УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженні № 120 151 101 000 021 29,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженні № 120 151 101 000 021 29 за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 3652, ч. 1 ст. 366 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що 07.06.2018 проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлене та вилучене майно, що належить останньому.

Посилаючись на те, що вказане кримінальне провадження 27.08.2018 рішенням слідчого закрите, заявник просив повернути вилучене у ОСОБА_3 майно.

У судове засідання заявник, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду скарги належним чином, не прибув, про поважність причини неявки не повідомив.

Слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві також не прибув, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Крім того, кримінальним процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування покладається на слідчого суддю.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Відповідно до ст. 7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких, зокрема, віднесені законність (ст. 9 КПК), змагальність (ст. 22 КПК) та диспозитивність ( ст. 26 КПК).

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України та КПК.

Так, у силу ч. 3 ст. 306 КПК розгляд скарг на бездіяльність слідчого, у тому числі щодо неповернення тимчасово вилученого майна, здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу.

Наведена норма спрямована на дотримання учасниками кримінального провадження засад змагальності та диспозитивності.

Диспозитивність визначена у ст. 26 КПК, передбачає, що сторони кримінальному провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Відповідно до ст. 22 КПК зміст змагальності у кримінальному провадженні полягає у самостійному обстоюванні сторонами їх правових позицій, доведення обставин, які вони вважають порушенням відповідних прав, передбаченими КПК засобами.

Слідчий суддя, у свою чергу, відповідно до ч.6 ст. 22 КПК зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя під час вирішення ініційованого заявником питання зобов`язаний не лише дослідити надані йому матеріали, але й забезпечити особі право на безпосереднє відстоювання своєї позиції під час розгляду скарги.

Наведені процесуальні норми приводять до висновку про можливість забезпечити дотримання вищевказаних засад кримінального провадження лише за умови присутності особи, яка звернулася з скаргою, як ініціатора відповідного провадження.

Неприбуття заявника до суду унеможливило встановлення усіх обставин, які є необхідними для вирішення скарги по суті заявлених вимог.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ч. 2 ст. 307 КПК визначений вичерпний перелік можливих рішень за результатами розгляду скарг, зокрема, відмовити у задоволенні скарги.

З огляду на викладені вище обставини, що унеможливили об`єктивне встановлення підстав для задоволення вимог заявника, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність у відмові у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 7, 9, 22, 303-306, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженні № 120 151 101 000 021 29, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна за клопотанням представника, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1