УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту, у кримінальному провадженні № 0000940 від 25 вересня 2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України,-

У С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м.Києва звернулась прокурор відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 з клопотанням, про накладення арешту на автобус «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000940 від 25.09.2018 по факту дорожньо-транспортної пригоди, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 25 вересня 2018 року приблизно в 0 годин 45 хвилин ОСОБА_5 , керуючи автобусом «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині Столичного шосе зі сторони проспекту Науки в напрямку мосту ім. Патона в місті Києві, напроти станції метро «Видубичі» здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого остання від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.

25 вересня 2018 року з місця дорожньо-транспортної пригоди автобус «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , було вилучено та поміщено на зберігання на спецмайданчик тимчасового затримання транспортних засобів, який розташовано за адресою: м. Київ, вул. Медова, 3.

25 вересня 2018 року автобус «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення належного проведення судових експертиз, збереження речового доказу у стані придатному для подальшого використання у кримінальному провадженні виникла необхідність в накладенні арешту.

У зв`язку з викладеним прокурор просив накласти арешт на вказаний автомобіль з метою забезпечення його схоронності.

У судове засідання прокурор не з`явився, проте надав заяву у якій просив розглянути клопотання без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК тимчасово вилученим майном, серед іншого, можуть бути речі, якщо вони виготовлені, пристосовані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, набуті кримінально протиправним шляхом.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час огляду, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди його вчинення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказаний автомобіль є знаряддям вчинення злочину та містить на собі сліди кримінального правопорушення.

Крім того, слідчим доведено існування реальних ризиків приховування та використання вказаного майна.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту, у кримінальному провадженні № 0000940 від 25 вересня 2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно - автобус «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1