АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/789/166/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю -

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 липня 2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

встановила:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та задоволено клопотання старшого слідчого СВ Збаразького ВП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, на утриманні осіб не має, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 07 вересня 2018 року.

Як вбачається з матеріалів, 13.07.2018 року близько 15.00 год., у ОСОБА_9 , який перебував в житловому будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово під час спільного вживання алкогольних напоїв, в ході словесного конфлікту із ОСОБА_10 , виник злочинний умисел спрямований на умисне протиправне позбавлення життя останнього. Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс кілька ударів сокирою по голові потерпілому чим заподіяв смерть ОСОБА_10 ..

Такі дії ОСОБА_9 кваліфіковано як вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

14 липня 2018 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 16 липня 2018 року скасувати, посилаючись на те, що слідчим суддею не встановлені та не враховані обставини та ризики, передбачені ст. 177, 178, 194 КПК України. Вказує, що підозрюваний особисто заявив про злочин і не має на меті ухилятися від органів досудового розслідування, вчиняти інші кримінальні правопорушення. На його думку, слідчий суддя не звернув увагу на відсутність обґрунтованої підозри та вважає, що суд недостатньо мотивував своє рішення в частині не призначення застави підозрюваному.

Також захисник ОСОБА_8 просить обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 липня 2018 року, мотивуючи тим, що повний текст ухвали він отримав 24 липня 2018 року, а останній день подачі скарги випав на вихідний день.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах захисника ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляцію і просять її задовольнити, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Оскільки повний текст ухвали стороні провадження вручено 24.07.2018 року, то відповідно до ст.395 КПК України строк на її оскарження не порушено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є вірним і ґрунтується на досліджених матеріалах справи та вимогах кримінально-процесуального законодавства.

Обираючи відносно ОСОБА_9 запобіжний захід слідчим суддею вірно встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Такими ризиками слідчий суддя визнав і те, що ОСОБА_9 на даний час підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, а тому, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженнію.

Крім того, слідчим суддею вірно зазначено, що застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_9 ..

Європейський суд з прав людини вказує, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Лабіта проти Італії № 26772/95).

Згідно вимог ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Тому наведені захисником підозрюваного у апеляційній скарзі обставини, пов`язані із особистим зізнанням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, збирання стороною обвинувачення доказів - самі по собі не мають вирішального значення при обранні щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а оцінені колегією суддів у сукупності із іншими обставинами кримінального провадження та відповідно не зменшують суспільної небезпеки особи підозрюваного і вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння.

Вищенаведені обставини свідчать про наявність ризиків та дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі може продовжувати злочинну діяльність, може ухилятися від слідства і суду, незаконно впливати на свідків, а тому до нього не може бути застосований більш м`який запобіжний захід.

Крім того, слідчий суддя, враховуючи те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини, відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України вірно визнав за можливе не визначати ОСОБА_9 розмір застави.

Щодо посилання адвоката на необґрунтованість висунутої ОСОБА_9 підозри та відсутність належних доказів, то відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. При цьому, застосовуючи запобіжний захід слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, зокрема досліджувати та надавати оцінку доказам, які вирішуватиме суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

За таких обставин, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, є обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 липня 2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2