Справа № 206/4762/17
Провадження № 1-кс/206/588/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.08.2018 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро заяву ОСОБА_5 про зняття арешту,
25.07.2018 ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про зняття арешту з майна.
У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що будь-якого тиску на нього ніхто не здійснює. Михайло і ще один чоловік, ім`я якого він не пам`ятає, допомогли йому відновити паспорт, де оригінал технічного паспорту на квартиру він не пам`ятає, також йому допомагають здійснити приватизацію вказаної квартири особи, прізвищ, яких він не знає.
На питання слідчого, ОСОБА_5 , щодо наявності його підпису у протоколі допиту потерпілого, за змістом якого, ОСОБА_5 повідомив, що відносно нього здійснюються шахрайські дії, не заперечував свого підпису.
На питання слідчого судді, чи підтримує він свою заяву, ОСОБА_5 спочатку однозначно не відповів, тривалий час вагався, після чого від заяви про зняття арешту відмовився, та зазначив, що до закінчення кримінального провадження арешт необхідно залишити.
Слідчий у судовому засіданні підтримав думку прокурора, стверджував, що факт здійснення шахрайських дій відносновласника майна дійсно присутній, вказав, що ОСОБА_5 особисто звертався з заявою з цього приводу.
Вислухавши заявника, прокурора та слідчого, дослідивши подану заяву та додані до неї матеріали в їх сукупності, а також оглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, вважаю необхідним відмовити в задоволенні заяви про зняття арешту з майна з огляду на наступне.
Ухвалою слідчого судді від 03.11.2017 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 . Зі змісту ухвали вбачається, що відносно вищезазначеної квартири вирішується питання приватизації через центр надання адміністративних послуг Дніпровської міської ради, без відома ОСОБА_5 .
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає п.7 ч.2 ст. 131 КПК України.
В той же час, чинним законодавством передбачено порядок скасування такого забезпечення кримінального провадження як арешт, що відповідає ст. 174 КПК України.
Так, положення ч. ч. 1, 2 статті 174 КПК України, передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В зв`язку із чим, 08.09.2017 в ЄРДР були внесені відомості за попередньою правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 190 КК України.
З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 28.09.2017 вбачається, що з 24.08.2017 останній проживав за різними адресами, мобільний телефон він загубив. В травні 2017 року раніше знайомий йому ОСОБА_6 запропонував допомогти йому з приватизацією квартири, після чого двоє раніше невідомих йому осіб, які відрекомендувалися, як співробітники реєстраційної служби ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відвезли його до нотаріуса, куди під`їхав раніше не знайомий йому ОСОБА_9 , який запевнив ОСОБА_5 , що той має надати йому довіреність на представництво інтересів. Після підписання довіреності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підвезли ОСОБА_5 та попрохали передати їм паспорт та ІПН, більше він їх не бачив, документи вони йому не повернули.
Також, в судовому засіданні, ОСОБА_5 доповнив, що із вказаною довіреністю його ознайомлено було лише частково (а саме: з першою сторінкою).
Згідно відповіді на запит про надання інформації ДМР від 11.09.2017 в подальшому ОСОБА_9 передоручив представництво інтересів ОСОБА_10 , який звернувся до ЦНАП із заявою від ОСОБА_5 з питань приватизації вищезазначеної квартири, про можливість чого останній не знав, оскільки йому не дали можливості ознайомитися з довіреністю, яку він підписував.
Окрім того, з матеріалів, долучених до заяви ОСОБА_5 , а саме відповіді департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації відділу обліку проживання фізичних осіб № 10/5-707 від 13.04.2018, встановлено, що ОСОБА_5 , також уповноважено (або за правом передоручення) громадянина ОСОБА_11 вирішувати питання щодо приватизації квартири.
В свою чергу, пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України законодавством визначено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належать здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя передусім враховуючи поведінку ОСОБА_5 в судовому засіданні, те, що останній не пам`ятав імені осіб, які допомагають йому здійснити приватизацію квартири де він зареєстрований та проживає, наявність кримінального провадження, порушеного за ч. 3 ст. 190 КК України, в межах якого було накладено арешт на нерухоме майно та допитано ОСОБА_5 в якості потерпілого, а також і те, що встановлені в ході судового розгляду обставини дають слідчому судді достатньо підстав для обґрунтованих сумнівів щодо волевиявлення ОСОБА_5 щодо зняття арешту з квартири, а також у добросовісності осіб, які допомагають ОСОБА_5 у приватизації квартири, вважає за необхідне здійснити захист потерпілого ОСОБА_5 , шляхом залишення обтяження на вказаній вище квартирі.
За таких обставин підстави для задоволення заяви ОСОБА_5 про зняття арешту з майна слідчий суддя не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-174, 369, 371, 372, 376 КПК України, -
В задоволені заяви ОСОБА_5 про зняття арешту відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1