В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/307/18

Провадження № 1-кп/348/178/18

11 травня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з уч. секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження № 0000662 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м.Таврійськ, Новокаховської міської ради Херсонської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , із вищою базовою освітою, вдівця, на утриманні двоє малолітніх дітей, не працюючого, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_6 .

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

12 грудня 2017 року приблизно о 20.15 год., у темну пору доби, суху погоду, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ФОРД-Д», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги Т-0905 Делятин - Раківчик, по вул. Незалежності у смт. Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області в напрямку смт. Делятин, проїзна частина якої має дві смуги руху, по одній в кожному напрямку. У салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні перебувала пасажир ОСОБА_6 . Технічний стан автомобіля марки «ФОРД-Д» не відповідав вимогам забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме - несправності робочої гальмівної системи автомобіля, пов`язані із неспрацюванням гальмівного механізму заднього правого колеса через знос накладок гальмівних колодок, а також ходової частини, пов`язані із люфтом задніх коліс у повздовжньому напрямку через знос сайлентблоків повздовжнього важеля підвіски обох задніх коліс, що у своїй сукупності впливають на погіршення гальмівних властивостей транспортного засобу (збільшення величини гальмівного шляху) та стійкості транспортного засобу як під час рівномірного руху, так і при застосуванні водієм гальмування. Тобто, як під час руху автомобіля із певною швидкістю руху, так і під час застосування водієм гальмування, дані несправності можуть спричинити відвід («увод») транспортного засобу від заданого водієм напрямку руху.

Будучи завчасно поінформованим дорожнім знаком 3.29 «Обмеження максимальної швидкості - «50» (на жовтому фоні), водій ОСОБА_5 , рухаючись по заокругленій ділянці дороги у ліву сторону зі швидкістю приблизно 60 км/год., в порушення п.2.3 а). б), п.10.1, п.12.1, п.12.9. б), п.31.1., проявив неуважність, не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, технічний стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перевищив максимальну швидкість, не справився з керуванням і виїхав за межі проїзної частини дороги праворуч, де вчинив наїзд на дерево. В результаті порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинула пасажир автомобіля ОСОБА_6 від відкритої черепно-мозкової травми з переломом основи та склепіння черепа, крововиливом під м`яку мозкову оболонку та забійною раною лобної ділянки, що призвело до набряку та набухання головного мозку, та було безпосередньою причиною смерті.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та дав суду показання про те, що він проживає в смт. Ланчин Надвірнянського району разом із родиною покійної дружини і має на утриманні двох малолітніх дітей, з яких одна дитина хворіє, має інвалідність, а він є фактично єдиним годувальником в сім`ї.

Ситосовно події 12 грудня 2017 року пояснив наступне. Того дня приблизно о 16.30 год. він на автомобілі "Форд-Д" повіз дружину в лікарню в м.Коломия на медогляд, де пробули приблизно до 19 год., після чого поїхали додому. Рухався він зі швидкістю не більше 60 км/год. При повороті дороги на смт.Ланчин знаходився міст в аварійному стані, в зв"язку з чим він почав пригальмовувати, однак в цей час, приблизно о 20.15 год. його засліпила зустрічна машина. Він вивернув руль праворуч, зачепив колесом бордюр, в результаті чого вибило руль і його автомобіль занесло вправо та відбулося зіткнення з деревом. Удар прийшовся в передню стойку автомобіля. Його дружина ОСОБА_6 сиділа на передньому пасажирському сидінні, була пристебнута, однак отримала травму голови. Після зіткнення він витягнув дружину з автомобіля, намагався надати їй першу допомогу, а очевидці ДТП вже викликали медичну допомогу, однак дружина померла ще до приїзду "швидкої" від відкритої черепно-мозкової травми. На даний час в нього на утриманні залишилося двоє їх спільних малолітніх дітей, яких від доглядає, займається їх лікуванням, дочку змушений возити на регулярні процедури, медичні огляди, так як дівчинка має інвалідність. Також зазначив, що автомобіль "Форд-Д" є старої марки, 1986 року випуску, технічний стан автомобіля він перевіряв по мірі необхідності і наявності коштів, так як значна частина коштів йшла на лікування дітей. У вчиненому щиро розкаюється, просить вибачення за скоєне та запевнив суд, що подібного більше не повториться і просить його суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого та дослідив дані, які характеризують його особу.

Потерпілий ОСОБА_4 , в судовому засіданні зазначив, що будь-яких претензій майнового та морального характеру до ОСОБА_5 не має. Просить ОСОБА_5 суворо не карати і не позбавляти волі, так як останній фактично утримує двох малолітніх дітей, займається постійним лікуванням дитини, яка має інвалідність і потребує постійного догляду.

З враховуванням викладеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій смерть, кваліфіковані вірно.

Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а і запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також роз`яснення, що містяться п.п. 20, 21 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного.

Тому при призначенні покарання ОСОБА_5 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який є молодою людиною, має постійне місце проживання, за яким характеризується з позитивної сторони, має на утриманні 2-х малолітніх дітей, з яких одна дитина хворіє та має інвалідність і потребує постійного лікування і догляду, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, його відношення до скоєного, поведінку до і після вчинення злочину, а також думку потерпілого, який претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає і настоює на несуворій мірі покарання.

За висновком органу з питань пробації, яким взято до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його виправлення без позбавлення або обмеження волі не становить небезпеку для суспільства.
На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень можливо здійснювати без позбавлення волі або обмеження волі за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.(а.с.30-31)
Також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено .

Враховуючи всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, думку потерпілого щодо покарання не пов"язаного з позбавленням волі, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах, встановлених в санкції частини статті Кримінального кодексу у виді позбавлення волі. Також суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого і додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати автотранспортними засобами, оскільки даний злочин пов`язаний з експлуатацією транспортного засобу та порушенням ОСОБА_5 ПДР України.

Крім того, є підстави звільнити його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, застосувавши ст.75 КК України і з врахуванням всіх обставин справи та особи винного суд прийшов до висновку, що обвинуваченому слід визначити іспитовий строк 1 рік 6 місяців. Згідно ст.76 КК України на ОСОБА_5 під час іспитового строку слід покласти обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації..

На думку суду, саме таке основне покарання у виді позбавлення волі, але з іспитовим строком, буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні в розмірі 1144 грн., пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування судової експертизи № 4.2-1070/17, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 (а.с.62)

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Застосувати до ОСОБА_5 ст.75 КК України і звільнити його від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Згідно ст. 76 ч.1 п.п.1,2, ч.2 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 1144,00 грн. судових витрат, пов"язаних з проведенням експертизи в кримінальному провадженні.

Речовий доказ: автомобіль марки «ФОРД-Д», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, який знаходиться на зберіганні на території Надвірнянського ВП ГУНП, повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1