокатський запит, яким підтверджується факт звернення ОСОБА_8 за медичною допомогою 13 червня 2018 р. з приводу гіпертонічного кризу.

Проаналізувавши вказані обставини, колегія суддів вважає, що прокурором не доведено факт переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування. Одноразова неявка на виклик слідчого від 07 червня 2018 р. пов`язана з об`єктивними обставинами неможливості прибуття підозрюваного внаслідок проходження ним медичного обстеження в лікувальній установі, про що слідчий був повідомлений в цей же день і дана обставина визнана стороною обвинувачення в судовому засіданні.

Також колегією суддів встановлено, що матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу не містять даних, які б могли вказувати на те, що ОСОБА_8 перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлялося про підозру у вчиненні також іншого злочину. У зв`язку з цим констатується відсутність обставин, передбачених у п.3 ч.2 ст.183 КПК України, наявність яких є обов`язковою умовою застосування до раніше не судимої особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою в разі підозри її у вчиненні злочину середньої тяжкості.

З огляду на це апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і необхідність визначення йому більш м`якого виду запобіжного заходу, необхідного для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням позитивної характеристики за місцем проживання, даних, які свідчать про наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків (перебування у шлюбі, працевлаштованість, допомога матері у вихованні малолітньої сестри ОСОБА_12 ), слід погодитись, що особисте зобов`язання є достатнім запобіжним заходом для підозрюваного ОСОБА_8 .

Покладені на підозрюваного слідчим суддею обов`язки є достатніми для мінімізації ризику можливого вчинення ОСОБА_8 дій, спрямованих на ухилення від слідства і суду.

У разі порушення або неналежного виконання підозрюваним цих обов`язків сторона обвинувачення не позбавлена можливості у будь-який час звернутися з клопотанням про зміну застосованого запобіжного заходу на більш суворий.

При розгляді апеляційної скарги прокурора не встановлено порушень кримінального процесуального законодавства, які могли б слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді. А тому, така ухвала підлягає залишенню в силі.

Керуючись ст.ст.176-179, 183, 194, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 червня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4