Справа № 215/5451/15-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження № 0002673 у відношенні ОСОБА_4 за ст. 121 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 02.07.2018 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу обвинуваченому було продовжено строк дії запобіжного заходу тримання під вартою по 21.09.2018 р..

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як слідуюче судове засідання призначено за межами його дії.

Обвинувачений та захисник заперечують проти продовження дії запобіжного заходу тримання під вартою. Захисник заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений, про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, мотивуючи його тим, що 09.07.2015 р., Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу, ОСОБА_4 застосовано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я, 05.03.2018 р. ОСОБА_4 , був оглянутий лікарями - фахівцем загальної практики сімейної медицини ОСОБА_6 та спеціалістом за спеціальністю дерматолог ОСОБА_7 , які після огляду рекомендували проведення медичного огляду лікарем спеціалістом за спеціальністю ультразвукової діагностики (УЗІ). Після обстеження лікарями фахівцями ОСОБА_4 встановлено діагноз: простатит констенстивна форма, уретрит. 13.09.2018 р., виконуючи обов`язки захисника, була проведена зустріч в умовах слідчого ізолятору з ОСОБА_4 , в результаті чого йому стало відомо, що в нього знову погіршився стан здоров`я. Як вбачається з обставин розгляду кримінального провадження, всі свідки, які вказані в реєстрі матеріалів досудового розслідування допитан, і вони не надали жодного факту, який би підтверджував доказ вини ОСОБА_4 у інкримінуємому йому кримінальному правопорушенні. Крім цього, судом досліджено всі матеріали кримінального провадження, де знову ж таки не встановлено прямих доказів участі у скоєнні ним кримінального правопорушення, відповідно до оголошеної підозри органом досудового слідства.

Суд, заслухавши учасників процесу, вважає, що обвинуваченому слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів - по 20.11.2018р., включно, відповідно відмовивши стороні захисту в клопотанні в зміні тримання під вартою на домашній арешт.

Суд в обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строку його дії посилався на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше ніж 7 років, може ухилитись від органів слідства і суду, незаконно впливати на свідків і потерпілого, які можуть підлягати допиту, чим перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, за якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому, що рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має зясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Але, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, обставини на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовженні строку його дії не змінилися, суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, - обвинувачений може незаконно впливати на свідків і потерпілого, що можуть бути допитані додатково, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, чим перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Будь-яких нових доказів погіршення стану здоровя обвинуваченого, після їх дослідження судом 17.05.2018 р. при розгляді попереднього клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, стороною захисту суду не надано.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по 20.11.2018 р., включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: