Справа № 676/2038/18
Номер провадження 1-кп/676/276/18
УХВАЛА
іменем України
12 вересня 2018 року м.Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Кам`янець-Подільському кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2018 року продовжено дію обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 вересня 2018 року включно.

В судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема просив продовжити запобіжний захід на строк 60 діб, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати, а також із врахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, відсутності міцних соціальних зв`язків та постійного місця роботи, вважав, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти доведеним ризикам.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , заперечили проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . Зокрема захисник ОСОБА_7 послався на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнає, має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , має міцні соціальні зв`язки, оскільки в нього є сестра, яка його підтримує, окрім цього, прокурором не надано заявлених ризиків, тому належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 можна забезпечити і з допомогою домашнього арешту.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_8 проти клопотання прокурора заперечили.

Суд, заслухавши усіх учасників судового засідання з приводу продовження обвинуваченому ОСОБА_4 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2018 року продовжено дію обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 вересня 2018 року включно, але по провадженню остаточне рішення на даний момент ще не прийняте, зокрема по справі не допитані свідки, які були очевидцями події, а саме ОСОБА_10 , показання якої мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню по кримінальному провадженні.

При прийнятті рішення щодо клопотання прокурора про продовження тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького злочину, що з врахуванням фактичних обставин, що ставляться в вину, а саме характер заподіяння тілесних ушкоджень, їх тяжкість, кількість, зокрема численні удари в різні частини тіла потерпілого, кваліфікуюча ознака, яка ставиться в вину обвинуваченому, а саме вчинення злочину групою осіб, що потягнули смерть потерпілого, має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому. Суд в даному випадку також враховує тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, а саме позбавлення волі на строк від семи до десяти років; вік та стан здоров`я ОСОБА_4 , щодо якого на момент розгляду даного клопотання відсутні медичні застереження щодо тримання під вартою. ОСОБА_4 постійне місце проживання, разом з тим за сукупності вищевказаних обставин, з врахуванням характеру насильницьких дій, в яких він обвинувачується, є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення можливого покарання, яке є достатньо суворим. Відтак, суд, із врахуванням тієї обставини, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства, а також, що на даний час не допитаний безпосередній очевидець події ОСОБА_10 , яку обвинувачений знає особисто та перебуває в дружніх стосунках, вважає, що наявний ризик незаконного впливу на такого свідка зберігає актуальність, оскільки на прохання обвинуваченого свідок ОСОБА_10 може змінити показання на користь обвинуваченого, що вплине на подальший хід судового розгляду.

Таким чином, із врахуванням викладених вище обставин, на переконання суду інші, більш м`які запобіжні заходи, у тому числі у вигляді домашнього арешту, не будуть достатніми для запобігання ризикам, передбаченим в пунктах 1, 3 частини першої статті 177 КПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на термін 60 діб з моменту винесення ухвали, тобто до 10 листопада 2018 року включно.

При цьому, на думку суду продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому не суперечить вимогам п. 1 «с» ст. 5 Конвенції від 4 листопада 1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також практиці Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу («Єчус проти Литви», (Jлиius v. Lithuania), рішення від 31.07.2000 р., заява № 34578/97, п. 93). Таким чином, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Крім того, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, судом враховується, що тривалість тримання під вартою має бути розумною, що слід вирішувати з врахуванням особливостей кожної справи.

Відтак, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені пунктами 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, дає підстави для продовження строку утримання його під вартою, так як застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не буде сприяти належній процесуальній поведінці, а також існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, клопотання захисників та обвинувачених щодо зміни запобіжного заходу з тримання під варту на домашній арешт на даний момент задоволенню не підлягає.

При цьому суд критично оцінює доводи захисника ОСОБА_7 про те, що наявність постійного місця проживання у ОСОБА_4 є достатньою обставиною для зміни йому запобіжного заходу, оскільки, як було встановлено ОСОБА_4 не працює, на життя заробляв тимчасовими та періодичними заробітками поза межами місця проживання. Таким чином, на даний момент у суду немає належних доказів того, що цілодобовий домашній арешт, про який заявлено клопотання захисником, може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки такий запобіжний захід позбавляє можливості обвинуваченого залишати постійне місце проживання, працювати, а отже, за відсутності підтвердження наявності будь-яких інших засобів до існування ОСОБА_4 , фактично завідомо поставить ОСОБА_4 у становище, за якого він змушений буде порушувати умови такого запобіжного заходу.

Крім того, з урахуванням того, що обвинуваченому ставиться в вину вчинення злочину із застосуванням насильства, суд не вбачає підстав для визначення застави.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст.331, 183, 373 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :
Продовжити дію обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 листопада 2018 року включно.
Направити копію ухвали для відома та організації її виконання в частині доставки обвинуваченого ОСОБА_4 в зал судових засідань начальникам ДУ « Хмельницький слідчий ізолятор» та Кам`янець-Подільського ІТТ №6 ГУНП в Хмельницькій області.

Вручити копію даної ухвали обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду ОСОБА_1