У Х В А Л А

м.Фастів Київська область 18 травня 2018 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Фастівського ВП Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000241 від 10.03.2018 року,-

в с т а н о в и в :

До слідчого судді звернувся слідчий СВ Фастівського ВП Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000241 від 10.03.2018 року, правова кваліфікація за ч.1 ст.286 КК УКраїни.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ Фастівського ВП Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР 0000241 від 10.03.2018 року, правова кваліфікація за ч.1 ст.286 КК УКраїни.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 09.03.2018 року до ЧЧ Фастівського ВП з приймального відділення Фастівської ЦРЛ надійшло повідомлення про те, що в с.Борова п вул.Фастівській сталася ДТП, а саме не встановлений транспортний зсіб здійснив наїзд на ОСОБА_5 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до медичного закладу.

Також, під час досудового розслідування допитано потерпілого ОСОБА_6 , який вказав, що в той час коли на нього здійснив наїзд автомобіль білого кольору, марки ЗАЗ Таврія він встиг роздивитися частину реєстраційного знаку, а саме цифри 97, а також зазначив деякі деталі автомобіля.

В подальшому було встановлено, що наїзд на пішохода ОСОБА_6 , здійснив автомобіль марки ЗАЗ, білого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований на імя ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ст.131 КПК України, арешт майна є одним з заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Положеннями п.1 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачене обов`язкове зазначення у клопотанні слідчого, прокурора підстави та мети відповідно положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування арешту майна.

З наданих суду матеріалів клопотання, слідчим не зазначено та необгрунтовано підстави і мету необхідності арешту вказаного майна, а також необгрунтовано необхідність арешту на дане майно.

Слідчим у своєму клопотані зазначає про необхідність вилучення вказаного автомобіля та необхідності знаходження автомобіля в непорушному стані для подальшого його огляду та вилучення зразків для експертного дослідження, що жодним чином не вказує на необхідність арешту вказаного майна.

Також, до клопотання не було надано доказів які підтверджують право власності на дане майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, суд зобов`язаний повідомити особу-володільця майна, що належить арештувати, про судовий розгляд поданого клопотання.
В клопотанні про арешт майна слідчий зазначив, що власником вказаного автомобіля є ОСОБА_7 , та яким користується ОСОБА_8 .

Разом з тим, будь-яких належних доказів в обгрунтування вказаної інформації при подачі клопотання надано не було.

Відсутність в клопотанні даних про місцезнаходження володільця, розпорядника або користувача майна чи інших контактів неуможливлює слідчого суддю здійснити його виклик до суду для прийняття участі у розгляді даного клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК України, повертає його прокурору, для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.170-172 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання про арешт майна подане в рамках кримінального провадження №0000241 від 10.03.2018 року, правова кваліфікація за ч.1 ст.286 КК України повернути прокурору для усунення недоліків та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1