Справа № 750/9226/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/561/2018
Категорія - ч.1 ст.263 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0005689 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м.Чернігова від 21 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні малолітню доньку, освіта професійно-технічна, не працює, раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язок: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 2077 грн. 62 коп. процесуальних витрат. Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що у грудні місяці 2015 року, ОСОБА_7 , під час відпочинку в колі наочно знайомих осіб, в більярдному клубі, який знаходиться по АДРЕСА_2 , без передбаченого законом дозволу придбав, шляхом отримання в подарунок, одинадцять предметів, які за своїми зовнішніми ознаками схожі на патрони, котрі, в подальшому, без передбаченого законом дозволу, зберігаючи при собі, переніс до приміщення квартири АДРЕСА_3 , де зберігав їх без передбаченого законом дозволу.

07 липня 2017 року, в період часу з 21.00 год. до 21.45 год., працівники поліції під час огляду місця події в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , у ОСОБА_7 , виявили та в подальшому вилучили одинадцять металевих предметів, схожих на патрони, які, відповідно до висновку експерта №943 від 18.07.2017, є боєприпасами, а саме: п`ять патронів є пістолетними патронами калібру 9x18 мм ПМ з кулями зі сталевими сердечниками (57-Н-181С); два патрони є пістолетними патронами калібру 9x18 мм ПМ з кулями зі свинцевими сердечниками; один патрон є пістолетним патроном калібру 9x17 мм (9 mm Browning Court) з кулею зі свинцевим сердечником; два патрони є 7,62 мм пістолетними патронами з кулями зі свинцевим сердечниками; один патрон є 7,62 мм пістолетним патроном з кулею зі сталевим сердечником, дані патрони виготовлені заводським способом, до стрільби придатні, котрі ОСОБА_7 придбав, переніс та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність його вини, просив скасувати вирок місцевого суду, у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи. В обґрунтування скарги прокурор зазначив, що місцевий суд, звільняючи обвинуваченого, на підставі ст.75 КК України, від відбування призначеного покарання та встановлюючи йому іспитовий строк, з двох обов`язкових обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, поклав на нього лише один обов`язок, не зобов`язавши його періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Крім того, судом в порушення вимог ст.100 КПК України, необґрунтовано вирішено знищити промислово виготовлені бойові припаси (патрони), які придатні для подальшого використання за призначенням. А тому просив конфіскувати речові докази (боєприпаси) у дохід держави.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; обвинуваченого ОСОБА_7 , котрий поклався на розсуд суду; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, кваліфікація його дій, визначена судом міра покарання із застосуванням ст.75 КК України в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.

Доводи прокурора про незастосування закону України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню, є слушними, проте не є підставою для скасування вироку, з огляду на таке.

За змістом ч.4 ст.374 КПК України, у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75-79 КК України у резолютивній частині вироку зазначаються тривалість іспитового строку та обов`язки, покладені на засудженого.

Згідно ч.1 ст.76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Проте місцевий суд, звільнивши обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклав на нього лише один обов`язок, передбачений ч.1 ст.76 КК України.

Відтак, на обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно додатково покласти обов`язок, передбачений ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, оскільки цим не погіршується його становище.

Аналогічну позицію висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі від 19 жовтня 2017 року за № 5-2416км16.

Крім того, згідно ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Тобто, вищевказаною нормою закону не передбачена конфіскація у дохід держави майна, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом та/або вилучене з обігу.

Отже, висновок місцевого суду про необхідність знищення речових доказів (патронів) є правильним, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні в частині застосування ст.76 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_8 задовольнити частково, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині застосування ст.76 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.263 КК України до покарання, визначеного судом першої інстанції, із застосуванням ст.75 КК України.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4