У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.10.2018 Справа №607/19910/18

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у залі суду у м. Тернополі, розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 про продовження строку відсторонення від посади підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Козова Тернопільської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, працюючого на посаді інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.3 ст.365, ч.1 ст.119 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
У провадженні слідчого відділу прокуратури Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000050 від 09.02.2017 року за підозрою працівників Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч.1 ст.119 КК України.

Прокурор відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 , в межах кримінального провадження №0000050 від 09.02.2018 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 119 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку відсторонення від посади щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до наказу № 154 о/с від 10.06.2016, працюючи на посаді інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (надалі УПП у Львівській області ДПП НП України) маючи спеціальне звання лейтенант поліції, здійснюючи функції представника влади, тобто будучи службовою особою, та в силу ст.ст. 3,7,18 Закону України «Про Національну поліцію» (надалі - Закону) №580- VIII від 02.07.2015, маючи обов`язки неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно- правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини, а згідно вимог ст. 23 Закону володіючи повноваженнями здійснювати превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживати заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняти виявлені кримінальні, та адміністративні правопорушення; вживати заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення та, на підставі положень Розділу 5 Закону, будучи: наділеним правом на застосування поліцейських, превентивних заходів та заходів примусу, 09.02.2018, перебуваючи на службі та при виконанні службових обов`язків, діючи у групі із співробітниками -працівниками УПП у Львівській області ДПП НП України ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 умисно перевищив свої службові повноваження тобто вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, застосуванням спеціальних, засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями та спричинило тяжкі наслідки за наступних, обставин.

Так, ОСОБА_7 з 17.00 год. 08.02.2018 заступив на службу у складі екіпажу "Т1", що входить до так званої "тактичної групи" УПП у Львівській області ДПП НП України, згідно розстановки сил та засобів тактичної групи УПП у Львівській області ДПП НП України, затвердженого заступником начальника - начальником ВЧС УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції, спільно із ОСОБА_4 (керівник групи та екіпажу), ОСОБА_14 і ОСОБА_8

09.02.2018, близько 00.30 год., екіпаж "Т1" на службовому автомобілі поліції марки «Mitsubishi Outlender», реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", а також екіпаж цієї ж так званої "тактичної групи" "Т2", до складу якого входили працівники УПП у Львівській області ДПП НП України ОСОБА_15 (керівник екіпажу), ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , на службовому автомобілі поліції марки «Mitsubishi Outlender», реєстраційний номер " НОМЕР_2 " прибули у центральну частину міста Львова до ТЦ "Магнус", після чого усі вказані, працівники поліції спільно, без будь-якої видимої службової необхідності, не отримавши жодної заяви чи повідомлення про вчинені, або такі що готуються, правопорушення, або вказівки керівництва, спільно прийняли рішення зайти в заклад "Національна лотерея", що розташований по вул. Куліша, 4, у м. Львові. При цьому усі працівники поліції були одягнені у форменими одяг, мали при собі табельну вогнепальну зброю та спецзасоби.

Зайшовши до вказаного закладу, не повідомивши його адміністрацію, а також присутніх у закладі осіб, про проведення у його приміщенні поліцейських заходів, ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , розійшлися по залу та всупереч положенням ч. 2 ст. 30 Закону, не здійснюючи при зазначених обставинах діяльності по охороні прав і свобод людини, запобіганню загрозам публічній безпеці і порядку, чи припиненню їх порушення, а також всупереч положенням ч. 2 ст. 34 цього ж Закону, не володіючи, будь-якими, а тим більше достатніми, підставами вважати, що особи, які перебувають у закладі "Національна лотерея", мають при собі речі, обіг яких заборонено чи обмежено або які становлять загрозу життю чи здоров`ю таких осіб або інших осіб, тобто явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, розпочали проводити поверхневу перевірку окремих осіб, які знаходились у приміщенні.

При цьому, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_21 , який перебував за лотерейним терміналом, та, всупереч положенням ч. 2 ст. 30 і ч. 2 ст. 34 Закону, повідомив останнього, що проведе його поверхневу перевірку, при цьому, порушуючи положення ч. 2 ст. 31 Закону, а саме - не довівши до відома ОСОБА_21 про причини застосування до нього превентивних заходів, а також не проінформувавши його про нормативно-правові акти, на підставі яких, застосовуються такі заходи.

Порушуючи вказані вище положення Закону та явно виходячи за межі, наданих йому прав та повноважень, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_21 добровільно викласти наявні у нього речі, після чого останній, незважаючи на незаконність вимоги працівника поліції, добровільно виклав речі, які перебували у його кишенях на стіл лотерейного терміналу.

Продовжуючи свої незаконні дії, які явно виходили за межі наданих йому прав та повноважень, ОСОБА_7 , всупереч положенням: ч. 1 ст. 34 Закону, розпочав промацувати верхній одяг ОСОБА_21 з внутрішньої сторони, чим фактично розпочав проводити його особистий обшук, не будучи особою уповноваженою проводити обшук і не маючи на те будь-яких законних підстав, після чого ОСОБА_7 , зауваживши, що останній своєю рукою кинув собі до рота предмет, який до того перебував у лівій внутрішній кишені, його куртки, обурившись такою поведінкою ОСОБА_21 та діючи на ґрунті раптового виниклого неприязного ставлення до ОСОБА_21 та продовжуючи дії, що явно виходили за межі наданих йому прав та повноважень, за відсутності підстав, передбачених ч.1 ст.44, ч.3 ст.45 Закону ОСОБА_7 у групі осіб з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 незаконно застосували до ОСОБА_21 фізичну силу, порушуючи при цьому порядок її застосування, передбачений ч. 1 ст. 43 Закону, а саме не попередивши заздалегідь ОСОБА_21 про свої наміри.

Так, ОСОБА_7 , руками утримував ОСОБА_21 за капюшон куртки та ліву руку, після чого до його незаконних дій стосовно ОСОБА_21 , які супроводжувались насильством, приєднались інші працівники поліції, зокрема ОСОБА_4 допомагав ОСОБА_7 утримувати ОСОБА_21 , а ОСОБА_8 з метою подолання нібито опору потерпілого, перевищуючи свої службові повноваження, умисно наніс удар ОСОБА_21 правою рукою в грудну клітку, від чого останній почав падати, однак ОСОБА_7 утримував його за шию лівою рукою зігнутою у лікті, після чого ОСОБА_8 схопив ОСОБА_21 за голову, намагаючись підняти його обличчя вгору. У подальшому, явно виходячи за межі, наданих їм прав та повноважень, продовжуючи безпідставно і незаконно застосовувати до ОСОБА_21 фізичну силу, а фактично вчиняючи щодо ОСОБА_21 незаконні насильницькі дії, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 і ОСОБА_8 утримували ОСОБА_21 за руки та одяг, а ОСОБА_18 і ОСОБА_10 , приєднавшись до вказаних незаконних дій, почали викручувати руки ОСОБА_21 за спину, після чого повалили його на землю.

Внаслідок описаних дій вказаних вище працівників поліції, що супроводжувалися насильством, що завдало потерпілому фізичну біль та страждання предмет, який перебував у порожнині рота ОСОБА_21 , перемістився до його дихальних шляхів, що спричинило подальший, розвиток у нього механічної асфіксії.

Надалі, незважаючи на те, що ОСОБА_21 перебував на підлозі у безпорадному та знерухомленому стані, а працівникам поліції було достовірно відомо про погіршення самопочуття ОСОБА_21 та перебування у його ротовій порожнині стороннього предмета, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча в даному випадку повинні були і могли їх передбачити, а саме спричинення шкоди життю та здоров`ю ОСОБА_21 , перевищуючи свої службові повноваження та продовжуючи свої незаконні дії, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 утримували ОСОБА_21 у лежачому положенні, який на той час перебував при свідомості, чим позбавили його можливості самодопомоги тобто самостійно вийняти сторонній предмет із ротової порожнини.

Продовжуючи свої незаконні дії, які явно виходили за межі наданих їм прав та повноважень, супроводжуючи їх насильством, незважаючи на усвідомлення факту погіршення стану здоров`я ОСОБА_21 та необхідність надання йому невідкладної та своєчасної медичної допомоги, про що працівників поліції також повідомив і невстановлений досудовим розслідуванням відвідувач закладу "Національна лотерея", ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_18 одразу припідняли ОСОБА_21 від підлоги та кинули його знову на неї, а ОСОБА_10 вдарив його кулаком у спину, тим самим своїми діями спричинивши йому фізичний біль.

При вказаних обставинах, враховуючи розвиток механічної асфіксії від стороннього предмету, який потрапив у його дихальні шляхи, а також спричиненого фізичного болю, ОСОБА_21 почав видавати звуки крику та плачу, з порушеннями артикуляції мови та тембру і тональності голосу, однак працівниками поліції, незважаючи на явну загрозу здоров`ю ОСОБА_21 , будь-яких дій щодо надання йому медичної допомоги ОСОБА_21 не розпочато, натомість, всупереч положенням ст. 45 Закону, незважаючи на те, що останній намагався вчинити дії по самодопомозі, а саме вийняти сторонній предмет, який перекривав його дихальні шляхи, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_18 не маючи на те, законних підстав, застосували спеціальний засіб, а саме одягнули на руки ОСОБА_21 одноразові пластикові засоби стримуючої дії, чим позбавили його можливості самостійно вжити заходів до врятування свого життя.

У подальшому, до ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_22 підійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_4 і ОСОБА_9 , котрі також усвідомлювали наявну загрозу життю ОСОБА_21 , однак приєднались до дій по утриманню останнього, чим продовжили позбавлення його можливості самостійно вжити заходів до врятування свого життя, хоча внаслідок своїх рухів у подальшому ОСОБА_21 , зміг вивільнити свої руки та міг самостійно позбавитися від стороннього предмета, який закривав його дихальні шляхи.

Продовжуючи свої незаконні дії, які явно виходили за межі наданих прав і повноважень та супроводжувалися насильством, усвідомлюючи явну загрозу здоров`ю ОСОБА_21 та необхідність надання йому невідкладної медичної допомоги, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча в даному випадку повинні були і могли передбачити смерть ОСОБА_21 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 ОСОБА_8 , ОСОБА_4 і ОСОБА_9 , будь-яких дій по наданню допомоги ОСОБА_21 не вчинили , натомість безпідставно продовжували утримувати ОСОБА_21 , позбавляючи його можливості самостійно позбавитися від стороннього предмета, який закривав його дихальні шляхи, при цьому ОСОБА_9 повторно, всупереч положенням ст. 45 Закону, застосовано до ОСОБА_21 одноразові пластикові засоби стримуючої дії.

Внаслідок описаних незаконних насильницьких дій ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 і ОСОБА_9 по безпідставному застосуванню фізичної сили та спецзасобу до ОСОБА_21 , позбавленню його можливості надати собі самодопомогу та звільнити дихальні шляхи від стороннього предмету, які явно виходили за межі наданих працівникам поліції прав і повноважень, спричинено смерть ОСОБА_21 внаслідок механічної обтураційної асфіксії від закриття просвіту дихальних шляхів стороннім предметом прозорим поліетиленовим пакетом у зім`ятому стані, що завдало матеріальної шкоди потерпілим у кримінальному провадженні, пов`язану з організацією поховання ОСОБА_21 та відповідних витрат на це в сумі 221990 грн., що більше ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та згідно п. 4 примітки до ст. 364 КК України вважається тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у перевищенні влади або службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, які супроводжувалися насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, які спричинили тяжкі наслідки, вчинених у групі осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України.

Крім того, інспектор взводу по обслуговуванню доріг державного значення батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП НП України ОСОБА_7 з 17.00 год. 08.02.2018 заступив на службу у складі екіпажу "Т1", що входить до так званої "тактичної групи" УПП у Львівській області ДПП НП України, функціонування якої не регламентоване жодними нормативно правовими актами, спільно із ОСОБА_4 (керівник групи та екіпажу), ОСОБА_14 і ОСОБА_8

09.02.2018, близько 00.30 год., екіпаж "Т1" на службовому автомобілі поліції марки «Mitsubishi Outlender», реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", а також екіпаж цієї ж так званої "тактичної групи" "Т2", до складу якого входили працівники УПП у Львівській області ДПП НП України ОСОБА_15 (керівник екіпажу), ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , на службовому автомобілі поліції марки «Mitsubishi Outlender», реєстраційний номер " НОМЕР_2 " прибули у центральну частину міста Львова до ТЦ "Магнус", після чого усі вказані, працівники поліції спільно, без будь-якої видимої службової необхідності, не отримавши жодної заяви чи повідомлення про вчинені, або такі що готуються, правопорушення, або вказівки керівництва, спільно прийняли рішення зайти в заклад "Національна лотерея", що розташований по вул. Куліша, 4, у м. Львові. При цьому усі працівники поліції були одягнені у форменими одяг, мали при собі табельну вогнепальну зброю та спецзасоби.

Зайшовши до вказаного закладу, не повідомивши його адміністрацію, а також присутніх у закладі осіб, про проведення у його приміщенні поліцейських заходів, ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , розійшлися по залу та всупереч положенням ч. 2 ст. 30 Закону, не здійснюючи при зазначених обставинах діяльності по охороні прав і свобод людини, запобіганню загрозам публічній безпеці і порядку, чи припиненню їх порушення, а також всупереч положенням ч. 2 ст. 34 цього ж Закону, не володіючи, будь-якими, а тим більше достатніми, підставами вважати, що особи, які перебувають у закладі "Національна лотерея", мають при собі речі, обіг яких заборонено чи обмежено або які становлять загрозу життю чи здоров`ю таких осіб або інших осіб, тобто явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, розпочали проводити поверхневу перевірку окремих осіб, які знаходились у приміщенні.

При цьому, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_21 , який перебував за лотерейним терміналом, та, всупереч положенням ч. 2 ст. 30 і ч. 2 ст. 34 Закону, повідомив останнього, що проведе його поверхневу перевірку, при цьому, порушуючи положення ч. 2 ст. 31 Закону, а саме - не довівши до відома ОСОБА_21 про причини застосування до нього превентивних заходів, а також не проінформувавши його про нормативно-правові акти, на підставі яких, застосовуються такі заходи.

Порушуючи вказані вище положення Закону та явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_21 добровільно викласти наявні у нього речі, після чого останній, незважаючи на незаконність вимоги працівника поліції, добровільно виклав речі, які перебували у його кишенях на стіл лотерейного терміналу.

Продовжуючи свої незаконні дії, які явно виходили за межі наданих йому прав та повноважень, ОСОБА_7 , всупереч положенням: ч. 1 ст. 34 Закону, розпочав промацувати верхній одяг ОСОБА_21 з внутрішньої сторони, чим фактично розпочав проводити його особистий обшук, не будучи особою уповноваженою проводити обшук і не маючи на те будь-яких законних підстав, після чого ОСОБА_7 , зауваживши, що останній своєю рукою кинув собі до рота предмет, який до того перебував у лівій внутрішній кишені, його куртки, обурившись такою поведінкою ОСОБА_21 та діючи на ґрунті раптового виниклого неприязного ставлення до ОСОБА_21 та продовжуючи дії, що явно виходили за межі наданих йому прав та повноважень, за відсутності підстав, передбачених ч.1 ст.44, ч.3 ст.45 Закону ОСОБА_7 у групі осіб з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 незаконно застосували до ОСОБА_21 фізичну силу, порушуючи при цьому порядок її застосування, передбачений ч. 1 ст. 43 Закону, а саме не попередивши заздалегідь ОСОБА_21 про свої наміри.

Так, ОСОБА_7 , руками утримував ОСОБА_21 за капюшон куртки та ліву руку, після чого до його незаконних дій стосовно ОСОБА_21 , які супроводжувались насильством, приєднались інші працівники поліції, зокрема ОСОБА_4 допомагав ОСОБА_7 утримувати ОСОБА_21 , а ОСОБА_8 з метою подолання нібито опору потерпілого, перевищуючи свої службові повноваження, умисно наніс удар ОСОБА_21 правою рукою в грудну клітку, від чого останній почав падати, однак ОСОБА_7 утримував його за шию лівою рукою зігнутою у лікті, після чого ОСОБА_8 схопив ОСОБА_21 за голову, намагаючись підняти його обличчя вгору. У подальшому, явно виходячи за межі, наданих їм прав та повноважень, продовжуючи безпідставно і незаконно застосовувати до ОСОБА_21 фізичну силу, а фактично вчиняючи щодо ОСОБА_21 незаконні насильницькі дії, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 і ОСОБА_8 утримували ОСОБА_21 за руки та одяг, а ОСОБА_18 і ОСОБА_10 , приєднавшись до вказаних незаконних дій, почали викручувати руки ОСОБА_21 за спину, після чого повалили його на землю.

Внаслідок описаних дій вказаних вище працівників поліції, що супроводжувалися насильством, що завдало потерпілому фізичну біль та страждання предмет, який перебував у порожнині рота ОСОБА_21 , перемістився до його дихальних шляхів, що спричинило подальший, розвиток у нього механічної асфіксії.

Надалі, незважаючи на те, що ОСОБА_21 перебував на підлозі у безпорадному та знерухомленому стані, а працівникам поліції було достовірно відомо про погіршення самопочуття ОСОБА_21 та перебування у його ротовій порожнині стороннього предмета, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча в даному випадку повинні були і могли їх передбачити, а саме спричинення шкоди життю та здоров`ю ОСОБА_21 , перевищуючи свої службові повноваження та продовжуючи свої незаконні дії, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 утримували ОСОБА_21 у лежачому положенні, який на той час перебував при свідомості, чим позбавили його можливості самодопомоги тобто самостійно вийняти сторонній предмет із ротової порожнини.

Продовжуючи свої незаконні дії, які явно виходили за межі наданих їм прав та повноважень, супроводжуючи їх насильством, незважаючи на усвідомлення факту погіршення стану здоров`я ОСОБА_21 та необхідність надання йому невідкладної та своєчасної медичної допомоги, про що працівників поліції також повідомив і невстановлений досудовим розслідуванням відвідувач закладу "Національна лотерея", ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_18 одразу припідняли ОСОБА_21 від підлоги та кинули його знову на неї, а ОСОБА_10 вдарив його кулаком у спину, тим самим своїми діями спричинивши йому фізичний біль.

При вказаних обставинах, враховуючи розвиток механічної асфіксії від стороннього предмету, який потрапив у його дихальні шляхи, а також спричиненого фізичного болю, ОСОБА_21 почав видавати звуки крику та плачу, з порушеннями артикуляції мови та тембру і тональності голосу, однак працівниками поліції, незважаючи на явну загрозу здоров`ю ОСОБА_21 , будь-яких дій щодо надання йому медичної допомоги ОСОБА_21 не розпочато, натомість, всупереч положенням ст. 45 Закону, незважаючи на те, що останній намагався вчинити дії по самодопомозі, а саме вийняти сторонній предмет, який перекривав його дихальні шляхи, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_18 не маючи на те, законних підстав, застосували спеціальний засіб, а саме одягнули на руки ОСОБА_21 одноразові пластикові засоби стримуючої дії, чим позбавили його можливості самостійно вжити заходів до врятування свого життя.

У подальшому, до ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_22 підійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_4 і ОСОБА_9 , котрі також усвідомлювали наявну загрозу життю ОСОБА_21 , однак приєднались до дій по утриманню останнього, чим продовжили позбавлення його можливості самостійно вжити заходів до врятування свого життя, хоча внаслідок своїх рухів у подальшому ОСОБА_21 , зміг вивільнити свої руки та міг самостійно позбавитися від стороннього предмета, який закривав його дихальні шляхи.

Продовжуючи свої незаконні дії, які явно виходили за межі наданих прав і повноважень та супроводжувалися насильством, усвідомлюючи явну загрозу здоров`ю ОСОБА_21 та необхідність надання йому невідкладної медичної допомоги, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча в даному випадку повинні були і могли передбачити смерть ОСОБА_21 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 ОСОБА_8 , ОСОБА_4 і ОСОБА_9 , будь-яких дій по наданню допомоги ОСОБА_21 не вчинили , натомість безпідставно продовжували утримувати ОСОБА_21 , позбавляючи його можливості самостійно позбавитися від стороннього предмета, який закривав його дихальні шляхи, при цьому ОСОБА_9 повторно, всупереч положенням ст. 45 Закону, застосовано до ОСОБА_21 одноразові пластикові засоби стримуючої дії.

Внаслідок описаних незаконних насильницьких дій ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 і ОСОБА_9 по безпідставному застосуванню фізичної сили та спецзасобу до ОСОБА_21 , позбавленню його можливості надати собі самодопомогу та звільнити дихальні шляхи від стороннього предмету, які явно виходили, за межі наданих працівникам поліції прав ї повноважень, спричинено смерть ОСОБА_21 внаслідок механічної обтураційної асфіксії від закриття просвіту дихальних шляхів стороннім предметом - прозорим поліетиленовим пакетом у зім`ятому стані.

Таким чином, ОСОБА_4 , обгрунтовано підозрюється у вбивстві через необережність, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

07 травня 2018 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 119 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: показаннями потерпілих, показаннями свідків, протоколом огляду місця події, протоколами огляду відеозаписів, висновками експертів та іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно наказу № 154 о/с від 10.06.2016, ОСОБА_4 призначений на посаду інспектора взводу №1 роти ЖЗ, батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Перебування ОСОБА_4 на вказаній посаді безпосередньо сприяло вчиненню ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.3 ст.365, ч.1 ст.119 КК України, а подальше перебування його на посаді дає підстави вважати, що він може продовжити свою протиправну діяльність та використовувати надані йому повноваження, перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших співучасників, та осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим. особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню та вчиняючи інші правопорушення.

Разом, з тим, 08.05.2018 слідчим суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсторонено від посади інспектора взводу №1 роти №3, батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України строком на 2 місяці.

Після чого, 06.07.2018 ухвалою слідчого судді Тернопільського міжрайонного суду Тернопільської області, ОСОБА_4 , знову відсторонено від займаної посади строком на 1 місяць, а саме до 06.08.2018.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 є службовою особою правоохоронного органу, підозрюється у вчиненні тяжкого та середньої тяжкості злочину, перебуваючи на посаді інспектора взводу №1 роти №3, батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і незаконними засобами впливатиме на потерпілих, свідків, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань, в тому числі чинити тиск на невстановлених досудовим слідством свідків (очевидців), свідчить про наявність заявлених раніше ризиків, які на даний час не зменшились, прокурор у клопотанні просить продовжити строк відсторонення підозрюваного від посади.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання з мотивів, які у ньому викладені.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, оскільки вказане клопотання з огляду на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 16 серпня 2018 року у справі №461/968/18, подано поза межами строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи захисника, просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Заслухавши думки учасників судового процесу, вивчивши у нарадчій кімнаті клопотання з додатками до нього, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16.08.2018 року по справі №461/968/18, задоволено частково апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту певний період доби скасовано. Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Львівської області ОСОБА_23 від 03.08.2018р. про продовження строку запобіжного заходу домашнього арешту ОСОБА_4 повернуто прокурору ОСОБА_23 .

Відповідно до вказаної ухвали від 16.08.2018р., судом апеляційної інстанції встановлено, що прокурор першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Львівської області ОСОБА_23 звернувся дослідчого судді Галицького районного суду м.Львова із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу домашнього арешту щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000050 від 09.02.2018 року.

Постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_24 від 25.05.2018 року досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000050 від 09.02.2018 року доручено здійснювати слідчому відділу прокуратури Тернопільської області. Ця постанова на час розгляду цієї справи в апеляційному порядку не скасована та є чинною, про що підтвердив прокурор у цій справі ОСОБА_25 .

Натомість, прокурором відділу процесуального керівництва прокуратури Тернопільської області ОСОБА_26 18.07.2018 року винесена постанова про визначення територіальної підслідності у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000050 від 09.02.2018 року, за слідчим управлінням прокуратури Львівської області. Ця постанова винесена всупереч вимогам кримінального процесуального закону. Зокрема, постанова прямо порушує вимоги ст.ст. 36, 218 КПК України, які регулюють повноваження прокурора та місце проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя, постановляючи ухвалу про продовження ОСОБА_4 строк запобіжного у виді домашнього арешту, на ці порушення вимог закону уваги не звернув та не дав їм оцінку.

Покликання прокурора у справі ОСОБА_25 , що зміна підслідності у цій справі із прокуратури Тернопільської області на прокуратуру Львівської області узгоджується із листом Генеральної прокуратури не може братися до уваги, оскільки зміна підслідності відбувається лише шляхом винесення постанови уповноваженим на це прокурором.

Колегія суддів погоджується із тими доводами, які наводить адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , у своїй апеляційній скарзі стосовно порушення правил підслідності при складанні подання про продовження строку запобіжного заходу та відповідно правил підсудності при розгляді цього подання слідчим суддею.

Оскільки постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_24 від 25.05.2018 року досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000050 від 09.02.2018 року доручено здійснювати слідчому відділу прокуратури Тернопільської області, то і клопотання стосовно запобіжного заходу слід було подавати за місцем знаходження цього органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Відповідно до ч.2 ст.154 КПК України, відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 КПК України.

Постановою першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_27 від 06.08.2018 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000050 від 09.02.2017 року до шести місяців, тобто до 07.11.2018 року.

Враховуючи вищенаведені обставини, встановлені ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16.08.2018 року по справі №461/968/18 (провадження №11-сс/783/650/18) про порушення вимог ст.ст.36, 218 КПК України щодо зміни територіальної підслідності кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про те, що, у зв`язку із цим, перший заступник прокурора Львівської області не був наділений повноваженнями продовжувати строк досудового розслідування у кримінальному провадженні.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає, що у матеріалах клопотання відсутні належні докази продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000050 від 09.02.2018 року. У зв`язку з цим, клопотання про продовження строку відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_4 до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.154, 155, 156, 157, 158, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 про продовження строку відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Копію ухвали направити до управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, для виконання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1