Справа № 495/5869/18
Номер провадження 1-кп/495/367/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0001596 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, працюючого двірником в СШ №6 м. Білгород-Дністровський, освіта середня, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 25.05.2018 року приблизно о 13:00 годині обвинувачений ОСОБА_3 через свій город потрапив на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , перестрибнувши через металеву сітку, зайшов у двір, та побачив що, потерпілої ОСОБА_5 немає вдома. Далі, з корисливих мотивів та прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, таємно заволодів майном потерпілої ОСОБА_5 , а саме: металевим виробом, саморобною циркуляркою загальною вагою 40,5 кілограм вартістю 1800 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, котрі виразились у таємному викраденні майна, обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1800 гривень.

Після чого обвинувачений ОСОБА_3 з місця скоєння правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 25 травня 2018 року, він через свій город потрапив на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , а саме перестрибнувши через металеву сітку, зайшов у двір, та побачив що, немає вдома потерпілої ОСОБА_5 . Він вкрав саморобну циркулярну пилу. Викрадене він повернув. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 25.05.2018 року її не було вдома. Коли вона повернулась, то побачила, що в неї вкрали саморобну циркулярку. Викрадене майно їй було повернуто.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить каяття у скоєному та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, а саме те, що він з 2014 року знаходиться на профілактичному обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки в результаті вживання алкоголю зі шкідливими наслідками», те, що він є інвалідом третьої групи, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, його щире каяття в скоєному, добровільне відшкодування потерпілій заподіяної шкоди.

Враховуючи викладене, та те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він щиро розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував потерпілій завдану шкоду, має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський, є інвалідом третьої групи, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи у сумі 572 грн.

Речові докази: саморобну циркулярку, загальною вагою 40,5кг., передану на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити їй.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлений не був.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи у сумі 572 грн.

Речові докази: саморобну циркулярку, загальною вагою 40,5кг., передану на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити їй.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлений не був.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1