Справа № 159/3636/17
Провадження № 1-кс/159/1153/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2018 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. справу за скаргою ОСОБА_3 на дії слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 , що полягають у оголошенні його у розшук; на постанову слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 від 17.08.18 р. про оголошення його у розшук, на постанову слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 від 17.08.18 р. про зупинення досудового розслідування,

В С Т А Н О В И В:
03.09.18 р. до Ковельського міськрайсуду Волинської обл. надійшла зазначена вище скарга, обґрунтована заявником тим, що 29.08.18 р. його захисникові від слідчого стало відомо про зупинення досудового розслідування та оголошення його у розшук. Оскаржувані постанови вважає незаконними. Зазначає, що 29.08.18 р. за заявою адвоката слідчим було вручено 2 оскаржувані постанови. Покликаючись на ч. 2 ст. 281 КПК України, зазначає, що слідчим безпідставно винесено 2 окремі постанови, що ним оскаржуються. Відомості, внесені слідчим у мотивувальну частину оскаржуваної постанови про оголошення у розшук, не відповідають дійсності, так як підставою його затримання стали незаконні дії слідчого; у ній же підтверджено, що слідчому відомо про його місцезнаходження. Зазначає про відсутність підтвердження внесення відомостей про оголошення у розшук у ЄРДР, не надіслання йому копії постанови та з врахуванням будь - яких фактів вжиття заходів для підтвердження його місцяперебування вважає, що слідчий уникає можливостей встановити місце його перебування. У п. 2 оскаржуваної постанови про розшук слідчий доручає Ковельському ВП ГУ НП у Волинській області здійснити його розшук, хоча його місцезнаходження відоме і слідчому і Ковельському ВП ГУ НП у Волинській області. 28.08.18 р. йому зателефонував оперуповноважений Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, повідомив про намір прибути 29.08.18 р. по місцю його проживання у зв`язку з оголошенням його у розшук і він перебував по місцю свого проживання, однак, оперуповноважений поліцейський - не прибув. 30.08.18 р. він у телефонному режимі намагався дізнатись у останнього про те, які документи слід надати для підтвердження свого місцяперебування, однак, безрезультатно. Тому вважає, що дії та рішення слідчого є зловживанням службовим становищем, останній приймає незаконне рішення та перешкоджає у виконанні своїх посадових з обов`язків уповноваженим на проведення його розшуку поліцейським. Покликаючись на ч. 1 ст. 280 КПК України, зазначає, що оскаржувана постанова про розшук неналежно оформлена. Слідчим умисно не виконано вимоги ч. 4 ст. 280 КПК України про надіслання копії постанови про зупинення досудового розслідування стороні захисту. Тому і строки, передбачені ст. 304 КПК України пропущено з цієї причини. Вважає, що дії слідчого мають ознаки складу службових злочинів. Винесенню оскаржуваної постанови про оголошення у розшук передує ряд документів про начеб то невиявлення його по місцю його проживання. Вважає, що належного нагляду процесуального керівника прокурора у досудовому розслідуванні не здійснюється. Покликаючись на п. 5 ч. 1 ст. 3, ст. ст. 283, 284, 22, п. 2 ч. 1 ст. 303, ч. 2 ст. 305, ч. ч. 2, 3 ст. 282, п. 14 ч. 1 ст. 7, ч.1. п. 3 ч. 2 ст. 307, ч. 5 ст. 9 КПК України, ст. 13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, міжнародну судову практику, зазначає, що ефективним способом захисту його прав є скасування постанови про зупинення досудового розслідування від 17.08.18 р. та постанови про оголошення у розшук від 17.08.18 р.. Просить скаргу задовольнити та визнати дії слідчого, що полягають у безпідставному оголошенні його у розшук, протиправними; скасувати оскаржувані постанови.

Заявник у судове засідання не прибув повторно, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, хоча, кожен зокрема, належно повідомлені.

Вважаю, що слід справу розглянути по суті у відсутності осіб, які не з`явились.

У розпорядження слідчого судді 28.09.18 р. надано матеріали кримінального провадження № 120 170 301 100 021 74 у 2 х томах (1 том прошнурований, пронумерований та скріплений належно; 2 й том - не прошнурований, не пронумерований та не скріплений печаткою чи підписом, фактично на 203 арк.).

Вивчивши матеріали скарги та надані кримінального провадження, що стосуються скарги заявника, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

За змістом ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як, зокрема:

1) бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

2) рішення слідчого про зупинення досудового розслідування - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до змісту ч. ч. 2, 3 цієї ж статті, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, на постанову про оголошення розшуку підозрюваного, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Встановлено, що кримінальне провадження № 120 170 301 100 021 74 внесено до ЄРДР 25.09.17 р. за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України.

17.08.18 р. слідчим було винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного з огляду на те, що 27.03.18 р. заявникові було вручено повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 190 КК України. 09.08.18 р. було здійснено виїзд у м. Березне Рівненської області і проведено його допит як підозрюваного, вручено виклик до слідчого. 15.08.18 р. заявникові було вручено повістку про виклик до слідчого на 17.08.18 р., однак, заявник не з`явився та його контактний телефон був поза зоною досяжності; місцезнаходження заявника встановлено не було.

Відповідно до ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук. Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення розшуку підозрюваного може бути доручено оперативним підрозділам.

Обгрунтування, що покладено слідчим в основу такого свого процесуального рішення, підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Копія оскаржуваної постанови про оголошення розшуку підозрюваного отримана захисником заявника під розпис на тексті самої постанови.

17.08.18 р. слідчим було винесено постанову про зупинення досудового розслідування з огляду на те, що заявник як підозрюваний переховується від органів досудового розслідування і місцезнаходження його невідоме.

За змістом п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 280 КПК України, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного. Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.

Виносячи оскаржувану постанову про зупинення досудового розслідування, слідчий враховував, що 27.03.18 р. заявникові було вручено повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 190 КК України та повістку про явку до слідчого 02 05 квітня 2018 р., однак, заявник не прибув і про причини неприбуття не повідомив. 09.08.18 р. було здійснено виїзд у м. Березне Рівненської області і проведено його допит як підозрюваного, вручено виклик до слідчого. 15.08.18 р. заявникові було вручено повістку про виклик до слідчого на 17.08.18 р., однак, заявник не з`явився та його контактний телефон був поза зоною досяжності; місцезнаходження заявника встановлено не було.

Обгрунтування, що покладено слідчим в основу такого свого процесуального рішення, також підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Доводи заявника у тій їх частині, що слідчий неправомірно виніс окремий процесуальний документ у формі постанови про зупинення досудового розслідування і з огляду на положення ст. ст. 280, 281 КПК України мав ці питання вирішувати у одному процесуальному документі, не може слугувати підставою для висновку про необхідність скасування оскаржуваних постанов, зокрема, постанови про зупинення досудового розслідування.

Копія оскаржуваної постанови про зупинення досудового розслідування отримана захисником заявника під розпис на тексті самої постанови. Крім того, слідчим надіслана така копія заявникові та його захисникові 17.08.18 р. за вих. №№ 24/4 115, 24/4 116, як це і передбачено ч. 4 ст. 280 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
З врахуванням того, що у матеріалах кримінального провадження немає відомостей про дату отримання заявником копій оскаржуваних ним постанов слідчого, чи про дату, коли заявникові стало відомо про вчинення слідчим оскаржуваних ним дій, вважаю, що заявником не пропущено строку на подання розглядуваної скарги.

Доводи скарги після перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, не дають підстав для висновку про її підставність та неправомірність дій слідчого, що полягають у винесенні оскаржуваних постанов чи незаконність оскаржуваних постанов.

Тому у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1