Справа № 520/1411/18
Провадження № 1-кс/520/1673/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.05.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 000356 від 11.10.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 194, ст. 356 та ч. 2 ст. 197-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погодженого прокурором про арешт майна.

Як вбачається з клопотання, у провадженні слідчого відділу Київського відділу поліції у м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 11.10.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000356 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Одеською місцевою прокуратурою № 1.
Так, 11.10.2016 до СВ УСБУ в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що у квітні 2016 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за попередньою змовою було вчинено протиправні дії, а саме самовільне зайняття земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .
За вказаним фактом, 11.10.2016 слідчим відділом УСБУ в Одеській області відповідно до вимог ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 000356 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України.
03.03.2017 підслідність у вказаному кримінальному провадженню було визначено за СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.
Крім того встановлено, що 23.02.2018 надійшла заява представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_9 щодо виконання ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 22.02.2018 щодо зобов`язання посадових осіб Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 09.02.2018 щодо вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
За вказаним фактом, 24.02.2018 слідчим відділом Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, відповідно до вимог ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 0000670 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Одночасно встановлено, що 15.03.2018 надійшла ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_10 по справі № 520/2677/18, провадженню № 1-кс/520/825/18 про зобовязання посадових осіб Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області внести відомості до ЄРДР за азвою ОСОБА_5 від 09.02.2018 та заяви адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_5 від 02.03.2018 за фактом скоєння невстановленими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.
За вказаним фактом, 24.02.2018 слідчим відділом Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, відповідно до вимог ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 0000942 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.
04.04.2018 постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 матеріали вищевказаних досудових розслідувань були об`єднанні в одне кримінальне провадження № 000356 із встановленою правовою кваліфікацією, ч. 1 ст. 194, ст. 356 та ч.2 ст. 197-1 КК України.
В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 є власником нежитлового приміщення типу гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.05.2004 року (справа № 2-2987/04) та рішення про реєстрацію права власності від 26.12.2005 року.
Так, у квітні 2016 року у дворі багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 побачила, що вищезазначене подвір`я, яке перебувало у загальному користуванні - зруйноване, ворота через які здійснювався прохід мешканців та проїзд належних їм автомобілів взагалі відсутні, а також те, що належній останній на праві приватної власності гараж знаходиться у напівзруйнованому стані, а саме відсутня одна зі стін та зняті ворота.
Одразу після чого почались проводитися роботи з благоустрою зазначеного подвір`я, у зв`язку з чим мешканці зазначеного багатоквартирного будинку здійснювали прохід до подвір`я через напівзруйнований гараж ОСОБА_5 .
У подальшому, група осіб, за попередньою змовою, здійснили самовільне зайняття земельної ділянки загального використання, на якій розташований вказаний багатоквартирний будинок та побудували там паркан, у зв`язку з чим, прохід до подвір`я здійснювався лише через гараж ОСОБА_5 .
Разом з цим, дані особи прийняли рішення зруйнувати належний ОСОБА_5 гараж та зробити на його місці прохід до двору.
Одразу після того, як гараж, що належить ОСОБА_5 на праві приватної власності, був зруйнований, вказана група осіб встановили паркан, відгородивши собі для власних потреб понад 200 кв.м. землі, де розташовані міські комунікації та розпочали там проведення будівельних робіт.
У подальшому, вказані особи почали процедуру приватизації вказаної земельної ділянки.
Так, 20.05.2016 Департаментом ДАБІ в Одеській області було зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. Відповідно до зазначеної декларації було проведено реконструкцію нежитлового приміщення типу сарай під житловий будинок без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно відомостей з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 70278871 від 11.10.2016, нежитлове приміщення типу гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , у зв`язку з чим вбачається, що ОСОБА_7 у вищезазначену декларацію внесла недостовірні відомості.
У подальшому, а саме 26.05.2016 ОСОБА_7 звернулась до КП «Право», для надання довідки з Адресного реєстру м. Одеси з метою резервування адреси житловому будинку, а саме: АДРЕСА_1 .
Разом з цим, 06.06.2016 ОСОБА_7 подарувала вказаний будинок ОСОБА_8 , яка у свою чергу, не маючи жодних правовстановлюючих документів на будинок, 18.06.2016 звернулась до Одеської міської ради, для надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у приватну власність земельної ділянки площею 0,04 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 122544640 від 02.05.2018 земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :39:005:0021) належить на праві приватної власності ОСОБА_8 .
Слідчий звертається з клопотанням про накладення арешту на майно, обґрунтовуючи таке клопотання наявністю необхідності в забезпеченні збереження зазначеного у клопотанні майна, а також подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок можливого вчинення зазначених у клопотанні кримінальних правопорушень. Вказане клопотання, слідчий просить розглядати без виклику власника земельної ділянки.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про накладення арешту на майно підтримали у повному обсязі.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши думку прокурора та слідчого, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Наявними матеріалами клопотання підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 194, ст. 356 та ч. 2 ст. 197-1 КК України.
В судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка, з клопотанням про накладення арешту на яку слідчий звертається з клопотанням відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, а саме в частині того, що така земельна ділянка ймовірно була об`єктом кримінально-протиправних дій, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні її збереження, виключення можливості перепродажу або іншого відчуження, в цілях запобігання унеможливлення переходу майнових прав на зазначений об`єкт до законного власника.
Крім того, слідчий суддя враховує можливість пред`явлення цивільного позову в рамках даного кримінального провадження, з метою подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок можливого вчинення зазначених у клопотанні кримінальних правопорушень.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри щодо, зокрема, можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, слідчий суддя приходить до переконання, що в цілях запобіганню втраті, пошкодження або передачі зазначеного у клопотанні об`єкту нерухомого майна, необхідним є накладення заборони на розпорядження зазначеною у клопотанні земельною ділянкою.
Згідно наявної в матеріалах клопотання довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка з кадастровим номером :39:005:0021, площею 0.0437 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .
На підставі викладеного, враховуючи правове обґрунтування клопотання слідчого, в цілях забезпечення збереження речових доказів, відшкодування в подальшому шкоди, завданої внаслідок можливого вчинення зазначених у клопотанні кримінальних правопорушень, клопотання про накладення арешту майна підлягає задоволенню, а відповідний захід забезпечення кримінального провадження застосуванню. Беручи до уваги положення ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, вказане клопотання можливо розглянути без виклику власника зазначеного у клопотанні об`єкту нерухомості.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Київського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 000356 від 11.10.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 194, ст. 356 та ч. 2 ст. 197-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:
-земельну ділянку площею 0,0437 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :39:005:0021), що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , з забороною розпорядження вказаною земельною ділянкою.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Київського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1