Провадження № 11-кп/792/436/18
Справа № 683/814/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представника потерпілих: ОСОБА_11 ,
представника цивільного

відповідача ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000364 від 23.05.2016 року за апеляційною скаргою цивільного відповідача приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» на вирок Старокостянтинівського районного суду від 16 квітня 2018 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Старокостянтинівського районного суду від 16 квітня 2018 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Губча Старокостянтинівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області для зарахування в бюджет Старокостянтинівського району на рахунок № НОМЕР_1 , МФО 815013, ГУ ДКСУ в Хмельницькій області витрати на стаціонарне лікування потерпілих в сумі 8128,38 грн.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 17077,32 грн моральної шкоди.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» на користь потерпілої ОСОБА_9 58453 грн 42 коп. матеріальної та 2922,68 грн моральної шкоди.

В решті позовних вимог ОСОБА_9 до ОСОБА_7 та ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» відмовлено.

Провадження в частині цивільного позову ОСОБА_13 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди закрито у зв`язку із відмовою від позову.

Провадження в частині цивільного позову ОСОБА_14 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди закрито у зв`язку із відмовою від позову.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 2814,73 грн.

Речові докази: автомобіль «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 повернуто ОСОБА_13 , автомобіль «Renault FC державний реєстраційний номер НОМЕР_3 повернуто ОСОБА_7 .

За вироком суду, 22 травня 2016 року біля 22 год. ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Renault FC державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , у якому на передньому пасажирському сидінні знаходилась ОСОБА_15 , рухаючись в напрямку м. Старокостянтинів по автодорозі Н-03 «Житомир-Чернівці» на 133 км. 700 м., в порушення Правил дорожнього руху, не переконавшись в тому, чи по зустрічній смузі проїзної частини дороги рухається інший транспортний засіб та в тому, що його маневр буде безпечним, розпочав обгін невстановленого легкового автомобіля, який рухався в попутному напрямку попереду нього, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_13 , в якому на передньому пасажирському сидінні знаходилась пасажирка ОСОБА_14 та на задньому пасажирському сидінні знаходились ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_13 водій автомобіля «Daewoo Lanos» отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому 7-го ребра справа по передньо-підмишечній лінії, забій грудної клітки, які відносяться до категорії середнього ступеня важкості, як такі що спричинили тривалий розлад здоров`я, забійної рани лобної ділянки голови справа, які по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, садна в ділянці правого колінного суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Пасажир автомобіля «Daewoo Lanos» ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому лобної кістки з переходом на лобний синус праворуч та решітковий лабіринт, забій головного мозку легкого ступеню важкості, забійної рани лобної ділянки голови зліва та надбрівної дуги зліва, гематоми м`яких тканин лобної ділянки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.

Пасажир «Daewoo Lanos» ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому виличної кістки зліва без зміщення уламків, перелом латеральної стінки орбіти зліва, передньої та латеральної стінки лівої гайморової пазухи з незначним зміщенням уламків, післятравматичний лівобічний гайморит, виличноіфраорбітальна гематома зліва, з точками прикладання - забійні рани лобної ділянки голови, в ділянці зовнішнього кута лівого ока, гематома повіки лівого ока, сукон`юктивальний крововилив лівого ока, гематоми і садна лиця, які відносяться до категорії середнього ступеня важкості, як такі що спричинили тривалий розлад здоров`я, закритої черепно-мозкової травми головного мозку, забій тканин правого плечового пояса, травматичний правобічний брахіоплекст, які по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Пасажир «Daewoo Lanos» ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, перелом 2-го ребра справа по передньо-підмишечній лінії, які відносяться до категорії середнього степеня важкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я, забійної рани лобної ділянки голови, верхньої повіки, які по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; гематоми повік, підкон`юктивальний крововилив, гематоми в ділянці обох гомілок на рівні верхньої третини, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Пасажир автомобіля «Renault» ОСОБА_15 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому верхньої третини тіла грудини із заходженням уламків по ширині 1 см. і довжині 2 см., двобічного гідротораксу, лівобічного посттравматичного пневмоніту, забою лівої легені, гематоми передньої поверхні грудної клітки, лівої молочної залози, які відносяться до категорії середнього ступеня важкості, як такі що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Причиною вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення з боку ОСОБА_7 Правил дорожнього руху України, а саме пунктів 10.1, 14.2 в. якими визначено:

п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 14.2 «в» перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

Вищевказані порушення правил безпеки дорожнього руху водія ОСОБА_7 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у вигляді заподіяння потерпілим ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 різного ступеня важкості тілесних ушкоджень.

В поданій апеляційній скарзі цивільний відповідач ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» просить скасувати вирок Старокостянтинівського районного суду від 16 квітня 2018 року в частині задоволення цивільного позову ОСОБА_9 до ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» та прийняти у цій частині вимог нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вказує, що при ухваленні вироку в оскаржуваній частині судом були порушені вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 р., ст.ст. 62, 128, 376 КПК України, ч.9 ст.83 ЦПК України.
ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» не є юридичною особою, на яку законом покладено обов`язок відшкодування шкоди, завданої обвинуваченим ОСОБА_7 . Можливість відшкодування такої шкоди страховиком діє в силу договору (полісу) № АЕ/3124223 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 18.08.2015 р. між страховиком ПрАТ «СТ «Гарантія» та страхувальником ОСОБА_7 . Тому відповідно до ст.62 КПК України ПрАТ «СТ «Гарантія» не може бути цивільним відповідачем у даному кримінальному провадженні.
Між ПрАТ «СТ «Гарантія» та ОСОБА_9 відсутні будь-які договірні відносини чи зобов`язання, що виключає можливість притягнення товариства як цивільного відповідача.
Позов ОСОБА_9 пред`явлений до страховика є передчасним, оскільки згідно вимог ст.36 Закону № 1961-ІV якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг строку прийняття страховиком рішення про виплату або відмову у здійсненні страхової виплати припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.
Звертаючись до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування ОСОБА_9 не були додані докази завдання шкоди її здоров`ю та понесення будь-яких витрат.
Медичними закладами підтверджені періоди лікування ОСОБА_9 з 22.05.2016 р. по 24.06.2016 р., з 03.10.2016 р. по 13.10.2016 р., з 24.11.2016 р. по 27.11.2016 р., з 07.11.2017 р. по 10.11.2017 р., з 28.11.2017 р. по 02.12.2017 р. За таких обставин страховиком підлягають відшкодуванню виключно лікарські препарати, куплені у підтверджені медичними закладами періоди та медичні препарати придбані не у зазначені періоди, але на виконання рекомендацій лікарів, вказані у виписках та довідках про лікування.
Згідно фіскальних чеків та квитанцій вбачається, що ОСОБА_9 купувала лікарські препарати не призначені їй медичними закладом, або купувала лікарські препарати у період не підтверджений медичним закладом. Проте зазначені фіскальні чеки та квитанції були враховані судом першої інстанції під час ухвалення вироку і вказані у них суми присуджені до стягнення з страховика на користь ОСОБА_9 .
З урахуванням наданих цивільним позивачем виписок, медичними закладами підтверджується та визнаються страховиком необхідність понесення ОСОБА_9 витрат на лікування на загальну суму 16995,70 грн.
Судом безпідставно стягнуто з страховика кошти у сумі 10838 грн, сплачені по фіскальному чеку № 0001 від 24.11.2016 р. та по фіскальних чеках, які підтверджують оплату коштів на користь ТОВ «Аксімед», оскільки позивач не надала жодного доказу підтвердження медичним закладом необхідності обстеження та платного лікування у Головному клінічному госпіталі та ТОВ «Аксімед».
Суд врахував та присудив до стягнення із страховика на користь ОСОБА_9 кошти згідно чеків, які в порушення ч.9 ст.83 ЦПК України взагалі не направлялися страховику як цивільному відповідачу, зокрема це фіскальний чек № 19384 від 24.09.2016 р. (т.1 а.с.97) на суму 2105 грн. та інші чеки перераховані в оскаржуваному вироку суду.
Враховуючи, що сума матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню страховиком ОСОБА_9 складає 16995,70 грн., сума моральної шкоди відповідно до положень ст.26-1Закону № 1961-ІV не може становити більше ніж 849,79 грн. (5% від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю).
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника цивільного відповідача ПрАТ «СТ «Гарантія» на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, потерпілих, представника потерпілих, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь ким із учасників судового процесу, в тому числі і самими обвинуваченими.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяло тяжке тілесне ушкодження, є вірною.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання та обставин. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено, не знаходить таких і суд апеляційної інстанції.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував: що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив необережний злочин, за місцем проживання характеризується позитивно, є пенсіонером, а також думку потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які просили суворо його не карати, думку потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які просили покарати позбавивши його волі, а також і те, що щиро розкаявся, визнав вину, повністю відшкодував завданої шкоди потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , частково відшкодував моральну шкоду потерпілій ОСОБА_9 .

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами та на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнив ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі.

ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» вирок Старокостянтинівського районного суду від 16 квітня 2018 року оскаржує лише в частині задоволення цивільного позову ОСОБА_9 до ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія».
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_9 до ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» суд першої інстанції виходив з того, що документально підтверджені витрати на лікування ОСОБА_9 згідно фіскальних чеків становлять 58453,42 грн.
Суд першої інстанції не зарахував до вказаної суми акти про надані медичні послуги ( т.1, а.с.95, 98, 99, 100, 101, 102, 105, 108, 111, 114, 117, 119, 122, 125, 143, 146) та квитанції з банківського терміналу (т.1 а.с.96, 104, 107, 110, 113, 115, 121,124) оскільки витрати згідно квитанцій, які видавались до цих актів та роздруківок з терміналу зараховані до матеріальної шкоди, понесеної ОСОБА_9 , яка фактично просила стягнути за одну проплату тричі; аналогічні виписки із терміналу, оскільки до них є квитанції (т.1.а.с.156, 157, т.2 а.с.6); один фіскальний чек (а.с.147 т.1) три фіскальні чеки (а.с.150 т.1) один чек (а.с.151 т.1) чотири чеки (т.1 а.с.154), три чеки (т.1 а.с.155), два чеки (т.1. а.с.156), один чек (т.1 а.с.157) оскільки інформація у них стерта, вони є нечитабельними; чек на суму 1061,93 грн. (т.1 а.с.149) оскільки він датований 20.04.2016 року, тобто до ДТП; дві квитанції, видані Санаторієм «Київ», оскільки не містять року їх видачі; чеки про купівлю вологих серветок, рушників та вагінальних таблеток ( т.1. а.с.151 та 157), оскільки позивачкою не підтверджені необхідність їх придбання. Квитанції з терміналу «ПриватБанк», видані на ім`я ОСОБА_10 також суд не врахував, незважаючи на пояснення представника потерпілої, що за її лікування розраховувався чоловік, оскільки на цьому ж аркуші справи міститься аналогічна квитанція, видана ОСОБА_9 тією ж датою і яка уже врахована судом. Квитанцію про перерахунок безповоротної благодійної допомоги ( т.1 а.с.153) також суд не врахував, оскільки не є підтвердженням витрат на лікування. Крім того, суд не врахував ксерокопії квитанцій ( т.2 а.с.4, 9, 10, 11) оскільки позивачем та її представником суду не надані оригінали квитанцій, тому дані ксерокопії не є належними доказами.

Враховуючи викладене суд першої інстанції обґрунтовано відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 р. стягнув з ПрАТ «СТ «Гарантія» на користь ОСОБА_9 документально підтверджені витрати пов`язані з лікуванням у сумі 58453,42 грн.
Тому безпідставними є доводи апеляційної скарги ПрАТ «СТ «Гарантія» про те, що суд першої інстанції під час ухвалення вироку врахував фіскальні чеки та квитанції, згідно яких ОСОБА_9 купувала лікарські препарати не призначені їй медичними закладом, або купувала лікарські препарати у період не підтверджений медичним закладом.
Доводи апелянта про те, що суд врахував та присудив до стягнення із страховика на користь ОСОБА_9 кошти згідно чеків, які в порушення ч.9 ст.83 ЦПК України взагалі не направлялися страховику як цивільному відповідачу, зокрема фіскальний чек № 19384 від 24.09.2016 р. (т.1 а.с.97) на суму 2105 грн. є необґрунтованими в силу наступного.
Відповідно до ч.1 ст.120 ЦПК України (в ред. 03.08.2017 року, яка діяла на момент подачі позову) позивач повинен дати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
Згідно з ч.2 ст.120 ЦПК України правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.
Цивільно-правова відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки автомобіля «Renault», р.н. НОМЕР_3 , на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ "СТ "Гарантія" (поліс № АЕ/3124223 укладений 18.08.2015 р.) з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - сто тисяч гривень, за шкоду, заподіяну майну - п`ятдесят тисяч гривень та франшизою - нуль гривень.
Відповідно до ст. 26-1 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Тому, суд вірно стягнув з ПрАТ «СТ «Гарантія» на користь потерпілої ОСОБА_9 розмір морального відшкодування у розмірі 2922,68 грн., що становить 5% від 58453,42 грн. вартості лікування.
Враховуючи викладене, підстав до скасування вироку, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Вирок Старокостянтинівського районного суду від 16 квітня 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу цивільного відповідача приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2