У Х В А Л А
31 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 301/2178/13-к
Провадження № 13-57кс18
Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду (далі Велика Палата) кримінального провадження щодо ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та

ВСТАНОВИЛА:
Стислий зміст рішень судів нижчого рівня і підстав касаційного оскарження
1. Вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2014 року ОСОБА_16 і ОСОБА_17 було визнано винуватими й засуджено за частиною 1 статті 371 Кримінального кодексу України (далі КК), а ОСОБА_16 ще і за частиною 2 статті 365 зазначеного Кодексу. Цим же вироком ОСОБА_17 визнано невинуватим і виправдано у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 366 КК.
Як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_16 і ОСОБА_17 як працівники міліції і службові особи органу досудового розслідування 21 січня 2013 року у місті Іршаві Закарпатської області завідомо незаконно затримали ОСОБА_18 . Після цього ОСОБА_16 перевищив свої службові повноваження, що виразилось у застосуванні щодо ОСОБА_18 фізичного насильства і заподіянні йому легких тілесних ушкоджень.
2. Апеляційний суд Закарпатської області ухвалою від 14 червня 2017 року зазначений вирок у частині засудження обвинувачених скасував і закрив кримінальне провадження: щодо ОСОБА_16 та ОСОБА_17 за частиною 1 статті 371 КК у зв`язку з відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення, щодо ОСОБА_16 за частиною 2 статті 365 цього Кодексу у зв`язку з набрання чинності закону, яким скасовано кримінальну відповідальність за вчинене діяння.

Закриваючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_16 за частиною 2 статті 365 КК, суд апеляційної інстанції виходив із того, що Законом України від 13 травня 2014 року № 1261-VІІ (набрав чинності 01 січня 2015 року) до Примітки частини 3 статті 364 цього Кодексу внесено зміни і встановлено, що істотна шкода як обов`язкова юридична ознака злочинів, передбачених статтями 364, 364-1, 365, 365-2, 367 КК, повинна в сто і більше разів перевищувати неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Відтак, на думку суду, передбачені зазначеними статтями діяння, які призвели до шкоди лише в нематеріальному вимірі, декриміналізовано. Із огляду на те, що у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_16 не було встановлено матеріального еквіваленту шкоди, спричиненої його діями потерпілому, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діях цього обвинуваченого складу злочину, передбаченого частиною 2 статті 365 КК.
3. У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції з підстав, у тому числі, неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність при закритті кримінального провадження щодо ОСОБА_16 за частиною 2 статті 365 КК. Державний обвинувач звертає увагу, що диспозиція зазначеної частини статті прямо не передбачає істотної шкоди як обов`язкової ознаки злочину, а встановлює відповідальність за перевищення влади чи службових повноважень, що супроводжувалося насильством або погрозою його застосування, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування. З огляду на викладене, прокурор вважає, що частина 2 статті 365 КК містить самостійний склад злочину, юридична конструкція якого не включає елементу у виді заподіяння шкоди в матеріальному вимірі.
Обґрунтування Касаційним кримінальним судом підстав для передачі кримінального провадження на розгляд Великої Палати
4. Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (далі Касаційний кримінальний суд) від 26 вересня 2018 року матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_16 та ОСОБА_17 передано на розгляд Великої Палати на підставі частини 5 статті 434-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). На переконання Касаційного кримінального суду, з огляду на суперечливе формулювання диспозиції статті 365 КК й існування протилежних наукових підходів до тлумачення відповідної норми закону, виключну правову проблему становить спосіб розуміння зазначених у частині 2 статті 365 КК слів: «дії, передбачені частиною першою цієї статті» - як таких, що відсилають тільки до дій у виді перевищення влади або службових повноважень чи ще й до їх наслідків у виді заподіяння істотної шкоди. Залежно від цього постає питання: частина 2 статті 365 КК містить окремий самостійний склад злочину, або кваліфікований склад злочину, передбачений частиною 1 цієї статті, який би мав включати всі визначені в частині 1 юридичні ознаки. Вирішення цієї проблеми, як зазначено у відповідній ухвалі, матиме істотне значення для формування єдиної судової практики застосування частини 2 статті 365 КК і створить необхідні умови для дотримання принципу правової визначеності як елемента верховенства права.
Позиція Великої Палати Верховного Суду
5. Перевіривши наведене в ухвалі Касаційного кримінального суду обґрунтування наявності виключної правової проблеми, Велика Палата вважає, що кримінальне провадження слід прийняти до розгляду.
6. В ухвалі колегії суддів Касаційного кримінального суду належним чином обґрунтовано існування виключної правової проблеми, яка має істотне значення для розвитку права і формування єдиної правозастосовчої практики щодо вирішення питання про застосовність частини 2 статті 365 КК до перевищення влади та службових повноважень, яким заподіюється шкода правам і свободам людини у нематеріальному вимірі. Зокрема, суд касаційної інстанції обґрунтовує у чому саме полягає правова проблема при застосуванні цієї норми права, переконливо доводить, що положення зазначеної норми є невизначеними (неясними, нечіткими).
7. Велика Палата вважає, що вирішення описаної в ухвалі Касаційного кримінального суду правової проблеми шляхом усунення невизначеності правового регулювання кримінальної відповідальності за перевищення працівником правоохоронного органу влади та службових повноважень, яким заподіюється шкода правам і свободам людини у нематеріальному вимірі, здатне забезпечити розвиток права і формування єдиної правозастосовчої практики.
Керуючись статтями 430, 434-1, 434-2, 441 КПК, пунктом 1 частини 2 статті 45 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Прийняти до розгляду кримінальне провадження щодо ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .
Призначити кримінальне провадження до касаційного розгляду Великою Палатою Верховного Суду на 05 грудня 2018 року о 10 год. 30 хв. у приміщенні Верховного Суду за адресою: місто Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.
Надіслати учасникам судового провадження копії ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідачОСОБА_1
Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_9
ОСОБА_3 ОСОБА_10
ОСОБА_4 ОСОБА_11
ОСОБА_5 ОСОБА_12
ОСОБА_6 ОСОБА_13
ОСОБА_7 ОСОБА_14
ОСОБА_8 ОСОБА_15