УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002885, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,
в с т а н о в и в:
16.07.2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , про арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке орендує ФОП « ОСОБА_4 » а саме на грошові кошти в сумі 14 710 гривень, пристрій для друкування розіграшних номерів із назвою POS Sector Thermal Receipt Printer Model: PS-H58 Нtrp-0, відеореєстратор Alhua S/N:3ko1159pazfcfо2, монітор із клавіатурою та системний блок серія 33ipc27aw2х5275 9-19; монітор Dell, 21 монітор, 21 системний блок, 21 клавіатура, системний блок з написом HP, мобільний телефон Mint, imei: НОМЕР_1 , із сім-карткою НОМЕР_2

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002885, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.03.2018 до Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві надійшов рапорт старшого дільничного офіцера поліції №3 Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , який повідомив, що за допомогою ЗМІ було виявлено інформацію, щодо функціонування грального закладу за адресою: АДРЕСА_1 , яке орендує ФОП « ОСОБА_4 ».

Так, 13.07.2018 на підставі ухвали Шевченківського районного суду проведено обшук в період часу з 19 години 55 хвилин по 22 годину 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , яке орендує ФОП « ОСОБА_4 », під час якого виявлено та прийнято рішення про вилучення майна, на яке слідчий просить накласти арешт.

Вказані виявлені та вилучені речі визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлявся завчасно та належним чином, долучив заяву про розгляд клопотання у його відсутність, крім того долучив докази повідомлення володільця тимчасово вилученого майна про дату час та місце проведення судового засідання.

Враховуючи інформацію, надану слідчим, слідчий суддя приходить до висновку, що враховуючи потреби досудового розслідування, обмежений час на розгляд даного виду клопотань та відсутність у розпорядженні органу досудового розслідування та суду інформації з приводу володільця тимчасово вилученого майна, доцільним вбачається здійснення розгляду вищевказаного клопотання слідчого без участі представників володільця тимчасово вилученого майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке орендує ФОП « ОСОБА_4 » а саме на: грошові кошти в сумі 14 710 гривень, пристрій для друкування розіграшних номерів із назвою POS Sector Thermal Receipt Printer Model: PS-H58 Нtrp-0, відеореєстратор Alhua S/N:3ko1159pazfcfо2, системний блок серія 33ipc27aw2х5275 9-19, 21 системний блок, системний блок з написом HP, мобільний телефон Mint, imei: НОМЕР_1 , із сім-карткою НОМЕР_2 .

Що стосується арешту монітора із клавіатурою, монітора Dell, 21 монітора, 21 клавіатури, слідчий суддя приходить до висновку, що в цій частині клопотання слід відмовити, з огляду на те, що слідчим не доведено, що зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та має значення речових доказів для кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002885, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене під час проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке орендує ФОП « ОСОБА_4 » а саме на: грошові кошти в сумі 14 710 гривень, пристрій для друкування розіграшних номерів із назвою POS Sector Thermal Receipt Printer Model: PS-H58 Нtrp-0, відеореєстратор Alhua S/N:3ko1159pazfcfо2, системний блок серія 33ipc27aw2х5275 9-19, 21 системний блок, системний блок з написом HP, мобільний телефон Mint, imei: НОМЕР_1 , із сім-карткою НОМЕР_2 .

В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1