Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/169/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

представника служби

у справах дітей та сім' ї - ОСОБА_7 (не з`явилась),

представника органу пробації - ОСОБА_8 (не з`явилась),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ржищів Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 24 квітня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця с. Козин, Миронівського району, Київської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня-спеціальна, студента 3-го курсу Ржищівського індустріально-педагогічного технікуму, не одруженого, не працюючого, на утриманні осіб не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 07 серпня 2017 року приблизно о 01 год. 15 хв. після відпочинку в центрі м. Ржищів Київської області, спільно зі своїми знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 йшов, рухаючись по вул. Соборній в м. Ржищів Київської області, в напрямку до місця свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Рухаючись повз вхід до приміщення аптеки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , він помітив як ОСОБА_11 , попередньо не узгоджуючи свої дії з іншими особами, підійшов до східців, що при вході до вказаного приміщення аптеки, звідки шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих вчинив крадіжку жіночої сумки та відразу після вчинення злочину викрикнув з вимогою тікати до містка через р. Леглич, по вул. Чапаєва, м. Ржищів Київської області.
Почувши вимогу ОСОБА_11 , він спільно з останнім, який тримав у руці сумку, та ОСОБА_10 втік з місця вчинення злочину та перебіг з вказаними особами на вказане ОСОБА_11 місце.
07 серпня 2017 року в період часу приблизно з 01 год. 15 хв. до 01 год. 30 хв., ОСОБА_5 був присутнім спільно з ОСОБА_10 в той момент, коли ОСОБА_11 здійснював огляд викраденої ним сумки.
В ході огляду ОСОБА_11 викраденої сумки ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що сумка та майно, яке в ній знаходиться здобутого злочинним шляхом, а саме шляхом крадіжки, та бажаючи придбання такого майна, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою безоплатного отримання одержаного злочинним шляхом майна, вчинив заздалегідь не обіцяне отримання майна від ОСОБА_9 , завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, а саме безоплатно отримав від ОСОБА_9 викрадений останнім мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Mі5S» вартістю 8000 грн. із захисним склом вартістю 90 грн. та у чохлі-бампері вартістю 150 грн., які належать ОСОБА_12 . Отриманим майном, завідомо одержаним злочинним шляхом, ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.
Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № П- 41 від 19.04.2018 ОСОБА_5 отримав майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, на загальну суму 8240 грн.
Допитаний у судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України визнав у повному обсязі та суду показав, що повністю визнає обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті. Обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненому щиро розкаювався, та просив суд суворо його не карати.

Захисник ОСОБА_4 підтримав думку прокурора, просив звільнити неповнолітнього обвинуваченого від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , мати неповнолітнього обвинуваченого згодна здійснювати за сином необхідний нагляд та контроль за його поведінкою та підтримала думку прокурора та захисника щодо звільнення її сина від відбування покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Крім повного визнання своєї вини неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження. Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювались обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Також суд приймає до уваги матеріали, які характеризують особу обвинуваченого:

- паспорт № НОМЕР_2 від 30 жовтня 2017 року, згідно з яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України (а.с.123 т. 2);

- довідку виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області від 15.06.2018 № 923-02-03, згідно якої встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с 125 т.2).

- вимогу про судимість № 2147/109/1009.1/02-18 від 10 травня 2018 року, з якої встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий (а.с. 127 т. 2);

- довідку поліклініки Кагарлицької ЦРЛ № 172 від 30 березня 2018 року, з якої встановлено, що ОСОБА_5 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в психіатричному кабінеті не перебуває (а.с. 120 т. 2);

- довідку поліклініки Кагарлицької ЦРЛ № 290 від 30 березня 2018 року, з якої встановлено, що ОСОБА_5 за наркологічною допомогою не звертався і на обліку в наркологічному кабінеті не перебуває (а.с. 131 т. 2);

- характеристику, що видана виконкомом Ржищівської міської ради Київської області, з якої встановлено, що виконавчий комітет Ржищівської міської ради не має інформації та компрометуючих матеріалів про порушення норм і правил співжиття зі сторони ОСОБА_5 (а.с. 132 т. 2);

- характеристику, що видана Ржищівським індустріально-педагогічним технікумом, з якої встановлено, що ОСОБА_5 вступив до технікуму 1 вересня 2015 за спеціальністю "Розробка програмного забезпечення", за період навчання показав себе як добрий, стриманий, спокійний, вічливий і неконфліктний студент. Всі проблеми ОСОБА_5 лише з пропусками занять, неодноразово проводилась роз`яснювальна робота (а.с. 135 т.2.).

- досудову доповідь, подану Кагарлицьким МРВ з питань пробації філією державної установи "Центр пробації" державної установи "Центр пробації" Міністерства юстиції України, з висновку якої встановлено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його спосіб життя, що той раніше не судимий, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає за можливе при звільнені від відбування покарання з випробуванням додатково покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені п.3 ч. 2 ст. 76 КК України.

Зібрані у справі докази, свідчать про те, що дії обвинуваченого вірно кваліфікуються за ст. 198 КК України.

Кваліфікуюча ознака за ст. 198 КК України - заздалегідь не обіцяне придбання або отримання, зберігання чи збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

При призначенні неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлені.

Суд враховує роз`яснення, викладені в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15 травня 2006 року, що в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.

Так, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 105 КК суд управі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов:

а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним;

б) неповнолітній щиро розкаявся;

в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття;

г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

Відповідно до ч. 2 цієї статті, суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

У відповідності до роз`яснень, викладених в абз. 4 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ, викладених в листі від 16.01.2017 № 223-66/0/4-17 про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх, (п. 16) суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Враховуючи викладене, думку учасників кримінального провадження, суд враховуючи в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, без тяжких наслідків його вчинення, дані про особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, суд дійшов висновку про можливість звільнення неповнолітнього ОСОБА_5 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 строком на 1 рік.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст. 105 КК України, буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд, з урахуванням вищезазначених відомостей про особу обвинуваченого, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру, передбачені п. 1,3 ч. 2 ст. 105 КК України, у вигляді застереження та передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 369- 371, 373 -376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ст. 198 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання та застосувати примусові заходи виховного характеру, а саме:

- застереження;

- передати його під нагляд матері ОСОБА_6 строком на 1 рік.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Хіаоmі» з пошкодженим екраном в чохлі бампері чорного кольоруповернути власнику ОСОБА_12 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Ржищівський міський суд Київської області.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, законному представнику, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя