В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 19.03.2018, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Почапенці Жмеринського району Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з професійно-технічною освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, останній раз 31.08.2012 року Жмеринським міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 307, ст.ст.395, 70 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 24.12.2012 року вирок змінено, вважати засудженим за ст.ст. 307 ч.2, 69, 395, 70 ч.1 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20.02.2013 року до вироку Жмеринським міського суду Вінницької області від 31.08.2012 року застосовано ч. 4 с. 70 КК України частину приєднано не відбутого покарання по вироку Жмеринського міського суду від 12.07.2012 року до відбування покарання 5 років 8 місяців позбавлення волі. Згідно ухвали Вінницького районного суду від 10.03.2016 року та на підставі ч.5 ст. 72КК України в строк відбуття покарання зарахований час перебування в місцях попереднього ув`язнення з 22.06.2012 року по 24.10.2012 року. 19.10.2017 звільнений по відбуттю строку покарання.
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 395 КК України,
за участі: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , засуджений 31.08.2012 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307, 69, ст. 395, ч. 1 і 4 ст. 70 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі, 19.10.2017 року звільнений по відбуттю строку покарання.
Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2017 року, ОСОБА_3 по відбуттю строку покарання встановлено адміністративний нагляд, строком на 1 (один) рік, а також на підставі пункту «Г» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» були встановлені та оголошені наступні обмеження у вигляді: заборони виходу з будинку за місцем проживання з 22:00 по 05:00 годину наступної доби; заборони відвідування кафе, барів, ресторанів, які реалізують алкогольні напої на розлив; заборони виїзду за межі району в особистих справах без дозволу поліцейського; з`являтись для реєстрації в територіальному органі Національної поліції два рази на місяць за місцем проживання.
Згідно реєстраційного листа контролю за дотриманням установлених обмежень піднаглядним ОСОБА_3 , останній був відсутній в нічний час за адресою свого проживання по АДРЕСА_1 в період часу з 07.03.2018 року по 19.03.2018 року, чим порушив пункт «Г» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», а саме заборона виходу з будинку за місцем проживання в період з 22:00 до 05:00 годин ранку наступної доби.
Окрім цього, ОСОБА_3 згідно реєстраційного листа 10.03.2018 року на реєстрацію до Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області не з`явився, чим порушив пункт «Г» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», а саме зобов`язання з`являтися на реєстрацію до Жмеринського ВП ГУНП кожну другу та четверту суботу місяця.
Також 16.03.2018 року ОСОБА_3 дільничним офіцером поліції Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області було винесено офіційне попередження про недопустимість порушення встановлених судом вищевказаних обмежень. Проте проігнорувавши дане офіційне попередження ОСОБА_3 з 16.03.2018 по 19.03.2018 року не з`являвся та фактично не проживав за своїм місцем проживання.
Отже, ОСОБА_3 , починаючи з 07.03.2018 по 19.03.2018 року самовільно, без поважних на те причин, без дозволу керівництва Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, залишив своє постійне місце проживання в АДРЕСА_1 та переховувався від працівників поліції.

Таким чином ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України, а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що злочин вчинив за вищезазначених обставин. Додатково пояснив, що дійсно був відсутній за місцем свого проживання у заборонений для виходу судом час та не з`являвся до поліції на реєстрацію, так як виїжджав у особистих справах до сусіднього населеного пункту, незважаючи на офіційне попередження працівників поліції. Просив суворо не карати.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченого, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обмежився лише допитом обвинуваченого, дослідженням характерезуючих даних на обвинуваченого.
При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до статей 65, 66, 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, згідно ст. 12 КК України визначається злочином невеликої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 є громадянином України (а.с.38), згідно довідки Біликовецької сільської ради за місцем проживання характеризується позитивно, скарг від жителів села та сусідів відносно ОСОБА_3 в сільську раду не надходило, проживає з матір`ю (а.с. 46, 47); як вбачається із довідок КУ «Жмеринська центральна районна лікарня» на обліку у лікаря психіатра та нарколога не значиться, за лікуванням не звертався (а.с. 48, 49); як вбачається з вимоги про судимість, копії вироку та ухвали суду раніше неодноразово судимий за умисні злочини, зокрема засуджений до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів (а.с. 40-41, 42-43, 44-45). Судимість не знята і не погашена.

Як вбачається із досудової доповіді Жмеринського МРВ з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого ОСОБА_3 показали високий ризик небезпеки для суспільства та скоєння повторного кримінального правопорушення. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_3 з метою виправлення та запобіганню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с.22-24).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України суд визнає рецидив злочинів.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту в межах санкції інкримінованої статті. Оскільки на думку суду за конкретних обставин, таке покарання буде відповідати його загальній меті, а застосування більш м`якшого покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства буде не достатнім для його виправлення.

Речові докази, судові витрати відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись статтями 369, 373, 374 КПК України, Суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 395 КК України.
Призначити покарання ОСОБА_3 за ст. 395 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Строк покарання відраховувати з моменту його затримання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасованої, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1