ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/1189/18

Провадження № 1-кп/568/96/18

"06" листопада 2018 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши під час підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000204 від 12.07.2018 року і угоду про примирення потерпілого з підозрюваним від 30.08.2018 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, військовослужбовець за контрактом, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не депутата, раніше не судимого у відповідності до ст. 89 КК України,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, -
встановив:
04 липня 2018 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , перебували в салоні автомобіля марки «ВАЗ 2106», що належить ОСОБА_4 , під час витягання пачки із сигаретами у ОСОБА_6 із кишені випав мобільний телефон марки «SAMSUNG», модель «GT-S5360». Помітивши вказаний телефон у ОСОБА_4 виник умисел на збагачення за рахунок чужого майна, шляхом крадіжки зазначеного мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_4 , знаходячись у салоні власного автомобіля марки «ВАЗ 2106», скориставшись відсутністю власника майна, інших сторонніх осіб, з корисливих мотивів, таємно, умисно викрав мобільний телефон марки «SAMSUNG», модель «GT-S5360», вартістю 516,66 грн. із стартовим пакетом «Лайфселл» вартістю 60 грн. та картою пам`яті «micro SD» об`ємом 2GB вартістю 60 грн.

Коли мобільний телефон, належний ОСОБА_6 , опинився у фактичному володінні ОСОБА_4 , останній достовірно усвідомив, що заволодіває чужим майном, а також те, що воно належить конкретному власнику і що він обертає його на свою користь протиправно шляхом таємного викрадення.

ОСОБА_4 достовірно знав, що майно, доступ до якого був не утруднений, має власника та воно тимчасово з якихось причин опинилося поза увагою ОСОБА_6 , що власник фактично не втратив над ним контролю і завжди може його поновити, а також те, що він, виявивши мобільний телефон в салоні автомобіля фактично викрав його, при цьому не повідомив власника про володіння його майном.

Зазначені фактичні обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , після того, як виявив мобільний телефон, відразу визначив, що він належить потерпілому ОСОБА_6 , розуміючи, що саме він з тих чи інших причин залишив його без нагляду, усвідомлював, що його повернення та фактичне поновлення контролю над своїм майном унеможливить його володіння ним, тому на противагу цьому таємно викрав мобільний телефон марки «SAMSUNG», модель «GT-S5360». В подальшому ОСОБА_4 викрадений телефоном здав у ломбард, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 636,66 гривень.

30.08.2018 року потерпілий ОСОБА_6 від свого імені з одного боку та підозрюваний у цьому провадженні за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) в місті Радивилів Рівненської області уклали угоду про примирення (а.с. 10-13).
Відповідно до змісту укладеної угоди, 20.07.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В угоді про примирення від 30.08.2018 року зазначено, що істотними обставинами даної угоди є повне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчинені даного кримінального правопорушення, його активна поведінка під час досудового розслідування, яка полягала у сприянні досудовому розслідуванню та не вчинення ним нових злочинів. Крім того, істотними обставинами є і характер та тяжкість висунутої ОСОБА_4 підозри, яка характеризується вчиненням середньої тяжкості кримінального правопорушення. Спричинена шкода потерпілому ОСОБА_6 відшкодована шляхом повернення викраденого майна.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив укладену угоду про примирення з потерпілим від 30.08.2018 року затвердити і призначити узгоджене в ній покарання. При цьому, ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Зі слів обвинуваченого ОСОБА_4 , укладення угоди про примирення з потерпілим ОСОБА_6 з його сторони було добровільним і не є наслідком застосування відносно нього примусу чи насильства. Також, ОСОБА_4 пояснив суду, що він цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України про те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують і він має право мовчати і даний факт немає для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між ним та потерпілим, передбачені ст. 473 КПК України та розуміє характер інкримінованого йому обвинувачення та узгодженого виду покарання.
Потерпілий ОСОБА_6 просить суд затвердити укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про примирення, він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення потерпілого з підозрюваним, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з?ясувавши в потерпілого та обвинувачуваного повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 та ОСОБА_6 погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення між потерпілим і підозрюваного з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Угода про примирення за змістом укладена відповідно до ст. 471 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, а також узгоджене покарання та згоду підозрюваного та потерпілого на його призначення. В угоді вказані наслідки для обвинуваченого в разі її невиконання.
Обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.
Потерпілому ОСОБА_6 , відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.
Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.
Суд вважає, що правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), є юридично вірною.
Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Заходи забезпечення кримінального провадження, які підлягають вирішенню судом, на досудовому слідстві не застосовувалися, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні (процесуальні витрати) становлять 572 грн.
Речовим доказом по справі визнано мобільний телефон марки «SAMSUNG», модель «GT-S5360», світлого кольору. Згідно з п. 5. ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального України, гроші, цінності та інше майно, яке було предметом кримінального правопорушення і є речовим доказом по справі, повертаються власникам (законним володільцям).
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 185 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 314, 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, -
ухвалив:
затвердити угоду про примирення від 30.08.2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , захисник - адвокат ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок.

Речові докази по справі, а саме, мобільний телефон марки «SAMSUNG», модель «GT-S5360», світлого кольору вважати повернутим потерпілому ОСОБА_6 згідно збережної розписки від 20.07.2018 року.
Вирок може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1