Єдиний унікальний № 500/5766/17
Провадження № 1-кп/500/190/18
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

19 липня 2018 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000385, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, росіянин, неодружений, не працюючий, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 19.06.1989р. Ізмаїльським міським судом за ч.3 ст. 81, ч.2 ст.140, ч.1 ст.89, ст.42 КК України до 3 років позбавлення волі, з прим. ст.46-1 КК України відстрочити виконання вироку на 2 роки;

- 05.02.1990р. Ізмаїльським міським судом за ч.3 ст.81, ч.2,3 ст.140, ч.2 ст.141, ч.2 ст.206, ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі з додатковою мірою - конфіскація майна, в силу ст.43 УК УССР частково приєднано 1 рік позбавлення волі по вироку н/с м. Ізмаїла від 19.06.1989 р. та остаточно до відбуттю вважати 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна ;

- 05.03.1996р. Ізмаїльським міським судом за ст.86-1, ч.2 ст.140, ст.208, ст.89, ч.3 ст.42 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 25.11.2003р. Ізмаїльським міським судом за ч.5 ст.185, ч.2 ст. 289, ч.2 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі;

- 25.01.2011р. Ізмаїльським міським судом за ч.2 ст. 186, ст.395, ч.2, 3 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 05.09.2014 року з Одеської ВК по відбуттю. Строку покарання.

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2017 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України. Кримінальна справа № 500/5766/17, провадження № 1-КП/500/190/18 за обвинуваченням ОСОБА_4 розглядалась суддею ОСОБА_6 та була передана до розгляду судді ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням повноважень судді ОСОБА_6 .

Сторони кримінального провадження просят розпочати розгляд справи с початку.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 травня 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 липня 2018 року.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України.

Прокурор надав клопотання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 може вчинити новий злочин, так як фактично обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, злочинів проти власності, тривалий час перебував у розшуку у вказаному провадженні. 11.02.2016 року в даному провадженні йому вже обирався більш м`який запобіжний захід домашній арешт, умови якого він порушив, переховуючись від слідства, у зв`язку з чим 10.09.2017 був обраний йому більш тяжкий запобіжний захід у виді тримання під вартою, тому продовжує існувати ризик переховування від слідства та суду, а більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти цьому ризику, так вони вже застосовувались та їх умови було порушено обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечує проти задоволення клопотання прокурора, мотивуючи тим, що він хворіє, та у нього на утриманні перебуває мати 70-тирічного віку.

Захисник ОСОБА_5 підтримала заяву обвинуваченого, просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, пояснивши, що ОСОБА_4 хворіє на туберкульоз та є ВІЛ-інфікованим, прокурор посилається лише на те, що вже відносно обвинуваченого обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти цьому ризику.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частинами 3, 5 ст. 199 КПК, якими суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, передбачено, що суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Європейського суду з прав людини зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Суд, заслухавши думки учасників процесу про заявлені клопотання, враховуючи те, що запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою був обраний на досудовому розслідуванні з врахуванням всіх обставин справи, тобто обвинуваченому вже обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який він порушив, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, і є ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, нових обставин, які давали б суду підстави для зміни запобіжного заходу, немає, а тому суд продовжує термін тримання під вартою строком до шести десяти днів.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 183, 199, 201, 202, 331, 370 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Слухання кримінальної справи № 500/5766/17, провадження № 1- КП/500/190/18, за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України розпочати спочатку.

Клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України у вигляді утримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань № 22 до 15 вересня 2018 року.

Слухання справи призначити на 11 вересня 2018 року о 14:00 годині.

Ухвала припиняє свою дію 15 вересня 2018 року.

Копію ухвали направити до Ізмаїльської установи виконання покарань УДПтСУ в Одеській області (№22) для виконання, прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинуваченому ОСОБА_4 та його захиснику до відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя