У Х В А Л А
Іменем України

02 жовтня 2018 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

представника потерпілого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу представника потерпілої особи ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ 2-го ВМ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №000000 6 від 20.12.2014 року, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді звернувся представник потерпілої особи ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 зі скаргою на постанову слідчого СВ 2-го ВМ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000006 від 20.12.2014 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що СВ Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000006, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 21.01.2014 по заяві ОСОБА_4 , за фактом шахрайського заволодіння працівниками ПАТ «Укрсоцбанк» грошовими коштами, які начебто були отримані ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
20.09.2018 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000006 ОСОБА_3 стало відомо, що вказане кримінальне провадження було закрито 20.12.2014 року слідчим СВ 2-го ВМ Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 .
Ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 0000006, а також з постановою слідчого СВ 2-го ВМ Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 від 20.12.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000006 ОСОБА_3 вважає, що вказана постанова винесена з порушеннями норм КПК України, а досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснено не об`єктивно та неповно.
Посилаючись на викладене та норми чинного КПК України, скаржник просить вимоги скарги задовольнити - постанову слідчого СВ 2-го ВМ Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 від 20.12.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000006, як таку, яка винесена з порушеннями вимог КПК України, скасувати та зобов`язати СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві здійснити досудове розслідування кримінального провадження у відповідності до вимог КПК України.

Представник потерпілої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав з наведених у ній підстав та просив її задовольнити.

Слідчий, постанова якого оскаржується, за викликом до суду не з`явився, враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши та оцінивши матеріали скарги, дійшов наступного.

В провадженні Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебувало кримінальне провадження № 0000006 від 21.01.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

20 грудня 2014 року слідчим СВ 2-го ВМ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 прийнято постанову про закриття кримінального провадження 0000006 від 21.01.2014 року.

20.09.2018 року представник потерпілого отримав оскаржквану постанову.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скаржник є представником потерпілого у вищевказаному кримінальному провадженні, тобто належним носієм права на оскарження постанови слідчого про закриття вказаного кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів , а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 284 КПК України передбачено підстави до закриття кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Постанова прокурора або слідчого про закриття провадження у кримінальній справі повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Законність закриття провадження та відповідного рішення (постанови) буде зумовлюватися тим, що воно: винесене компетентним органом чи особою своєчасно, йому передувало проведення здійснених відповідно до закону процесуальних дій, які призвели до встановлення обставин, за наявності яких може бути винесено це рішення; правильно застосовано кримінальний закон України, рішення має своїм вираженням установлену законом процесуальну форму й містить необхідні реквізити.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор або слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні. Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Проте, з доданих до скарги документів вбачається, що під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження слідчий ОСОБА_5 не здійснив всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності. Постанова про закриття кримінального провадження від 20.12.2014 року не обґрунтована та не вмотивована належними чином відповідно чинного КПК України.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку про те, що скарга представника потерпілої особи ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Вимоги скарги щодо зобов`язання СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві здійснити досудове розслідування кримінального провадження у відповідності до вимог КПК України задоволенню не підлягають, оскільки виходять за межі повноважень слідчого судді під час здійснення судового контролю на досудовому розслідуванні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу представника потерпілої особи ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ 2-го ВМ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000006 від 20.12.2014 року задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ 2-го ВМ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 від 20.12.2014 року про закриття кримінального провадження 0000006 від 21.01.2014 року, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

В іншій частині скарги відмовити.

Копію ухвали направити до Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1