справа №619/1610/18
провадження №1-кп/619/338/18
ВИРОК
13 липня 2018 року Колегія суддів Дергачівського районного суду Харківської області
у складі : головуючого судді - ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Копейськ РФ, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 28.10.1998 року Красноградським районним судом Харківської області за ст. 122 ч.2, ст. 141 ч. 2, ст 42 КК України - 7 років позбавлення волі, на підставі постанови Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20.12.2001 року ст. 122 ч.2 КК України перекваліфікована на ст. 153 ч.2 КК України; 15.12.2006 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 153 ч.3 КК України - 12 років позбавлення волі; 13.10.2017 року - звільнений за відбуттям покарання, постійного місця проживання не має -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 153, ч.3 ст. 15 ст. 153 КК України, -
18 лютого 2018 року, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи вздовж залізничної дороги «Харків-Козача Лопань» неподалік від станції «Козача Лопань» Дергачівського району Харківської області, побачив раніше не знайомого йому малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив поблизу нього.
Знаходячись на залізничній дорозі «Харків-Козача Лопань» неподалік від станції «Козача Лопань» Дергачівського району Харківської області, у ОСОБА_6 виник злочинний прямий умисел, направлений на незаконне викрадення малолітнього ОСОБА_8 , з метою подальшого вчинення відносно нього насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне викрадення малолітнього ОСОБА_8 , з метою подальшого вчинення відносно нього насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_8 є малолітнім, та скориставшись безпорадним станом потерпілого, з огляду на його вік, всупереч волі потерпілого, відкрито, протиправно, із застосуванням фізичного насильства, схопив його за передпліччя правої руки, погрожуючи фізичною розправою, потяг його до лісопосадки, що розташована неподалік від залізничної станції «Нова Козача» Дергачівського району Харківської області, таким чином, обмеживши його свободу пересування.
Малолітній ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що його насильно позбавляють права вільно пересуватись та обирати місце свого знаходження, почав чинити опір, намагаючись вирватись від ОСОБА_6 , та звати на допомогу, внаслідок чого, останній долонею руки закрив рот ОСОБА_8 , та продовжив тягнути його до вказаної лісопосадки.
Затягнувши малолітнього ОСОБА_8 до вказаної лісопосадки, застосовуючи фізичну силу відносно нього, продовжуючи погрожувати фізичною розправою над ним, утримуючи його силою за передпліччя правої руки, де наказав йому лягти на землю, позбавивши цим самим можливості малолітнього ОСОБА_8 самостійно обирати місце свого знаходження та свободи переміщення, який, сприймаючи погрозу як реальну, виконав його вимогу та ліг в лісопосадці, що розташована поблизу залізничної станції «Нова Козача» Дергачівського району Харківської області, де ОСОБА_6 , утримуючи малолітнього ОСОБА_8 вчинив відносно нього насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом.
Після цього, до вказаної лісосмуги прибули друзі малолітнього ОСОБА_8 , побачивши яких, ОСОБА_6 втік з місця події.
Крім того, 18 лютого 2018 року, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи вздовж залізничної дороги «Харків-Козача Лопань» неподалік від станції «Козача Лопань» Дергачівського району Харківської області, побачив раніше не знайомого йому малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив поблизу нього.
Знаходячись на залізничній дорозі сполученням «Харків-Козача Лопань» неподалік від станції «Козача Лопань» Дергачівського району Харківської області, у ОСОБА_6 виник злочинний прямий умисел направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом відносно малолітнього ОСОБА_8 .
Реалізовуючи свій злочинний прямий умисел спрямований на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом підійшов до малолітнього ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільну небезпечність, яка полягає в тому, що його дії знаходиться у суперечності із загальноприйнятим природним укладом статевих відносин, а також усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_8 є малолітнім, та скориставшись безпорадним станом потерпілого, з огляду на його вік, всупереч волі потерпілого, протиправно, діючи повторно, із застосуванням фізичного насильства, схопив його за передпліччя правої руки, погрожуючи фізичною розправою, потяг його до лісопосадки, що розташована неподалік від залізничної станції «Нова Козача» Дергачівського району Харківської області.
Знаходячись у вказаній лісосмузі, продовжуючи погрожувати фізичною розправою, застосовуючи фізичну силу відносно нього, утримуючи його за передпліччя правої руки, всупереч волі малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , не реагуючи на прохання останнього припинити свої протиправні дії, наказав йому лягти на землю. Після того як ОСОБА_8 ліг на землю, ОСОБА_6 наказав йому зняти з себе штани. У зв`язку із відмовою потерпілого виконати його вимогу, ОСОБА_6 зняв з нього штани, після чого, також ліг на землю позаду нього, де став цілувати його в область обличчя та вводити пальці руки до анального отвору останнього, таким чином, задовольнивши статеву пристрасть неприродним способом.
Також, 21 лютого 2018 року, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи по вулиці Чкалова в с. Цупівка Дергачівського району Харківської області, побачив раніше не знайомого йому малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який катався на санчатах. Знаходячись поблизу даної гірки на вул. Чкалова с. Цупівка Дергачівського району Харківської області, у ОСОБА_6 виник прямий умисел направлений на незаконне викрадення малолітнього ОСОБА_9 з метою подальшого насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом.
Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне викрадення малолітнього ОСОБА_9 , з метою подальшого насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, діючи повторно, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , дочекавшись доки ОСОБА_9 буде повертатись з прогулянки додому, став переслідувати його. Наздогнавши малолітнього ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , всупереч волі потерпілого, відкрито, протиправно, із застосуванням фізичного насильства, схопив його за праве плече, погрожуючи йому фізичною розправою, потяг його до лісопосадки, що розташована поблизу залізничної станції «Цупівка» Дергачівського району Харківської області, таким чином, обмеживши його свободу пересування.
Малолітній ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що його насильно позбавляють права вільно пересуватись та обирати місце свого знаходження почав чинити опір, намагаючись вирватись від ОСОБА_6 , та звати на допомогу, внаслідок чого, останній долонею руки закрив рот ОСОБА_10 , завдавши йому фізичного болю, та, відповідно до висновку експерта № 18/18 Д ХОБСМЕ від 22.03.2018 спричинив йому тілесні пошкодження у вигляді крововиливів на слизовій оболонці нижньої губи та синець на плечі, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого, натягнув шапку на його очі та продовжив тягнути його до вказаної лісопосадки.
Затягнувши малолітнього ОСОБА_10 до вказаної лісопосадки, застосовуючи фізичну силу відносно нього, продовжуючи погрожувати фізичною розправою над ним, утримуючи його силою за праве плече, примусив його присісти, ховаючись від мешканців с. Цупівка, позбавивши цим самим можливості малолітнього ОСОБА_10 самостійно обирати місце свого знаходження та свободи переміщення, який, сприймаючи погрозу як реальну, присів в лісопосадці, що розташована поблизу залізничної станції «Цупівка» Дергачівського району Харківської області.
В цей час, до вказаної лісосмуги прибіг батько малолітнього ОСОБА_9 . ОСОБА_11 , який затримав ОСОБА_6 та викликав працівників поліції.
Крім того, 21 лютого 2018 року, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи по вулиці Чкалова в с. Цупівка Дергачівського району Харківської області, побачив раніше не знайомого йому малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який катався на санчатах. Знаходячись поблизу даної гірки на вул. Чкалова с. Цупівка Дергачівського району Харківської області, у ОСОБА_6 виник прямий умисел направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом відносно малолітнього ОСОБА_9 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на задоволення статевої пристрасті неприродним способом відносно малолітнього ОСОБА_9 , діючи повторно, усвідомлюючи суспільну небезпечність, яка полягає в тому, що його дії знаходиться у суперечності із загальноприйнятим природним укладом статевих відносин, а також усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , дочекавшись доки ОСОБА_9 буде повертатись з прогулянки додому, став переслідувати його. Наздогнавши малолітнього ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , всупереч волі потерпілого, протиправно, із застосуванням фізичного насильства, схопив його за праве плече, погрожуючи йому фізичною розправою, потяг його до лісопосадки, що розташована поблизу залізничної станції «Цупівка» Дергачівського району Харківської області.
Малолітній ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що його насильно позбавляють права вільно пересуватись та обирати місце свого знаходження почав чинити опір, намагаючись вирватись від ОСОБА_6 , та звати на допомогу, внаслідок чого, останній долонею руки закрив рот ОСОБА_10 , завдавши йому фізичного болю, та, відповідно до висновку експерта № 18/18 Д ХОБСМЕ від 22.03.2018 спричинив йому тілесні пошкодження у вигляді крововиливів на слизовій оболонці нижньої губи та синець на плечі, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого, натягнув шапку на його очі та продовжив тягнути його до вказаної лісопосадки.
Затягнувши малолітнього ОСОБА_10 до вказаної лісопосадки, застосовуючи фізичну силу відносно нього, продовжуючи погрожувати фізичною розправою над ним, утримуючи його силою за праве плече, примусив його присісти, ховаючись від мешканців с. Цупівка, позбавивши цим самим можливості малолітнього ОСОБА_10 самостійно обирати місце свого знаходження та свободи переміщення, який, сприймаючи погрозу як реальну, присів в лісопосадці, що розташована поблизу залізничної станції «Цупівка» Дергачівського району Харківської області.
В цей час, до вказаної лісосмуги прибіг батько малолітнього ОСОБА_9 - ОСОБА_11 , який затримав ОСОБА_6 та викликав працівників поліції.
Таким чином, ОСОБА_6 не довів свій злочинний умисел до кінця по причинам, що не залежали від його волі, і не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки його злочинні дії, спрямовані на задоволення статевої пристрасті неприродним способом відносно малолітнього ОСОБА_9 , були зупинені ОСОБА_11 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, кається у скоєному, підтвердив факт і обставини вчинення злочинів. Вказав суду, що мав намір задовольнити свою статеву пристрасть з неповнолітніми потерпілими неприродним способом.
В судовому засіданні пояснив, що 18 лютого 2018 року, близько 18 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи вздовж залізничної дороги «Харків-Козача Лопань» неподалік від станції «Козача Лопань» Дергачівського району Харківської області, побачив раніше не знайомого йому малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив поблизу нього. Усвідомлюючи, що ОСОБА_8 є неповнолітнім, схопив його за передпліччя правої руки, погрожуючи фізичною розправою, потяг його до лісопосадки, що розташована неподалік від залізничної станції «Нова Козача» Дергачівського району Харківської області, таким чином, обмеживши його свободу пересування. Після цього він закривши рот потерпілому, застосувавши фізичну силу відносно останнього, погрожуючи, наказав йому лягти на землю та почав задовольняти свою статеву пристрасть неприродним способом.
Крім того, 21 лютого 2018 року, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи по вулиці Чкалова в с. Цупівка Дергачівського району Харківської області, побачив раніше не знайомого йому малолітнього ОСОБА_9 , який катався на санчатах. Достовірно знаючи, що потерпілий є неповнолітнім, схопив його за праве плече, погрожуючи йому фізичною розправою, потяг його до лісопосадки, що розташована поблизу залізничної станції «Цупівка» Дергачівського району Харківської області, застосовуючи фізичну силу відносно нього, продовжуючи погрожувати фізичною розправою над ним, утримуючи його силою за праве плече, примусив його присісти, ховаючись від мешканців с. Цупівка, позбавивши цим самим можливості малолітнього ОСОБА_10 самостійно обирати місце свого знаходження та свободи переміщення, який, сприймаючи погрозу як реальну, присів в лісопосадці.
В цей час, до вказаної лісосмуги прибіг батько малолітнього ОСОБА_9 - ОСОБА_11 , який затримав його та викликав працівників поліції. Кається скоєному.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні вище зазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюється.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст. 146 КК України, тобто незаконне викрадення малолітньої особи, ч.3 ст. 153 КК України, тобто - насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, вчинене повторно відносно малолітньої особи, ч.3 ст. 15 ст. 153 КК України, тобто незакінчений замах на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, вчинене повторно відносно малолітньої особи.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, правильну оцінку скоєному, що відповідно до ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.
Обставини, які обтяжують покарання винуватому, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину, повторність.
Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий, судимість у якого не погашена і не знята в установленому законом порядку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше перебував на обліку у психіатра з 14.06.1986 року до 16.02.1998 року з діагнозом легка розумова відсталість з емоційно вольовими порушеннями та на обліку у нарколога до 1998 року з діагнозом вживання алкоголю з шкідливими наслідками, з місця проживання характеризується негативно.
Згідно судово-психіатрічної експертизи №311 від 02.04.2018 року встановлено, що ОСОБА_6 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення ОСОБА_6 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
На теперішній час відповідно до свого психічного стану у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відповідно акту судово - наркологічної експертизи від 12.04.2018 року ОСОБА_6 потребує лікування від алкоголізму, протипоказань не має.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно п.1 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання у кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України загальних засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, відсутність невідшкодованої шкоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, правильну оцінку скоєного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкцій вказаних статей КК України, застосувавши ст. 70 КК України та призначити покарання за сукупністю злочинів.
Запобіжний захід залишити незмінним тримання під вартою.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374,395, 532 КПК України суд,
ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст. 146 , ч.3 ст. 153, ч.3 ст. 15 ст. 153 КК України і призначити йому покарання :
за ч.2 ст.146 КК України 5/п`ять/ років позбавлення волі;
за ст.153 ч.3 КК України 12 /дванадцять/ років позбавлення волі;
за ч.3 ст.15 ст.153 КК України з урахуванням ч.3 ст.68 КК України 10/десять/ років позбавлення волі.
Відповідно до ст.70 КК України призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання 12 /дванадцять / років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з 21.02.2018 року з дня затримання.
Міру запобіжного заходу, до набрання вироку законної сили, залишити незмінною тримання під вартою у Державній установі «Харківській державній установі виконання покарань №27».
Речові докази, а саме пару чоловічих кросовок, відповідно постанови слідчого від 02.04.2018 року, чоловічий кросовок на ліву ногу, відповідно постанови слідчого від 24.04.2018 року, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Дергачівського відділу поліції ГУНП в Харківські й області знищити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів та проведення експертиз в ході досудового розслідування, а саме - судової трасологічної експертизи № 316 від 19.03.2018, під час якої залучались експерти Харківського Науково-Дослідного експертно-криміналістичного центру у розмірі 1144/одна тисяча сто сорок чотири/ гривні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня, після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2