УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/513/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
05 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
потерпілої ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
її законного представника ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и л а:
В поданій апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями захисник ОСОБА_6 , вирок суду просить скасувати, закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення та відмовити у задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_7 . Зазначає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину зібраними по кримінальному провадженні доказами не доведена. Посилається на те, що протокол огляду місця події від 27.05.2015 року, протоколи огляду транспортних засобів, висновки експертиз, висновок медичного освідування свідка водія ОСОБА_11 слід визнати недопустими доказами по кримінальному провадженні.Вказує на неповноту висновків експертиз, звертає свою увагу на те, що висновок медичного освідування свідка водія ОСОБА_11 на стан перебування у в стані сп`яніння не містить будь-яких даних про це. Посилається на неповноту судового слідства зокрема на те, що він заявляв клопотання про визнання недопустимим доказом по справі протоколу огляду місця ДТП, однак суд вказане клопотання не вирішив.
На апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 прокурор Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_12 подав заперечення в яких вирок суду просить залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 08 серпня 2017 року, ОСОБА_7 , засуджено за ст.286 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. ст. 104, 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, впродов ж двох років.
Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_7 судом покладені обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченій до вступу вироку в законну силу залишений попередній особисте зобов`язання.
Постановлено стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, в загальній сумі 3498,66 грн. за проведення судових експертиз.
Постановлено стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 4275,90 грн. матеріальної та 50 000 грн. моральної шкоди.
Відповідно до п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Як визнав суд, 27 липня 2015 року, близько 02 години 35 хвилин, на автодорозі сполученням Овруч Словечне, в с. Верпа Овруцького району, неповнолітня ОСОБА_7 , керуючи технічно справним мотоциклом марки «Keeway Speed 150», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись в напрямку м. Овруч, в порушення вимог пунктів Правил дорожнього руху України (ПДР): 2.1 (Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення; 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: г) (під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів); 12.1 (Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним); не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом категорії «А» та навиків керування відповідним транспортним засобом, не врахувала дорожні умови, не обрала безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки, не впоралася з керуванням, допустила падіння керованого нею транспортного засобу, внаслідок чого пасажир даного мотоцикла ОСОБА_13 впав на проїзну частину, де потрапив під колеса автомобіля марки «ВАЗ-21011», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , який рухався в зустрічному напрямку, та отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла: розтрощення черепа забійно-рваної рани правої лобно-тім`яної ділянки, масивного крововиливу в м`які тканини волосяної частини голови та в скроневі м`язи; множинних багатоуламкових переломів кісток основи та склепіння черепа з руйнуванням речовини головного мозку, садна лівої лобної ділянки, які (тілесні ушкодження) відносяться до категорії смертельних, оскільки є несумісними з життям та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка наступила на місці вказаної ДТП.
Крім цього, внаслідок вищезазначеної ДТП, ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми органів грудної клітки та черевної порожнини: закритого перелому 2-3-4-5 ребер зліва, закритого перелому лівої ключиці; геморагічного забою легень з крововиливом в ділянках корнів, через капсулярних розривів правої долі печінки по діафрагмальній поверхні; садна на тильній поверхні лівої кисті, на рівні внутрішньої кісточки правого гомілковостопного суглобу.
Заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 про задоволення поданої захисником апеляційної скарги, прокурора, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим та заперечив щодо поданої апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину є обґрунтованими.
Викладені в апеляційних скаргах захисника доводи про те, що судовий розгляд у кримінальному провадженні проведені необ`єктивно і неповно, а висновки суду, які викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ґрунтуються на недостатньо досліджених і недопустимих доказах, є безпідставними.
Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження справи судовий розгляд у ній проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи.Викладені у вироку висновки про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні, вищевказаного злочину відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні і детально викладеними у вироку доказами.
Зокрема, показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_14 про те, що 27.07.2015 року, біля 02 години 35 хвилин, вони рухалися автомобілем автодорогою сполученням Овруч-Покалів-Словечне з с. Можари до с. Словечне Овруцького району, за кермом автомобіля був ОСОБА_11 , а ОСОБА_14 сидів на передньому пасажирському сидінні. В с. Верпа Овруцького р-ну, ОСОБА_11 попереду себе побачив світло фари мотоцикла, який рухався йому на зустріч, неподалік від мосту мотоцикла різко «кинуло» (занесло) в ліву сторону, пасажир мотоцикла впав з транспортного засобу і потрапив під колеса автомобіля, яким він керував. ОСОБА_11 відчув, що лівим колесом він щось переїхав, після цього ОСОБА_11 зупинився і вони, побігли на місце, де трапилася ДТП, де побачили як посеред дороги лежав, пасажир мотоцикла у якого була дуже сильно деформована голова.
При огляді місця події, автодороги сполученням Овруч-Словечне в с. Верпа, Овруцького району, на смузі руху автомобіля ВАЗ виявлено тіло ОСОБА_13 та сліди падіння мотоцикла.
Під час проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_11 розповів та показав про обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 27.07.2015 року.
За висновком судової авто-технічної експертизи обставин ДТП від 27.11.2015 року водій автомобіля ВАЗ-21011, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_11 , не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_13 шляхом застосування своєчасного термінового гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. З технічної точки зору, при заданих вихідних даних, в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної дорожньо-транспортної пригоди є раптова поява на проїзній частині перешкоди (пішохода ОСОБА_13 ) в момент знаходження автомобіля ВАЗ-21011, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , від пішохода на відстані меншій ніж необхідно для зниження швидкості, аж до зупинки транспортного засобу з метою запобігання наїзду.У даній дорожній обстановці водієві автомобіля ВАЗ-21011, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_11 , необхідно було діяти відповідно до вимог п.п.12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України, зміст яких наведено в дослідницькій частині. З технічної точки зору в діях водія ВАЗ-21011, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 невідповідностей дій технічним вимогам ПДР України не вбачається. Покази свідка ОСОБА_7 в частині того, що падіння мотоцикла на проїзну частину сталось після роз`їзду з автомобілем ВАЗ-21011, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , у механічні пошкодження, що отримав автомобіль ВАЗ-21011, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з технічної точки зору є негрунтовними.
За висновком комплексної судово-медичної експертизи № 128/3/115 від 12.12.2016 року безпосередньою причиною смерті ОСОБА_13 явилась тупа сполучна травма голови, тулуба: багато відламковий перелом кісток склепіння та основи черепа з руйнуванням речовини головного мозку, перелом 2,3,4,5 ребер зліва, лівої ключиці, через капсулярні розриви правої долі печінки.При проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: рани в лобно-тім`яній ділянці голови, дещо справа від середньої вертикальної лінії тіла; садна лобно-скроневої ділянки зліва; перелому кісток склепіння черепа з утворенням кісткового фрагменту лобної кістки розмірами 7,5х0,5х6 см дещо справа від середньої вертикальної лінії тіла, з переходом множинних ліній перелому на кістки склепіння та основи черепа; саден тильної поверхні лівої кисті, саден в проекції внутрішньої поверхні правого гомілково-ступневого суглобу; крововиливі у корені легень, 3 лінійних поверхневих розривів діафрагмальної поверхні печінки; переломів 2,3,4,5 лівих ребер по лопатковій анатомічній лінії та передньо-пахвовій анатомічній лінії, перелому лівої ключиці в середній частині її. Дані тілесні ушкодження по терміну своєї давності можуть відповідати даті 27.07.2015 р. та виникли від дії тупого (их) предмета(ів) не залишивши в них яких-небудь специфічних та характерних ознак дозволяючи ідентифікувати їх контактуючу слідоутворюючу поверхню.
Винність ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного злочину стверджується і іншими зібраними по кримінальному провадженні доказами, які зазаначені у вироку суду.
Таким чином, доводи захисника про те, що ОСОБА_7 не вчиняла злочину за який її засуджено, колегія суддів не приймає до уваги.
Колегія суддів вважає, що доводи захисника, щодо відсутності причинно-наслідкових зв`язків між управлінням ОСОБА_7 мотоциклом та падінням ОСОБА_13 на проїзну частину є надуманими та не відповідають обставинам справи та матеріалам кримінального провадження. Порушення нею пунктів 2.1а, 2.3.г, 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією та наслідками, що наступили.
Дії ОСОБА_7 за ст. 286 ч.2 КК України судом кваліфіковані правильно.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_13 по причині перебування в стані алкогольного сп`яніння не втримався на мотоциклі і впав з нього є надуманими і не спростовуються зібраними по справі доказами.
Доводи апелянта про неповноту судового розгляду, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з матеріалів провадження не видно, що стороною захисту в суді першої інстанції були заявлені клопотання про визнання доказів не допустимими.
Посилання захисника на істотні порушення, а саме складення та підписання протоколу огляду місця події та схеми різними слідчими, є необґрунтованими. В матеріалах кримінального провадження №0000645 міститься постанова начальника СВ Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області від 27 липня 2015 року про створення слідчої групи, до складу якої було включено заступника начальника СВ Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_15 та старшого слідчого СВ Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_16 , які були уповноважені на складання процесуальних документів.
Доводи апелянта про необхідність визнання апеляційним судом недопуститмими ряду доказів по кримінальному провадженню, колегія суддів вважає безпідставними.
За змістом положень ст. 87 КПК України недопустимими є докази, які отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
З матеріалів кримінального провадження не видно, що протокол огляду місця події від 27.07.2015 року, отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а тому в колегії суддів немає підстави визнавати вказаний доказ недопустимим.
Також, у колегії суддів немає підстав визнавати недопустимими доказами, а саме: протоколи огляду транспортних засобів від 27.07.2015 року та висновки експертиз, як про це зазначає в апеляційній скарзі захисник.
З матеріалів провадження видно, що під час досудового слідства були призначені експертиза технічного стану автомобіля ВАЗ 21011 та експертиза технічного стану транспортного засобу Keeway Speed 150.
Під час судового розгляду кримінального провадження була призначена комплексна експертиза судово-медична, транспорно-трасологічна та експертиза механізму та обставин ДТП.
В апеляційній скарзі захисник посилається на неповноту висновків вказаних експертиз.
Колегія суддів не вважає, що висновки вищезазначених експертиз є неповними, оскільки експерти дали відповідь на питання, які були поставлені перед ними в межах своєї компетенції.
Освідування свідка-водія ОСОБА_11 на стан алкогольного сп`яніння, було проведено медичними працівниками з дотриманням положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника про істотні порушення вимог КПК України, які були допущені під час досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 21 листопада 2017 року, щодо ОСОБА_7 без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: