АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1193/18 Справа № 184/468/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Покровського виправного центру № 79 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 ,

за участю учасників провадження:

прокурора: ОСОБА_8

засудженої: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_9

представника Покровського виправного центру № 79.

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2018 року відмовлено в задоволенні подання начальника Покровського виправного центру № 79 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 .

Суд обґрунтовуючи своє рішення зазначив, що засуджена ОСОБА_7 фактично відбула лише половину із призначеного їй покарання, яке, до того ж було замінено із позбавлення волі на більш м`яке обмеження волі, а тому, зважаючи на характер та суспільну небезпеку вчиненого злочину, а також наявність тяжких та невідворотних наслідків вчиненого, мета виправлення засудженої за такий короткий строк не досягнута.

Не погодившись з ухвалою суду, засуджена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до неї вимоги ст. 81 КК України, звільнити її від відбування покарання умовно-достроково.

В обґрунтування апеляційної скарги засуджена зазначає, що з перших днів перебування у колонії вона працює в майстерні установи вишивальницею, до роботи ставиться сумлінно, бережно ставиться до робочого інструменту та приміщення в якому працює, не порушує правил техніки безпеки, дотримується всіх вимог режиму місця відбування покарання, не допускає порушень, у спілкуванні з засудженими та представниками адміністрації ввічлива, не конфліктна, тактовна.

Вказує на те, що вона в колонії приймає активну участь у масових організаціях, має дві подяки, бере участь у диференційованій програмі виховного впливу.

Зазначає, що відбувши 1/3 частину покарання ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12.06.2017 року їй було замінено невідбуту частину покарання на більш м`яке покарання - обмеження волі.

Також вказує, що свою вину у скоєному визнає в повному обсязі, щиро кається, позов за вироком суду сплачений у повному обсязі, має постійне місце проживання.

В доповненні до апеляційної скарги засуджена вказує на те, що на даний час вона потребує операційного втручання по видаленню металевої пластини, яка знаходиться в правій стегновій кістці.
Також зазначає, що вчинений нею злочин не відноситься до категорії умисних злочинів, як вказав суд, а вчинений з необережності.
Заслухавши доповідь судді, засуджену ОСОБА_7 та її захисника, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, а ухвалу суду скасувати, як незаконну і необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, застосувавши до засудженої положення ст. 81 КК України, думку представника ВЦ № 79, яка вважала можливим застосування відносно засудженої умовно - дострокового звільнення, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженої та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженої умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджена на даний час не довела сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.
Так, застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Отже, відмовляючи у задоволенні подання, судом обґрунтовано враховано, що строк покарання, який відбула засуджена є недостатнім для того, щоб впевнитися в тому, що вона довела своє виправлення, оскільки засуджена фактично відбула лише половину із призначеного їй покарання, яке, до того ж було замінено на більш м`яке обмеження волі та при вказаний умовах відбуття покарання засуджена не відбула і року та вже ставиться питання щодо умовно- дострокового звільнення від відбування покарання.
Також суд першої інстанції взяв до уваги характер та суспільну небезпеку вчиненого засудженою злочину, а також наявність тяжких та невідворотних наслідків вчиненого ( спричинено смерть трьом особам та одній спричинено тяжкі тілесні ушкодження).
Крім того, судом обґрунтовано враховано, що сумлінне виконання засудженою своїх прямих обов`язків, тобто відсутність стягнень та наявність заохочень, не свідчить про належне і систематичне позитивне ставлення до праці, оскільки при вирішенні питання про умовнодострокове звільнення враховуються дані у сукупності з усіма іншими обставинами за весь період перебування у виправній установі, тоді як наявні два заохочення за весь період відбування покарання свідчать про одноразовий характер.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженою свого виправлення з посиланням на ті обставини, що за весь період відбування покарання не можна визнати поведінку останньої сумлінною, з чим погоджується колегія суддів.
Також, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано послався на безпідставність та поспішність звернення з клопотанням про умовно- дострокове звільнення враховуючи ч.8 ст. 154 КВК України, що саме зазначає порядок звернення з вказаними клопотаннями.
Також колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги засудженої про те, що на даний час вона потребує операційного втручання по видаленню металевої пластини, яка знаходиться в правій стегновій кістці, не є безумовною підставою для застосування до неї вимог ст. 81 КК України.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні подання начальника Покровського виправного центру № 79 про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 , оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_7 протягом строку відбування покарання довела своє виправлення, крім того засуджена відбуває покарання за тяжкий злочин, відшкодування потерпілим спричиненої шкоди не відбулося, тільки перед вирішенням судом питання про звільнення засудженої, частково деяким потерпілим відшкодовано шкоду, тому при вирішення питання про умовно- дострокове звільнення необхідно враховувати інтереси потерпілих у кримінальному провадження.
З наявних в матеріалах провадження вироку Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2015 року,ухвали ВССУ від 10 березня 2016 року, саме потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 просили призначити більш суворе покарання та вказували про відсутність щирого каяття засудженої з огляду на зволікання відшкодування нею заподіяної потерпілим шкоди, тому з метою дотримання принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності , у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженої не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог її апеляційної скарги слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 539 КПК України, п.3 розділу Х11 «Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про судоустрій і статус суддів»колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Покровського виправного центру № 79 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду:
---------------------- --------------------- ---------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4