Справа № 495/7373/18
№ провадження 1-кс/495/4256/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Нова Царичанка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
30.08.2018 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В клопотанні слідчим зазначено, що 01 серпня 2018 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебували в житловому будинку АДРЕСА_1 , виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, з метою нанесення тілесних ушкоджень умисно наніс удар в голову потерпілій, внаслідок чого вона впала, далі ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний намір почав наносити хаотичні удари з ноги в область тулуба останньої, в ході досудового розслідування встановити кількість нанесених ударів не надалось можливим, в результаті чого ОСОБА_7 померла о 00 годин 40 хвилин 15 серпня 2018 року в КЗ «Старокозацька районна лікарня» після надання медичної допомоги.

Згідно висновку експерта № 208 від 29.08.2018 року, смерть ОСОБА_7 стоїть в прямому зв`язку з закритою травмою живота в формі травматичного розриву селезінки, що привів до внутрішньо-черевної кровотечі, анемії тяжкого ступеня (в общем анализе крови от 14.08.2018 г. гемоглобин 48 г/л, эритроциты 1,5). В даній медичній документації вказані дата і час настання смерті ОСОБА_8 15.08.2018 року, 00 годин, 40 хвилин.

При досліджені трупа ОСОБА_7 виявлене тілесне ушкодження закрита травма живота в єдиний комплекс якої входить травматичний розрив селезінки, синець передньої стінки живота. Вказане тілесне ушкодження виникло від ударної травмуючої дії тупого твердого предмету, на що вказує характер тілесного ушкодження. З наданих матеріалів досудового розслідування виходить, що закрита травма живота, можливо була заподіяна 01.08.2018 року. Посмертних пошкоджень при досліджені трупа не виявлено.

Погіршення стану здоров`я ОСОБА_7 протікало повільно з тієї причини, що за життя померла страждала спайковою хворобою органів черевної порожнини, що стримувало масивну одномоментну внутрішньо-черевну кровотечу.

Таким чином, встановлено достатньо доказів для підозри

ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

30.08.2018 року органом досудового розслідування ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121 КК України ОСОБА_5

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: результатами огляду місця події, показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , висновком експерта №208 від 29.08.2018 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підозрюється у вчинені тяжкого кримінальне правопорушення, а умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілої, яке відповідно до ч.2 ст. 121 КК України, карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Існує вірогідність того, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності буде переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, потерпілу, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Так, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення та карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років, усвідомлюючи можливість застосування до нього реального покарання, передбаченого санкцією інкримінованої статі і бажаючи його уникнути, останній може переховуватися від органів досудового розслідування, чим допустити настання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення та у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України, тому обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до ОСОБА_5 , у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення обвинуваченим інших, більш тяжких кримінальних правопорушень та не зможе запобігти вчиненню підозрюваним інших кримінальних правопорушень, адже передбачають обов`язки, які не пов`язані із обмеженням свободи особи.

Застосування міри запобіжного заходу у вигляді застави не є доцільним, оскільки ОСОБА_5 є пенсіонером, особисто не зможе внести заставу, яка буде визначена судом а внесення застави іншими особами та покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не зможе забезпечити запобіганню ризиків щодо можливого вчинення інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та (або) суду та здійснення впливу на свідків правопорушень.

Міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не є доцільною, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення обвинуваченим інших, більш тяжких кримінальних правопорушень, а також, як і випадку зазначеному вище, не зможе запобігти ризикам щодо незаконного впливу на свідків, представника потерпілої юридичної особи з метою викривлення їхніх показів або іншого незаконного впливу та може послугувати наслідком проведення не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування, проведення якого є обов`язком органу досудового розслідування.

Також, підозрюваний ОСОБА_5 раніше засуджувався за ч. 1 ст. 121 КК України, що свідчить про схильність до скоєння злочинів проти життя та небажання ставати на шлях виправлення.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме, домашній арешт посилаючись на похилий вік підозрюваного та його моральний стан.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, приходжу до наступного.

Відповідно до положень ст. 176 КПК України запобіжними заходами є:

1) особисте зобов`язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

30.08.2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: результатами огляду місця події, показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , висновком експерта №208 від 29.08.2018 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підозрюється у вчинені тяжкого кримінальне правопорушення, а умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілої, яке відповідно до ч.2 ст. 121 КК України, карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, відомості про яке внесене 15.08.2018 року до Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань за №0002783, яке відноситься до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, особу підозрюваного, раніше засуджувався за ч. 1 ст. 121 КК України, що свідчить про схильність до скоєння злочинів проти життя, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу, яка є родичкою, вчиняти інші кримінальні правопорушення, вказане свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя вважає за необхідним задовольнити клопотання та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Одночасно, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини, вважаю можливим не визначати підозрюваному розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань (№ 22) УДДУВП в Одеській області, строком до 27.10.2018 року включно, без можливості внесення застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , 30 вересня 1958 року вираховувати з 30.08.2018 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя