Ухвала
Іменем України
18 травня 2018 р.

м. Київ
Справа №539/2778/15-к
Провадження № 51-4722 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 06 грудня 2017 року,
встановив:
Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 лютого 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного йому майна, яке є його власністю.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 визначено остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 жовтня 2012 року у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна, яке є його власністю.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 , щодо якої судові рішення не оскаржуються.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02 липня 2015 року по 12 лютого 2016 року по дату ухвалення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного судуПолтавської області від 06 грудня 2017 року зазначений вирок місцевого суду змінено та перекваліфіковано дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 , за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 жовтня 2012 року у виді одного року позбавлення волі та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13 лютого 2016 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На ухвалу апеляційного суду засуджений подав касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2018 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху з наданням п`ятнадцятиденного строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Як вбачається з розписки ОСОБА_4 , копію зазначеної ухвали він отримав 29 березня 2018 року.

Однак, протягом встановленого строку, засуджений недоліків касаційної скарги не усунув, нової касаційної скарги не надіслав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин касаційна скарга засудженого підлягає поверненню.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, 441 КПК України, суд,

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 06 грудня 2017 року, а також додані до неї матеріали, повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3