Справа № 215/4094/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судового засідання, в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України, без фіксування технічними засобами клопотання слідчого про накладення арешту на майно за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за № 0000971 від 03.06.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що в ніч з 19.05.2018 року на 20.05.2018 року, невстановлена особа, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , таємно викрала майно ОСОБА_4 , чим спричинила матеріальну шкоду.

За даним фактом слідчим СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, розпочате кримінальне провадження № 0000971 від 03.06.2018року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України.

Будучи допитаною в якості потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснила, що в 2016 році, нею був придбаний мобільний телефон «Bravis B 501 Easy imei» 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 , яким користувався її неповнолітній син ОСОБА_5 , а також її син користувався планшетом чорного кольору марки «Nomi A 07000», який був придбаний приблизно в 2014 р., в новому стані. 19.05.2018 р., син пішов в гості до свого однокласника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого він залишився до ранку 20.05.2018 року, при цьому ОСОБА_7 телефон та планшет взяв з собою. Як відомо зі слів сина, коли він перебував у ОСОБА_8 вдома за адресою: вул. Карбишева, 16/15, 20.05.2018 р., близько 00:15, прийшла мати ОСОБА_8 ОСОБА_9 , і він близько 01:30, ліг спати, а мобільний телефон та планшет поклав на стіл, який був розташований поблизу ліжка. Коли син разом з своїм другом прокинулися близько 08-00, то виявили відсутність мобільного телефона та планшета, а також в квартирі була відсутня і ОСОБА_9 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 , повідомив, що в нього є знайома ОСОБА_9 , але останні 5-10 років з нею не підтримував спілкування. 20.05.2018 року він повертався додому з нічної зміни, та на зупинці «Ювілейна», що розташована за адресою: пр-т 200 річчя Кривого Рогу в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, його зупинила ОСОБА_9 і запропонувала купити в неї мобільний телефон «Bravis», чорного кольору за 500 грн., оскільки їй потрібні були кошти. Розуміючі, що мобільний телефон не коштує 500 гривень, він запропонував ОСОБА_11 придбати його у неї за 200 грн., на що вона погодилась. На його запитання кому саме належить телефон, вона сказала, що телефон належить їй, але документи не збереглися, а зарядний пристрій не працює. Телефоном він користувався дуже рідко, оскільки мобільний телефон працював з помилками в роботі. Те, що телефон був викрадений, не знав і не здогадувався.

17.09.2018 року майно, яке було вилучено на підставі протоколу огляду від 17.09.2018 року, визнано речовим доказом.

Слідчий ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_12 та потерпіла ОСОБА_4 , надали заяви про розгляд клопотання у їх відсутності.
Дослідивши додані до клопотання матеріали, беручи до уваги викладене у клопотанні, враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке було вилучено на підставі протоколу огляду 17.09.2018року, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, з метою збереження речових доказів, запобігання їх пошкодження або псування, знищення, перетворення, відчуження, суд вважає, що на нього необхідно накласти арешт.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення в тому числі: - збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України: у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 167, 170-173 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на: мобільний телефон «Bravis B 501 Easy imei» 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 , чорного кольору, який належить ОСОБА_4 , який був вилучений в ході огляду 17.09.2018 року, та передати його потерпілій ОСОБА_4 на зберігання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя: