Справа № 216/5418/17
Провадження № 1-кс/216/1403/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.04.2018 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000174 від 04.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
В С Т А Н О В И В:
04.09.2017 Криворізькою місцевою прокуратурою до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за ознаками ч.4 ст. 358 КК України, про те, що з письмовою заявою звернувся громадянин ОСОБА_5 повідомивши, що власниками транспортних засобів, що здійснюють пасажирські перевезення використовуються протоколи перевірки технічного стану транспортного засобу та протоколи контрольних випробувань із внесеними до них неправдивими відомостями, а отже здійснюється незаконна діяльність з перевезення громадян на транспортних засобах експлуатація яких заборонена.

23.03.2018 з метою перевірки відповідності технічного стану автобусу вимогам Правил ЄЕК ООН №52, які містяться у протоколі контрольних випробувань автобусу загального призначення, та порівняння їх із фактичними параметрами автобусу, на підставі ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28.02.2018 про проведення огляду, був оглянутий автобус «VOLKSWAGEN LT35» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 06.08.2008 належить ОСОБА_6 , що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Вказаний автобус 23.03.2018 використовувався ТДВ «Дніпропетровське АТП 11205» для перевезення пасажирів на міському маршруті.

В ході огляду вказаного автобусу, було виявлено, що він не відповідає вимогам нормативів передбачених Правилами ЄЕК ООН №52, що зазвичай призводить до травмування пасажирів у салоні, під час дорожньо-транспортних подій.

При цьому під час огляду автобусу в ньому був відсутній протокол контрольних випробувань, в свою чергу користувачем або власником автобусу, вказаний протокол слідству не було надано. Однак, згідно п. 32 Постанови Кабінету міністрів України №176 від 18.02.1997 «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту»:

«32. Забороняється надання послуг з перевезення пасажирів з використанням автобусів, переобладнаних з транспортних засобів іншого призначення, за відсутності протоколів випробувань таких автобусів на відповідність вимогам правил Європейської економічної комісії - №43 (перевірка маркування безпечного скла); №36 чи №52 (залежно від пасажиромісткості, в обсязі вимог законодавчо регульованої сфери до автобусів, що перебувають в експлуатації); №80 (вимоги до міцності сидінь та елементів їх кріплення, застосування сертифікованих сидінь, відповідність кріплення сидінь типовим схемам та конструктивним рішенням, перевіреним випробуваннями), виданих акредитованими Національним агентством з акредитації випробувальними лабораторіями.

Після проведення огляду, враховуючи виявлені порушення, на підставі вищевказаної ухвали суду, автобус був вилучений та направлений до Центру діагностики КТЗ, де кваліфіковані спеціалісти провели перевірку технічного стану автобусу. За результатами перевірки технічного стану автобусу був складений акт невідповідності технічного стану з відміткою - не відповідає вимогам, тобто транспортний засіб вражається таким, що не пройшов обов`язковий технічний контроль, що є попереднім результатом, однак для отримання доказів у кримінальному провадженні необхідно провести експертизи, об`єктом досліджень яких є вказаний автобус, в такому стані та вигляді, як він був на момент його вилучення.

Таким чином автобус «VOLKSWAGEN LT35» реєстраційний номер НОМЕР_1 , містить на собі відомості, які підтверджують факт невідповідності його конструкції та технічного стану вимогам Правил ЄЕК ООН №52, та які можуть бути використані як доказ підроблення документів, на підставі яких автобус був допущений для перевезення пасажирів, а так само як доказ використання підроблених документів власником або користувачем автобусу, тому після огляду вказаний транспортний засіб, з метою запобігання знищення виявлених невідповідностей, а також незаконного використання автобусу для перевезення пасажирів, був переданий на зберігання на стоянку КП «Криворіжавтотранс», за адресою м. Кривий Ріг, вул. Аляб`єва,1.

Враховуючи вказані обставини автобус «VOLKSWAGEN LT35» реєстраційний номер НОМЕР_1 є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту підроблення документів, що встановлюється під час кримінального провадження, крім того, вказаний автобус є об`єктом протиправних дій.

23.03.2018 автобус «VOLKSWAGEN LT35» реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі ст. 98 КПК України визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000174.

Враховуючи викладене, у слідства маються підстави для накладення арешту на майно - автобус «VOLKSWAGEN LT35» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Так, згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, …

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні...

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Згідно ч. 11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення майна.

Згідно ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися слідчий за погодженням з прокурором.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Враховуючи, що ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28.02.2018 про проведення огляду автобусу «VOLKSWAGEN LT35» реєстраційний номер НОМЕР_1 , наданий дозвіл на його вилучення, таким чином вказаний автобус не відноситься до тимчасово вилученого майна, тому до нього не застосовуються вимоги ч.5 ст.171 КПК України, щодо строків подачі клопотання.

Зважаючи на те, що вказаний автобус визнано в якості речового доказу у кримінальному провадженні, для досудового слідства є важливим його збереження у тому стані, в якому його було вилучено, а передача транспортного засобу власнику без будь-яких обмежень, щодо розпорядження ним, може привести знищення до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі третім особам чи відчуження, керуючись ст. ст. 131-132, 165 170-171, 233, КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно повернути прокурору для усунення недоліків з таких підстав.

Частиною 7 ст. 237 КПК України визначено, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що згідно із протоколом огляду транспортного засобу від 23 березня 2018 року слідчим ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року про проведення огляду було оглянуто та вилучено автобус «VOLKSWAGEN LT35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 06.08.2008 року. Огляд було почато об 10 год. 25 хв. і закінчено об 10 год. 55 хв.

Таким чином, клопотання про арешт цього майна слідчий повинен був подати протягом 48 годин після його вилучення, тобто до 10 год. 55 хв. 25 березня 2018 року.

Однак зі штампу вхідної кореспонденції суду вбачається, що клопотання про арешт майна подано слідчим о 12 год. 14 хв. 26 березня 2018 року, тобто з пропуском визначеного частиною 5 ст. 171 КПК України строку.

Разом з тим частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Проте слідчим до вказаного клопотання про арешт майна не додано відповідного клопотання про поновлення пропущеного строку.

Згідно із ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання про арешт майна слід повернути прокурору та встановити йому строк у сімдесят дві години для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 171, 172, 237 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000174 від 04.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, повернути прокурору Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 та встановити йому строк у сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала слідчого судді про повернення клопотання про арешт майна оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений 05 квітня 2018 року об 11.15 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1