Справа № 626/1581/18
Провадження № 1-кп/626/173/2018
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К
Іменем України

10 вересня 2018 року Красноградський районний суд Харківської області у складі:

судді: ОСОБА_1

за участю прокурора: ОСОБА_2

секретаря ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Краснограді кримінальне провадження за № 0000226 від 18.04.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Таганрог, Ростовської області, українця, громадянина України, має професійно-технічну освіту, не одруженого, має малолітню дитину, працюючого у Хрестищенському ВБР ФБУ «Укрбургаз», раніше судимого вироком Красноградського районного суду Харківської області від 28.06.1995 року за ч.ч. 2,3 ст. 140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 27.03.1998 року за ч.2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі; вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч.3 ст. 142, ч.1 ст. 263 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Ізюмського районного суду Харківської області від 20.10.2008 року за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на три роки; вироком Ізюмського районного суду Харківської області від 24.09.2009 року за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання 18.01.2014 року, мешкає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185; ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.04.2018 року, вночі, точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_4 проходив повз приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та подивившись через паркан, помітив металеві труби, що належать ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, переліз через паркан вказаного домоволодіння, тобто проник на його територію та викрав звідти три металеві труби вагою 104 кг. Оскільки він одразу не міг забрати усі труби, то решту лишив на місці, щоб потім повернутись. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 18.04.2018 року у нічний час повернувся до зазначеного домоволодіння, повторно проник через паркан на його територію та таємно викрав ще одну металеву трубу вагою 32 кг.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 21.05.2018 року № 12103 вартість викрадених металевих труб вагою 136 кг складає 720, 80 гривень.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 720, 80 гривень.

Крім цього, 17.04.2018 року близько 16:00 годин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, поєднане з проникненням до сховища, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення прибув до приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де через незамкнену хвіртку проник на територію та почав витягати звідти газову плиту. Однак в цей момент на територію домоволодіння зайшов ОСОБА_6 та перешкодив йому заволодіти чужим майном, тому ОСОБА_4 не зміг довести свій злочинний намір до кінця з обставин, які не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_4 намагався викрасти газову плиту вагою 64 кг, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №12103 від 21.05.2018 року 339, 20 гривень.

В пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_4 судовому засіданні винним себе визнав частково та пояснив, що дійсно він 16.04.2018 року вночі з метою крадіжки чужого майна проник на огороджену територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та таємно викрав три металеві труби. Потім в цю ніч повернувся знову до цього домоволодіння та таємно викрав ще одну металеву трубу. 17.04.2018 року вдень, він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з метою крадіжки чужого майна через хвіртку зайшов до огородженої території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де хотів таємно викрасти газову плиту, але його побачили сусіди і тому він залишив газову плиту на місці вчинення злочину. Вважає, що його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, так як він не проникав до приміщення. В скоєному щиро каявся.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 згідно заяв просили судове засідання провести без них, покарання обвинуваченому призначити на розсуд суду. Учасники кримінального провадження вважали за можливе провести судовий розгляд у відсутність потерпілих.

Суд, вислухавши ОСОБА_4 , дослідивши надані прокурором докази, вважає, що винуватість обвинуваченого в пред`явленому обвинуваченні повністю доведена стороною обвинувачення.

Так, сам обвинувачений підтвердив, що дійсно він 16.04.2018 року, 17.04.2018 року та 18.04.2018 року проникав на огороджену територію вищезазначених домоволодінь, де таємно викрав металеві труби, а потім хотів викрасти газову плиту, але йому зашкодили сусіди.

Із даних протоколу огляду місця події від 18.04.2018 року та фототаблиці до нього слідує, що територія приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 огороджена дерев`яним парканом, вхід на територію домоволодіння здійснюється через металеву хвіртку, яка обладнана накладним замком, цілісність замка не порушена. Біля жилої споруди зі слів потерпілого ОСОБА_5 знаходились металеві труби.

Розпискою обвинуваченого, даними протоколом огляду місця події від 18.04.2018 року та фототаблицею підтверджується, що ОСОБА_4 видав викрадену ним трубу із домоволодіння ОСОБА_5 .

Крім того, із даних протоколу огляду місця події від 18.04.2018 року витікає, що з території ТОВ «Компанія Металсервіс» за адресою: м. Красноград, Харківської області, вул. Привокзальна вилучено три металеві труби, які належать ОСОБА_5 .

Також даними протоколу огляду місця події від 19.04.2018 року та фототаблицею до нього підтверджується, що на огородженій території за адресою: АДРЕСА_1 , вхід на яку здійснюється через хвіртку, яка обладнана запірним механізмом у виді гачка, виявлена газова плита, яка відсунута від крайньої сторони паркану.

Вартість викраденого майна підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи Харківського НДІСЕ від 21.05.2018 року № 12103, згідно якої вартість брухту чорного металу на квітень 2018 року складає 5,30 грн.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, суду надано не було.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, практикою Європейського суду з прав людини та постановами Пленуму Верховного суду України.

Так, виходячи із правової позиції, висловленої Європейським судом з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Відповідно до вимог ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, сприяв змагальності сторін, які мали можливість самостійно обстоювати їхні правові позиції, права, свободи, законні інтереси, передбачені КПК України, сторони не були позбавлені права та можливості подавати до суду речі, документи, інші докази, заявляти клопотання, а також реалізувати інші права, сприяв рівності сторін у їх процесуальних правах, виходячи також із правових позицій, висловлених Європейським Судом з прав людини у п.24 рішення у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення у справі «Гуренка проти України № 2», в яких наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

При цьому, суд констатує факт, що стороною захисту під час підготовчого судового засідання та судового розгляду не заявлялися клопотання щодо виклику свідків сторони захисту, витребування речей та документів, приєднання речей та документів в якості доказів сторони захисту з метою обстоювання правової позиції обвинуваченого ОСОБА_4 щодо обставин інкримінованих йому злочинів.

Суд вважає, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням у сховище та незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно, поєднаний з проникненням до сховища.

Таким чином, у суду є достатні підстави для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 в силу вимог ч.3 ст.373 КПК України, якою передбачено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Суд також керується положеннями п.22 Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року за № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», згідно якого під сховищем слід розуміти певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб(огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо).

Судом достовірна встановлена, що територія обох домоволодінь, з яких була вчинена крадіжка майна обвинуваченим була огороджена, тому його дії слід кваліфікувати, як проникнення до сховища.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, повторно та за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно, поєднаний з проникненням до сховища.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, наявність малолітньої дитини.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Судом вивчалися відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що він є громадянином України, раніше п`ять разів судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Згідно характеристики характеризується задовільно, працює в державному підприємстві.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, відповідно до ч.4 ст. 12 КК України є тяжкими, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, які наведені вище, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в його ізоляції та поміщенні на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Також на думку суду, саме покарання у виді реального позбавлення волі буде запобігати вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 143 гривні необхідно стягнути з обвинуваченого користь держави.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Прокурор відповідно до ч.4 ст. 176 та ч.1 ст. 331 КПК України не звертався з письмовим клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому, тому суд не вирішує питання про обрання йому запобіжного заходу.

Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України необхідно залишити власникам майна.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому таке покарання:

-за ч.3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк три роки та три місяці;

-за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

За правилами ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та три місяці.

Початок строку відбування покарання рахувати обвинуваченому з моменту його затримання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 21791/21792/21793 від 16.11. 2017 року в розмірі 143,00 грн, які перерахувати на р/р 300, код доходів 24060300, код одержувача 37886402, МФО 851011 УДКС України в Красноградському районі, Харківської області.

Речові докази: металеві труби залишити у власності та користуванні потерпілого ОСОБА_5 а газову плиту- у власності ОСОБА_7 .

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Харківської області через Красноградський районний суд.
Обвинувачений, потерпілий, його представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя