Справа № 192/1983/17
Провадження № 1-кп/192/72/18
Ухвала
Іменем України

"16" липня 2018 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, кримінальні провадження №0000809, №0000018, №0000088, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2107 року, 11 січня 2018 року, 13 лютого 2018 року, відповідно, відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Банешти, Теленештського району, республіки Молдова, який до затримання був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і мешкав в АДРЕСА_2 , на даний час утримується в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року, щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний заходів у виді тримання під вартою до 27 квітня 2018 року, який продовжений ухвалою суду від 04 квітня 2018 року до 01 червня 2018 року, та ухвалою від 30 травня 2018 року до 27 липня 2018 року.
В судовому засіданні, у відповідність до ст. 331 КПК України, прокурором заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою, в якому він зазначив, що на даний час існують ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, про що може свідчити той факт, що у разі винесення вироку останній отримає реальну міру покарання у вигляді позбавлення волі, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він ніде не працює, внаслідок чого немає засобів для існування, раніше притягався до кримінальної відповідальності , і тому вважав, що строк тримання під вартою слід продовжити.
Обвинувачений, щодо продовження застосування запобіжного заходу, у виді тримання під вартою заперечував.
Захисник підтримав думку обвинуваченого.
Потерпілі в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, ознайомившись з клопотанням, суд приходить до висновку в задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Під час застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого, слідчим суддею було вказано наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду.
Суд ухвалами від 04 квітня 2018 року, 30 травня 2018 року двічі продовжував строк тримання під вартою обвинуваченого.
Статтею 331 КПК України, передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Як вбачається з клопотання прокурора, він жодним чином не обґрунтував, необхідність продовження тримання під вартою обвинуваченого.
Зазначені ризики в клопотанні прокурора зводяться лише щодо перелічення раніше вказаних ризиків, які вже двічі були зазначені прокурором.
Будь-якого обґрунтування, що вказані ризики виправдовують подальше продовження тримання обвинуваченого під вартою в клопотання відсутнє.
При цьому суд зауважує, що судовий розгляд не закінченого з підстав зміни обвинувачення прокурором і не вручення такого обвинувачення потерпілим, на даний час клопотання подано на стадії, коли судом допитані всі свідки заявлені стороною обвинувачення та потерпілі.
Враховуючи викладене, коли судом досліджені визначені на даний час обсягом доказів, докази по справі, суд вважає, що продовження застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою щодо обвинуваченого є явно необґрунтованим, враховуючи також, позицію Європейського суду з прав людини, що запобіжний захід повинен розцінюватись, не як покарання, а засіб забезпечення належного судового розгляду.
І тому в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1