Справа № 709/1098/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2018 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000223, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2018 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Новопавлівка Каланчакського району Херсонської області, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, не працює, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , депутатом, інвалідом, учасником бойових дій та ліквідатором аварії на ЧАЕС не являється, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ,-
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 в період часу із 20:20 по 21:40 9 квітня 2018 року, діючи з єдиним злочинним умислом, у порушення вимог п.п. 3.15, 4.13.3 "Правил любительського та спортивного рибальства", затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, без належного дозволу, умисно, займався незаконним рибним добувним промислом у акваторії Сулинської затоки на території ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Сулинський" в районі с. Кліщинці Чорнобаївського району Черкаської області, в забороненому для любительського та спортивного рибальства місці, використовуючи заборонене знаряддя лову - 1 рибальську сітку, в результаті чого добув велику кількість риби цінної породи: плітка в кількості 43 шт. вартістю 150,00 грн. за 1 шт. на суму 6450,00 грн., йорж звичайний в кількості 1 шт. вартістю 141,00 грн., плоскирка в кількості 43 шт. вартістю 141,00 грн. за 1 шт. на суму 6063,00 грн., карась сріблястий в кількості 14 шт., вартістю 30,00 грн. за 1 шт. на суму 420,00 грн., в результаті чого своїми незаконними діями завдав рибному господарству України, згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 541 від

24 липня 2013 року, істотну шкоду охоронюваним інтересам держави, яка полягає у незаконному вилові великої кількості цінних порід риби, прямі матеріальні збитки якої становлять

13074,00 грн.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 249 КК України, а саме як незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.
У даному кримінальному провадженні 27 квітня 2018 року між прокурором

ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за

ч. 1 ст. 249 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; у разі виявлення надати інформацію територіальному відділенню поліції про вчинення іншими особами кримінальних правопорушень проти довкілля.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 249 КК України - у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень.

Крім того, прокурор ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 визначили наслідки укладення та затвердження угод про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_6 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, посилаючись на її відповідність вимогам КПК України.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 249 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений

ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого

ОСОБА_3 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, а також те, що даним кримінальним правопорушенням не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається у зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України добута риба підлягає спеціальній конфіскації у власність держави.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 квітня 2018 року, укладену між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27 квітня 2018 року покарання за ч. 1 ст. 249 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.

Речові докази, а саме: дві мисинові сітки, що передані на зберігання в кімнату речових доказів Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, - знищити; гумовий човен з двома металевими веслами, що передані на зберігання в кімнату речових доказів Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, - повернути власнику.

Добуту рибу щука в кількості 2 шт., сазан в кількості 2 шт., окунь в кількості 4 шт., йорж звичайний в кількості 1 шт., синець в кількості 21 шт., товстолоб в кількості 1 шт., плітка в кількості 272 шт., плоскирка в кількості 295 шт., карась сріблястий в кількості 95 шт., що передана на реалізацію фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 , - конфіскувати у власність держави.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1