Провадження №1-кс/523/3538/18
УХВАЛА
про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту
(повний текст)

19 жовтня 2018 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 18.10.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002256 від 14.05.2018 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, аварця (дагестанця) за національністю, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зі слів працює за наймом у сфері будівництва, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, у тому числі:

- 26.04.2016 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 14.07.2017 року за відбуттям строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:
19.10.2018 року до Суворовського районного суду м.Одеси для розгляду надійшло від слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у таємному заволодінні майном ТОВ «РУШ» чоловічою туалетною водою «Крістіан Лакруа Базар», об`ємом 100 мл, вартістю 879,20 гривень, тим самим спричинивши вказаному ТОВ матеріальну шкоду на означену суму, що мало місце 17.04.2018 року о 15:15 годині в приміщенні магазину «Єва №433», розташованого за адресою: м.Одеса, пр.Добровольського 123.

Разом з тим, як вбачається з клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у таємному заволодінні майном ТОВ «Креатив Компані Україна» 10 туб масляної фарби, а саме: «МК МСП вірідонова зелена 701», кількістю 1 штука, вартістю 56,53 гривень, «МК МСП вишнева мецкар 352611», кількістю 2 штуки, вартістю 74,12 гривень, «МК МСП стронцеанова жовта 207», кількістю 5 штук, вартістю 82,63 гривень, «МК МСП кіноварь імітація», кількістю 2 штуки, вартістю 82,63 гривень, тим самим спричинивши вказаному ТОВ матеріальну шкоду на загальну суму 783,17 гривень, що мало місце 28.09.2018 року о 10:57 годині в приміщенні магазину «Акварель», розташованого за в ТРЦ «Сіті Центр» адресою: м.Одеса, вул.Д.Ойстраха 32.

З матеріалів клопотання слідує, що за заявами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №00002256 від 14.05.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, а 18.10.2018 року слідчим ОСОБА_5 складено й прокурором ОСОБА_3 погоджено відповідне повідомлення про підозру ОСОБА_6 , яке вручено останньому у той ж день.

В обґрунтування клопотання слідчий ОСОБА_5 посилається на дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 неодружений, не працевлаштований, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений за аналогічні майнові злочини, на тяжкість кримінальних правопорушень, що обумовлює, на думку сторони обвинувачення, існування ризиків його можливого ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого правопорушення та незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

З`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, заслухавши позицію захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_6 , які не заперечували проти задоволення клопотання, але просили обрати останньому запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

За розглядуваним клопотанням та доданими до нього матеріалами, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочинів середньої тяжкості, передбачених ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за які визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком до п`яти років.

З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Стаття 177 КПК України встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

За ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
За ч.4 ст.194 вказаного Кодексу, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри, але не доведе існування ризиків та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Згідно з ч.1 ст.94 означеного Кодексу, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
З огляду на ч.3 ст.132 цього Кодексу, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Втім, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Крім того, за відсутності обґрунтованої підозри особу за жодних обставин не може бути затримано або взято під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (п.175 рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року).

Проте, всупереч приписам ч.1 ст.184 КПК України, у розглядуваному клопотанні слідчим ОСОБА_5 не наведені конкретні обставини та докази, що дають підстави підозрювати саме ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень у конкретному випадку, оскільки додані до розглядуваного клопотання копії відповідних документів, зокрема, протоколів перегляду відеозапису від 16.10.2018 й 03.10.2018 року, допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 03.10.2018 року, за переконанням слідчого судді, об`єктивно не містять відомостей про причетність означеного підозрюваного до скоєння інкримінованих діянь та не здатні не переконати в цьому неупередженого спостерігача.
Наряду з наведеним, відповідно до ч.2 ст.54 означеного Кодексу, відмова від захисника або його заміна повинна відбуватись виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії.

Частина ч.1 ст.9 вказаного Кодексу встановлює, що під кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Разом з тим, однією із основних засад кримінального провадження, згідно з п.13 ч.1 ст.7 КПК України, є забезпечення права на захист, що також відображено у ч.2 ст.20 цього Кодексу, яка передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані забезпечити обвинуваченому право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.
Право підозрюваного, обвинуваченого за захист є конституційною гарантією, яка закріплена положеннями ст.ст.59, 63 Конституції України, та є однією з основних засад судочинства, передбачених ст.129 Основного Закону.
Крім того, забезпечення права людини на захист від обвинувачення у вчиненні злочину закріплено у ст.11 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 А (ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року та у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року.
Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-1V від 23.02.2006 року, зі змінами, внесеними згідно Законам №3135-VІ від 15.03.2011 року та №5463-VІ від 16.10.2012 року, остаточне рішення ЄСПЛ у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції про захист прав і основоположних свобод, є обов`язковим для виконання Україною відповідно до ст.46 Конвенції.
Наведений Закон, як зазначено у Преамбулі, регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України, з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї, з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини, зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ проти України.

На підставі викладеного, слідчий суддя зазначає, що важливою складовою права на захист у кримінальному провадженні є забезпечення ефективності захисту та створення умов для вільного вибору захисника, а недотримання цих складових права на захист навіть за умов участі захисника у провадженні на різних стадіях може призвести до істотних порушень вимог КПК України та є підставою для скасування судового рішення.
Втім, ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 19.10.2018 року підозрюваному ОСОБА_6 призначено захисника з Одеського обласного центру з надання вторинної безоплатної вторинної правової допомоги, з метою відновлення порушеного органом досудового розслідування права підозрюваного на захист, для здійснення захисту при розгляду наведеного клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Як слідує з матеріалів розглядуваного клопотання, зокрема, з доданої до означеного клопотання копії протоколу роз`яснення права на захист від 18.10.2018 року, підозрюваний ОСОБА_6 від захисника відмовився, але означена процесуальна дія проведена слідчим ОСОБА_5 в порушення ч.2 ст.54 КПК України, оскільки за наведеної норми закону, така відмова повинна відбуватись виключно в присутності захисника та має фіксуватись у протоколі процесуальної дії, що у взаємозв`язку з підтвердженням в судовому засіданні самим підозрюваним обставин прийняття відмови від захисника без участі адвоката та без конфіденційного спілкуванням з ним, а також з огляду на неспростуванням наведеного прокурором ОСОБА_3 , свідчить про порушення органом досудового розслідування права зазначеного підозрюваного на захист та небезпідставно викликає сумнів у правомірності вручення повідомлення про підозру вказаній особі.

Крім того, за доданими до розглядуваного клопотання копіями відповідних протоколів, допит представника потерпілого ОСОБА_9 від 15.05.2018 року здійснювався слідчим СВ Суворвоського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , допит свідка ОСОБА_7 від тієї ж дати - оперуповноваженим ВКП Суворовського ВП ОСОБА_11 , допит свідка ОСОБА_12 від 16.05.2018 року - оперуповноваженим ВКП Суворовського ВП ОСОБА_13 , які з огляду на додані до цього клопотання матеріали, зокрема витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0002256 від 15.05.2018 року, - до проведення досудового розслідування зазначеного провадження станом на час проведення відповідних слідчих дій, не залучались, що у свою чергу не надає слідчому судді можливості надати належну оцінку викладеним в цих протоколах обставинам.

Втім, обґрунтовуючи необхідність застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0002256 від 14.05.2018 року, ані слідчим ОСОБА_5 до розглядуваного клопотання, ані прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні не надано відповідного процесуального рішення щодо об`єднання зазначеного кримінального провадження з кримінальним провадженням №0004630 від 03.10.2018 року, що взагалі унеможливлює застосування будь-якого запобіжного заходу в межах наведеного клопотання у цьому кримінальному провадженні та викликає у слідчого судді небезпідставні сумніви за неодноразово застосованою Європейським Судом з прав людини концепцією «плодів отруєного дерева» щодо можливості обґрунтування висунутої ОСОБА_6 підозри доказами, здобутими в процесі досудового розслідування іншого провадження, а також унеможливлює посилання слідчого судді на вищенаведені процесуальні документи при ухваленні будь-якого позитивного для сторони обвинувачення процесуального рішення в межах розглядуваного клопотання.
Підсумовуючи викладені обставини, слід дійти висновку про невідповідність розглядуваного клопотання слідчого ОСОБА_5 , погодженого прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_6 вищенаведеним вимогам кримінального процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті закону, підлягає обов`язковому застосуванню, з урахуванням чого та за приписами ч.2 ст.194 цього ж Кодексу, слідчий суддя вважає, що у такому випадку розглядуване клопотання підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст.ст.3, 26, 54, 177-178, 181, 184, 194, 369-372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, - залишити без задоволення.
Копію ухвали надати заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1