Справа № 710/104/18 Провадження №1-в/694/24/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

16.07.2018 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка подання начальника Шполянського районного сектору з питань пробації ОСОБА_3 щодо вирішення питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку,
в с т а н о в и в:
До Звенигородського районного суду Черкаської області надійшло подання начальника Шполянського районного сектору з питань пробації ОСОБА_3 щодо вирішення питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку Звенигородського районного суду Черкаської області від 15.03.2018 р. стосовно засудженого ОСОБА_4 .
Представник Шполянського РВ з питань пропробації в судове засідання неодноразово не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.
Прокурор в судове засідання неодноразово не з`явився, був повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд подання без його участі, подання підтримав.
Засуджений у судове засідання не з"явився.
Згідно аб.2 ч. 5ст. 539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Суд, дослідивши матеріали подання та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.
Відповідно до положень ст. 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
Відповідно до ч. 2 ст. 534 КПК України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 березня 2018 ОСОБА_4 визнаний винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно п. 12 Постанови Пленуму ВСУ N 11 від 21.12.90 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків" до питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок, відносяться: а) про уточнення посади чи виду діяльності, якщо при призначенні покарання (основного або додаткового) у вигляді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю допущено неточні, неконкретні формулювання; б) про усунення суперечностей і неточностей при написанні прізвища, імені, по батькові чи інших біографічних даних засудженого; в) про усунення описок та арифметичних помилок, коли вони очевидні і виправлення їх не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища засудженого тощо.
Під час виконання вироків суд, який їх ухвалив, вправі вирішувати питання, що виникають внаслідок недоліків вироків, а також питання, що виникли в процесі виконання вироків, зокрема: про звільнення з-під варти особи, засудженої до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, якщо підсудний був під вартою, і суд не вирішив питання про зміну запобіжного заходу; про застосування закону про амністію, якщо його застосування є обов`язковим, і суд при постановленні вироку не обговорив цього питання; про зарахування досудового тримання особи під вартою в строк відбування покарання, якщо таке зарахування не проведено судом або допущена неточність при його обчисленні; про поновлення в правах особи, обмежених під час кримінального провадження, якщо таке поновлення не було зроблено судом при ухваленні виправдувального вироку; про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо вони не були скасовані судом при ухваленні виправдувального вироку; про виключення з акта опису майна, на яке за законом не допускається стягнення, якщо у вироку не вирішено питання про це майно; про дол. речових доказів і документів, якщо їх не вирішено вироком суду; про заходи піклування про неповнолітніх, непрацездатних і збереження майна засудженого, якщо у вироку немає такого рішення, тощо.
Наведений перелік питань про будь-які сумніви і суперечності, недоліки, допущені судом при ухваленні вироків, а також питань, що виникають в процесі виконання вироків, які належить вирішувати суду під час виконання вироків, не є вичерпним. Однак, під час виконання вироків суд може вирішувати лише ті питання, які не стосуються суті вироку і не тягнуть погіршення становища засудженого, якщо таке погіршення становища прямо не передбачено в законі.
Дослідивши вирок, подання, суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволені подання з наступних підстав.
Вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 березня 2018 на ОСОБА_4 відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання; без дозволу органів з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції; повідомляти органи з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
Вказані обов`язки відповідають обов`язкам, переліченим у п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Тобто у даному випадку мала місце описка у вироку суду пов`язана з посиланням на норми матеріального зкону: вказано «на підставі пп.2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України» замість вірного «п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України». Вказана описка може бути виправлена за ініціативи суду.
Відтак суд вважає, що начальником Шполянського районного сектору з питань пробації ОСОБА_3 в своєму поданні не зазначено і не конкретизовано коло питань, які необхідно вирішити та які саме сумніви і протиріччя виникли під час виконання даного вироку.
Тому суд не може визначити точну належність питань та встановити чи вони можуть бути розглянуті в порядку виконання вироку на підставі п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України.
За таких обставин подання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 537, ст. 539 КПК України, суд
у х в а л и в:
Відмовити в задоволенні подання подання начальника Шполянського районного сектору з питань пробації ОСОБА_3 щодо вирішення питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя ОСОБА_1