Дата документу Справа № 331/2757/18
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/1215/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №331/2757/18Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 03 травня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 03 травня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні передбаченого ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК злочину, повернутий прокурору через невідповідність даного акта вимогам КПК.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 відповідає усім вимогам ст.291 КПК, а обставини, на які послався суд, не є підставою для повернення обвинувального акта.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 просять апеляційну скаргу залишити без задоволення через необґрунтованість наведених в ній доводів, а ухвалу суду залишити без змін, про що наводять відповідні мотиви.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який повністю підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні; обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Районний суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, виходив з того, що в обвинувальному акті не зазначено місце вчинення злочину, що позбавляє можливості перевірити підсудність розгляду даного провадження.

В акті не зазначено про те, що обвинувачений «заволодів чужим майном», а наявна лише вказівка на «заволодіння майном»; не зазначено яким саме службовим становищем зловживав ОСОБА_7 (своїм чи був співучасником вчинення злочину іншими службовими особами (якими саме), які зловживали своїм службовим становищем), та чи є він службовою особою та, відповідно, спеціальним суб`єктом злочину; в обвинувальному акті не розкрита та не сформульована роль ОСОБА_7 як пособника у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК, тобто не викладено зміст ст.27 КК; не перевірено наявності в діях ОСОБА_7 кваліфікуючих ознак повторності та вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Крім того в обвинувальному акті не зазначені відомості про потерпілого МКП «Основаніє», а місце народження ОСОБА_7 , яке зазначено в обвинувальному акту, не відповідає дійсності.

Колегія суддів погоджується із такими висновками районного суду виходячи з такого.

Відповідно до ст.291 КПК обвинувальний акт повинен містити, з поміж іншого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення.

Між тим обвинувальний акт взагалі не містить у собі зазначення місця вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину, що, в свою чергу, також унеможливлює перевірити підсудність даного кримінального провадження.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.27 КК пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню злочину іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати злочинця, знаряддя чи засоби вчинення злочину, сліди злочину чи предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути такі предмети, або іншим чином сприяти приховуванню злочину.

Однак кваліфікуючи дії ОСОБА_7 за ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК, як пособництво у заволодінні майном, прокурор не зазначив в обвинувальному акті в чому саме полягали дії ОСОБА_7 як пособника (чи то надання порад, вказівок, чи то усунення перешкод, тощо).

Більш того, зміст обвинувачення, яке висунуто ОСОБА_7 , викладено в спосіб, який жодним чином не узгоджується з його роллю пособника вчинення злочину. Його дії викладені як особи, яка має роль активного співвиконавця вчинення злочину про що свідчить посилання обвинувачення на те, що у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння грошовими коштами підприємств, який він разом з невстановленими особами реалізував. Жодних посилань про те, що ОСОБА_7 сприяв комусь вчиняти злочин, обвинувальний акт у собі не містить.

В обвинувальному акті зазначено, що «в результаті вказаних дій» ОСОБА_7 і ОСОБА_9 заволоділи грошовими коштами комунальних підприємств, чим завдали їм матеріальну шкоду.

Проте в обвинувальному акті не зазначено в результаті яких саме дій обвинувачений заволодів грошовими коштами вказаних підприємств. Оскільки в обвинувальному акті йдеться мова лише про підписання ним і ОСОБА_9 ряду договорів. Отже обвинувальний акт не містить у собі способу і механізму обертання ОСОБА_7 і ОСОБА_9 на свою користь грошових коштів КП «Водоканал», Концерна «Міські теплові мережі» та МКП «Основаніє».

Крім того, в обвинувальному акті йдеться про те, що саме ОСОБА_7 особисто заволодів коштами, а не очолюване ним підприємство їх безпідставно набуло. У зв`язку з чим, обвинувальний акт жодним чином не містить у собі даних про спосіб заволодіння ОСОБА_7 коштів, які було перераховано комунальними підприємствами на рахунки очолюваних ним ТОВ «ВКФ «ГЮСС» і ПАТ «Запоріжзв`язоксервіс».

В обвинувальному акті йдеться про заволодіння ОСОБА_7 грошовими коштами КП «Водоканал», Концерна «Міські теплові мережі» та МКП «Основаніє», чим було нібито завдано матеріальної шкоди інтересам територіальної громади м.Запоріжжя. Проте жодне із вказаних підприємств ні за своїм статутом ні в силу Закону не вправі представляти інтереси територіальної громади. Адже на це уповноважений інший орган Запорізька міська рада. Жодних обґрунтувань з цього приводу обвинувальний акт не містить. Проте на підтвердження даної обставини зі змісту позову прокурора, поданого ним в порядку кримінального судочинства, вбачається, що всю шкоду від вчиненого ОСОБА_7 злочину прокурор вимагає стягнути з обвинуваченого на користь Запорізької міської ради, яка не є потерпілою особою в цій справі.

З чого вбачається істотна неконкретність обвинувачення, адже в такому разі залишилось невстановленим кому ж чи чому завдано шкоду.

Судова колегія також відзначає, що відповідно до ст.291 КПК в обвинувальному акті мають бути викладені обставини вчинення злочину, а не докази, які підтверджують його вчинення.

В порушення наведених вимог процесуального закону в обвинувальному акті містяться посилання на докази у виді висновків почеркознавчої, судово-економічної та комп`ютерно-технічної експертизи, що є неприпустимим.

Під час апеляційного розгляду, прокурор, який приймав участь в судовому засіданні, жодне із зазначених протиріч пояснити не зміг. Він не спромігся пояснити механізм протиправного заволодіння ОСОБА_7 грошовими коштами. Прокурор не зміг пояснити, що означають зазначені в обвинувальному акті роботи «Єдиного процесінгового адміністрування розподілених баз даних та обслуговуванню системи безпеки програмного продукту» зайву оплату яких інкримінують ОСОБА_7 .

Всі доводи і пояснення прокурора під час апеляційного розгляду зведено до невиразного «все буде досліджуватись під час судового розгляду» і «прокурор вправі змінити обвинувачення під час судового розгляду».

Отже, за таких обставин визнати обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам ст.291 КПК, не можна. Доводи прокурора жодним чином не спростовують висновків районного суду, щодо необхідності складання обвинувального акта за формою і за змістом у відповідності до вимог процесуального закону. За таких обставин апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 03 травня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4