Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
18.05.2018 1-кс/394/42/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2018 року Слідчий суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Новоархангельськ скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 15 вересня 2017 року у кримінальному провадженні №0000417,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , звернулася до суду із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 22.10.2008 року вона отримала кредитну картку ПАТ КБ «Приватбанк» на якій було встановлено кредитний ліміт на суму 400 грн. В подальшому кредитний ліміт банком позичальником неодноразово змінювався і у 2015 році вже становив 12000 грн.
28.10.2015 року під час відвідування Новоархангельського відділення ПАТ КБ «Приватбанк» скаржниці стало відомо про наявність заборгованості за її кредитним рахунком у розмірі 12300 грн. Однак, вона сама ніяких дій щодо користування кредитною карткою не вчиняла, про існування заборгованості не знала.
З даного приводу 28 жовтня 2015 року вона звернулася до Новоархангельського відділення ПАТ КБ «Приватбанк», а потім, цього ж дня за рекомендацією працівників банку з письмовою заявою звернулася, на той час, до Новоархангельського РВ УМВС України в Кіровоградській області.
28.10.2015 року працівниками правоохоронного органу розпочато досудове розслідування за фактом шахрайських дій вчинених невідомими особами стосовно заявниці, про що цього ж дня відомості внесені до ЄРДР за №0000417.
04.11.2015 року ОСОБА_3 допитано в якості потерпілої у кримінальному провадженні та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
09.09.2016 року вона звернулася до Новоархангельського відділення поліції із заявою, про результати розслідування кримінального провадження, на що 13.09.2016 року отримала письмову відповідь. У листі підписаному в. о. начальника СВ Новоархангельського відділення поліції йшлося про те, що відомості про вчинення відносно неї кримінального правопорушення внесені до ЄРДР за №0000417 за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України та на даний час особи, що вчинили кримінальне правопорушення не встановлені, проводиться досудове розслідування.
Однак, коли ОСОБА_3 вже 24.04.2018 року повторно звернулася до Новоархангельського відділення поліції з метою дізнатися про стан досудового слідства за її заявою, то отримала відповідь викладену у листі №2310/127-2018 від 02.05.18 року про те, що провадження закрито. До відповіді долучено копію постанови про закриття зазначеного кримінального провадження від 15.09.2017 року
Так як скаржниці не було своєчасно надіслано копію постанови про закриття кримінального провадження, вона не мала можливості оскаржити рішення слідчого до суду своєчасно.
Вважає, що постанова слідчого Новоархангельського відділення поліції ОСОБА_4 від 15.09.2017 року, про закриття кримінального провадження №0000417, є незаконною та підлягає скасуванню. Посилання слідчого, у постанові про закриття кримінального провадження на те, що вона самостійно без застосування тиску переказала грошові кошти зі своєї картки є необґрунтованими та зовсім не підтверджуються зібраними доказами. Скаржниця не вчиняла будь-яких дій щодо переказу коштів, і всі кошти які були викрадені з її кредитного рахунку невідомі особи, знімали шляхом використання різноманітних електронних платіжних систем.
Просила поновити строк на звернення до суду зі скаргою а також скасувати, як незаконну постанову слідчого Новоархангельського відділення поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000417.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій просила скаргу розглянути у її відсутності. Скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив. Але його неявка відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи наведене слідчий суддя вважає, за можливе розглянути скаргу у відсутності сторін.
Дослідивши скаргу, додані до неї документи, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження органом досудового розслідування Новоархангельського РВ УМВС України у Кіровоградській області 28.10.2015 року внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадження №0000417.

Підставою для внесення даних до ЄРДР стало письмова заява заявниці про те, що невідомі особи (які представлялися працівниками служби безпеки Приват Банку), шахрайським шляхом зняли з її банківської картки грошові кошти в сумі 11750 грн.

15 вересня 2017 року слідчий Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП у Кіровоградській області виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000417 у зв`язку з встановленням відсутності в діянні невідомої особи складу кримінального правопорушення.

Виходячи із положень ст. 91 КПК України, які регламентують обставини, які підлягають доказуванню, а саме: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Тобто в ході досудового розслідування слідчий, який здійснював розслідування у кримінальному провадженні повинен був повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини в сукупності та прийняте виважене та обґрунтоване рішення.

Законодавцем в ст. 2 КПК України першочергово закріплено пріоритет напрямку діяльності органу досудового розслідування, а саме охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Ч. 1 ст. 40 КПК України вказує на те, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Ч. 2 зазначеної статі передбачає повноваження слідчого в період проведення досудового розслідування.

З досліджених матеріалів вбачається, що слідчий у кримінальному провадженні обмежився допитом потерпілої та отриманням інформації - виписки з карткового рахунку заявниці.

При цьому слідчий суддя відмічає, що особа, яка проводила досудове розслідування в порушення положень зазначених вище норм процесуального права не здійснила жодних заходів на встановлення осіб, які заволоділи майном (грошовими коштами) потерпілої шляхом обману, не витребував у банківської установи записів с камер спостереження, в дні коли проводились операції з карткою заявниці, не встановив в керівництва банківської установи, про можливість дійсного знаходження в день операцій по картковому рахунку заявниці біля останньої працівників банку, або інших осіб свідків події. Висновок по закриття кримінального провадження слідчий прийняв виходячи з суб`єктивного чиннику, при цьому взагалі нівелюючи твердження потерпілої та взагалі їх не перевіряючи.

Також слідчий суддя зауважує на те, що слідчий, вибрав одну із форм закінчення досудового розслідування, а саме закриття провадження за п) ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю події кримінального правопорушення, за даним положенням справи закриваються , якщо не мали місце злочинні дії, або в апріорі вчинене діяння не є кримінально караним відповідно до особливої частини КК України.

Постає питання з яких мотивів, міркувань та переслідуючи, яку мету слідчий дійшов до такого висновку з матеріалів кримінального провадження не прослідковуються наведені ним обставини в постанові про закриття.

Разом з тим слідчий суддя констатує, порушення з боку слідчого закріплених норм національного та міжнародного права, зокрема ст. 2, розділу ІІІ КПК України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (дата ратифікації 17.07.1997 року), щодо ефективного юридичного захисту з боку правоохоронних органів, не упередженого та в розумні строки.

З метою недопущення в майбутньому порушення гарантованих Конституцією та процесуальним законом прав потерпілої слідчий суддя пропонує особі, якій буде доручено проведення досудового розслідування, повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи детально перевірити мотиви звернення потерпілої за захистом до правоохоронних органів, та вчинити всі дії направленні на встановлення осіб, як наголошує остання, які вчинили злочин проти власності. Дане можливе при виконанні наведених вище дій.

Згідно з пунктами 1), 3 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання вчинити певну дію.

За наведених обставин постанова слідчого підлягає безумовному скасуванню, а кримінальне провадження направленню для подальшого проведення досудового розслідування.

На підставі викладено та ст. ст. 2, 40, 91, 237, 303, 306, 307, 309, 369, 370, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу задовольнити повністю.
Скасувати постанову слідчого Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП України в Кіровоградській області про закриття кримінального провадження внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000417, а кримінальне провадження направити для проведення досудового слідства, з урахуванням вказівок означених в мотивувальній частині даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: