Провадження № 1-кс/127/8107/18
У Х В А Л А
Іменем України
27 червня 2018 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_2 про арешт майна при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373 від 08.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26.06.2018р. слідчий СУ ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням, яке погоджено прокурором ОСОБА_3 , про арешт майна при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373 від 08.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, в якому просив:
- накласти арешт на територію, завантажувально-розвантажувальної площадки належній ДП «Підприємство Піщанської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№59)», що на залізничній станції «Попелюхи» Одеської області;
- заборонити ТОВ «Т.ДЕК» будь-яку господарську діяльність пов`язану з переробкою (дробінням на фракції), зберігання та розміщення корисних копалин (у тому числі відходів від виробництва) на території завантажувально-розвантажувальної площадки належній ДП «Підприємство Піщанської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№59)», що на залізничній станції «Попелюхи» Одеської області.
Дослідивши зміст та вимоги клопотання слідчий суддя дійшов висновку про необхідність його повернення прокурору, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з частиною другою статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третім особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вимоги, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього кодексу.
Однак, в порушення вимог пунктів 2 та 3 частини другої статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна не зазначено та до клопотання не надано доказів які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
В той же час, клопотання не містить конкретизації правого статусу майна, яке необхідно арештувати, а саме не зазначено які об`єкти входять до складу території завантажувально-розвантажувальної площадки (земельна ділянка, об`єкти нерухомого майна, рухоме майно, тощо).
Крім того, подане клопотання про арешт майна містить вимогу заборонити ТОВ «Т.ДЕК» будь-яку господарську діяльність пов`язану з переробкою (дробінням на фракції), зберігання та розміщення корисних копалин, тоді як заборона господарської діяльності не охоплюється поняття арешту майна в розумінні ст. 170 КПК України.
Частиною третьою статті 171 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про постановляє ухвалу.
Таким чином, оскільки клопотання про арешт майна, що надійшло до суду не відповідає вимогам статей 170, 171 КПК України, останнє підлягає поверненню прокурору.
На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 170, 171, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , від 25 червня 2017 року про арешт майна при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373 від 08.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, повернути прокурору.
Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: