1Справа № 335/9599/18 1-кс/335/8264/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2018 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
22.10.2018 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_13 , про арешт майна. Вказане клопотання відправлено слідчим поштою 20.10.2018 року, а тому слідчий суддя вважає що воно подане з додержання вимог ст. 171 КПК України.
З тексту клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.07.2018 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_1 , із застосуванням вогнепальної зброї, а саме обрізу рушниці, спорядженого двома мисливськими патронами 16 калібру, здійснили два постріли у голову та тулуб ОСОБА_12 , спричинивши йому два вогнепальних проникаючих поранення голови та тулуба від яких настала смерть потерпілого на місці злочину.
При проведенні досудового розслідування було встановлено, що підозрювані ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за 3 дні до вчинення вбивства ОСОБА_12 - 29.07.2018 року, прибули до міста Бердянська Запорізької області, де при підготовці до вчинення злочину, зупинилися мешкати в готелі «Євро», який розташований за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, вулиця Шевченка, будинок № 22. З показів підозрюваного ОСОБА_8 , органом досудового розслідування встановлено, що поселенням їх у вказаний готель займався підозрюваний ОСОБА_7 . Проведеним допитом адміністратора готелю ОСОБА_14 було встановлено, що дійсно до готелю «Євро» 29.07.2018 року заселилися четверо раніше невідомих чоловіків, однак через те, що вказаним особам звітні документи не були потрібні, їх документи при поселені вона не питала та їх анкетні дані нікуди не фіксувала. В готелі «Євро» встановлені камери відеоспостереження, однак працюють вони в режимі «онлайн» та запис не здійснюють, однак допитаний в якості свідка співвласник готелю «Євро» - ОСОБА_15 пояснив, що відеозапис з камер відеоспостереження готелю зберігається на відеореєстраторі не більше 20 годин.
19.10. 2018 року, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_16 - адміністратора готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було вилучено наступне: ноутбук «НР» серійний номер: 2СЕ842Р8К1 з зарядним пристроєм; системний блок «Cooler Master» у корпусі чорного кольору; флеш-накопичувач SP Silicon Power 16 GB сірого кольору; МР3-плеєр «Trancend 8 Gb», у корпусі чорного кольору; жорсткий диск «WD 320 GB» серійний номер: WX41A1319296; ноутбук DELL серійний номер: 4131FN1 з зарядним пристроєм.
Вказане майно належить ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Слідчий зазначає, що речі, вилучені 19.10.2018 року на підставі ухвали слідчого судді відповідають критеріям, зазначеним у статті 167 КПК України, оскільки на електронних носіях інформації у вигляді жорстких дисків системного блоку персонального комп`ютера, ноутбуків, МР3-плеєра, на флеш-накопичувачі можуть міститися відеозаписи з камер відеоспостереження, встановлених на території готелю «Євро», на яких були зафіксовані підозрювані під час підготовки до вчинення вбивства ОСОБА_12 , що є доказом факту та обставин, які встановлюються під час проведення досудового розслідування.
Посилаючись на вищевикладене, слідчий просив накласти арешт на майно, яке вилучене під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_16 , за адресою: АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити, з підстав, які викладені в ньому.
Власник майна ОСОБА_16 та її захисник проти клопотання слідчого заперечували, надали письмові заперечення на клопотання та просили відмовити в його задоволенні, з підстав викладених в письмових запереченнях, наполягаючи на тому, що вилучені органом досудового розслідування речі не мають жодного відношення до розслідуваємого кримінального провадження.
Розглянувши клопотання по суті заявлених вимог, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що додані до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є, в числі інших, арешт майна.
Згідно ч.ч. 1, 3, 10, 11 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише в разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу в кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2018 року, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення та вилучення оригіналів «чернеток» журналів обліку відвідувачів готелю «Євро», комп`ютерної техніки, серверів та флеш накопичувачів на яких можуть зберігатися записи аудіо-, відео-файлів з камер відеоспостереження, розташованих на території готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що матимуть доказове значення для встановлення всіх обставин у провадженні.
Згідно з протоколом обшуку від 19.10.2018 року вбачається, що 19.10.2018 року слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_16 , за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено наступне: ноутбук «НР» серійний номер: 2СЕ842Р8К1 з зарядним пристроєм; системний блок «Cooler Master» у корпусі чорного кольору; флеш-накопичувач SP Silicon Power 16 GB сірого кольору; МР3-плеєр «Trancend 8 Gb», у корпусі чорного кольору; жорсткий диск «WD 320 GB» серійний номер: WX41A1319296; ноутбук DELL серійний номер: 4131FN1 з зарядним пристроєм.
Слідчим та прокурором у судовому засіданні доведено, що речі, які вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , відповідають критеріям ч. 2 ст. 98 КПК України, тобто вилучене майно має ознаки речових доказів у даному кримінальному провадженні та є об`єктом дослідження в рамках проведення необхідних судових експертиз, а отже, може буте використане як доказ факту чи обставин, що встановлююється під час кримінального провадження.
Тому, враховуючи вищевказані обставини та вимоги закону, з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна як арешт такого майна, отже, слід накласти арешт на вказане в клопотанні слідчого майно.
Доводи сторони захисту про безпідставність клопотання слідчого та відсутність обґрунтованих підстав для накладення арешту на вилучене майно слідчий суддя відхиляє, як необґрунтовані.
Також слід зазначити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, чи досліджувати питання наявності чи відсутності складу кримінально правопорушення.
Із поданого клопотання, слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розуміючи, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної цивільної діяльності осіб або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності.
Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, з метою з`ясування всіх обставин вчиненого злочину.
Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеженняправа власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна підляже задоволенню.
Крім того, арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.
Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

Клопотання слідчого про арешт майна- задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_16 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:
- ноутбук «НР» серійний номер: 2СЕ842Р8К1 з зарядним пристроєм;
- системний блок «Cooler Master» у корпусі чорного кольору;
- флеш-накопичувач SP Silicon Power 16 GB сірого кольору;
- МР3-плеєр «Trancend 8 Gb», у корпусі чорного кольору;
- жорсткий диск «WD 320 GB» серійний номер: WX41A1319296;
- ноутбук DELL серійний номер: 4131FN1 з зарядним пристроєм, яке належить ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_1 .
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 .
Ухвала слідчого судді виконується негайно та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Ухвалу постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 24 жовтня 2018 року.

Повний текст ухвали виготовлено 29 жовтня 2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1