Справа №: 343/846/18
Провадження №: 1-кп/0343/106/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області кримінальне провадження № 0000254 від 03.05.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Станківці Долинського району Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, що має вищу освіту, працюючої експертом-оцінювачем ломбарду «Довіра», одруженої, на утриманні якої знаходиться одна неповнолітня дитина, несудимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинила шахрайство, тобто заволоділа чужим майном шляхом обману.

Злочин вчинено за наступних обставин.

01 лютого 2013 року, 11 березня 2014 року, 15 вересня 2014 року та 16 березня 2015 року ОСОБА_4 , відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» за № 1768-ІІІ від 01.06.2000 року з наступними змінами і доповненнями та Порядку визначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24.02.2003 року з наступними змінами та доповненнями, зверталась до Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, що знаходиться в м.Долина вул. Грушевського, 18 Івано-Франківської області, з письмовими заявами про призначення їй державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї. Під час подачі вказаної заяви ОСОБА_4 зобов`язалась повідомити органи праці та соціального захисту населення про всі обставини, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги та була попереджена працівниками соціального захисту населення про відмову у призначенні або припинення виплати призначеної соціальної допомоги або повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї. При цьому, під час заповнення декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів допомоги, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом обману та в порушення п. 10 вказаного Порядку, яким передбачено, що соціальна допомога не призначається, якщо у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), не вказала у розділі ІV «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому законом порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї, або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)», що у власності її сім`ї є два транспортні засоби, а саме: автомобіль марки «FORD Transit», 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіль марки «Renault Master», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , що зареєстровані за її чоловіком ОСОБА_5 . Крім того, в порушення п.10 Порядку, згідно якого соціальна допомога не призначається, якщо особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги здійснили купівлю автомобіля, в сумі, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї, ОСОБА_4 не вказала, що 20 березня 2013 року її чоловік ОСОБА_5 придбав автомобіль марки «Renault Master», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , а 18 лютого 2014 року автомобіль марки «ZX AUTO Landmark», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 . В подальшому, на підставі поданих ОСОБА_4 завідомо неправдивих відомостей про доходи та майновий стан її сім`ї, працівники Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації, будучи переконаними у правдивості зазначених ОСОБА_4 даних, призначили та в період часу з 01.02.2013 року, з 11.03.2014 року, з 15.09.2014 року та з 16.03.2015 року виплачували їй державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї, яка в загальній сумі склала 71 804,40 грн., чим спричинено збитки державним інтересам на вищевказану суму.
11 травня 2018 року між прокурором Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою підозрювана під час досудового розслідування повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а саме: в заволодінні чужим майном шляхом обману, щиро розкаялася та активно сприяла розкриттю вчиненого злочину, частково відшкодувала завдані збитки і сторони узгодили призначення їй покарання в межах, встановлених санкцією ст. 190 ч.1 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , її захисник адвокат ОСОБА_6 та прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості, додатково вказавши, що обвинувачена добровільно повністю повернула незаконно отримані кошти в сумі 71 804,40 грн.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 468 даного Кодексу, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, в даному кримінальному провадженні потерпілі відсутні, а тому сторонами дотримано вимоги ч.4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено судом порушень вимог ч.5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Також сторонами дотримано вимог положень ст. 472 КПК України, оскільки в угоді зазначено її сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваною винуватості у вчиненні злочину, узгоджене покарання та згоду підозрюваної на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Укладення угоди між прокурором та підозрюваною є добровільним, що підтвердили сторони в судовому засіданні.

Невідповідності інтересам суспільства умов угоди чи порушення прав, свобод або інтересів сторін та інших осіб у судовому засіданні не встановлено.

Підстав вважати, що укладення угоди про визнання винуватості не було добровільним, у суду немає.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.п. 1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, характеристиці особи обвинуваченої, а також враховано обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди, відсутність судимостей та обтяжуючих покарання обставин.

Таким чином судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження в підготовчому судовому засіданні, у відповідності до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, угоди про визнання винуватості між прокурором і підозрюваною та призначення обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженої між сторонами міри покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Заявлений прокурором Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 23 225,17 грн. відшкодування збитків, завданих злочином, згідно з клопотанням прокурора слід залишити без розгляду, оскільки обвинувачена добровільно сплатила дану суму, що підтверджується виданою відділенням ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» квитанцією TS206821 від 14.05.2018 року, долученою до матеріалів справи.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314,373-374,475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 травня 2018 року, укладену між прокурором Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 Кримінального кодексу України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесять) гривень.

Цивільний позов прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 в дохід держави в особі Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області 23 225,17 грн. відшкодування збитків, завданих злочином, залишити без розгляду.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя: