Номер справи 289/1293/18
Номер провадження 1-кс/289/299/18
Рядок статистичного звіту:
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2018 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1
за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Радомишльського ВП - ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000364 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Радомишльського ВП ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим із прокурором ОСОБА_3 про арешт майна.
В обґрунтування клопотання зазначив, що 27 червня 2018 року, близько 12-00 години військовослужбовцями ВЧ НОМЕР_1 на території зазначеної військової частини за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено старшого майстра по ремонту артилерійського озброєння старшого солдата ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 який викрав плати з військової техніки.
27 червня 2018 року по даному факту розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 за ч. 3 ст. 410 КК України.
27 червня 2018 року, під час проведення огляду місця події, було вилучено 66 плат, складові плат та блок плат до бойової машини, оскільки являються речовими доказами та є матеріальними носіями, що зберегли на собі сліди вчинення злочину.
27 червня 2018 року елементи плат, 66 плат та блок плат до бойової машини, були визнані речовими доказами по кримінальному провадженню №0000364
Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України 66 плат, елементи плат та блок плат вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З урахуванням положень ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що наявні правові підстави для арешту вищевказаного майна, передбачені ст.170КПК України .
На підставі викладеного,керуючись ст.ст.167,170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 - задовольнити.

Накласти арешт на 66 плат, блок плат, та пакет з елементами плат, що вилучені і являються речовими доказами в кримінальному провадженні №0000364 та на даний час зберігаються в Радомишльському відділення поліції, з метою забезпечення збереження даних речових доказів.

Дана ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1