Справа № 308/893/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
17.07.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/777/363/18 за апеляційною скаргою, яку подав ОСОБА_5 ,
ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2018 року ОСОБА_5 повернуто заяву про зарахування судом відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону «Савченко» строку попереднього ув`язнення до строку відбутого покарання, в порядку виконання покарання, призначеного за вироком Рахівського районного суду Закарпатської області.
Засудженому ОСОБА_5 розяснено право на звернення з такою заявою до суду за місцем відбування покарання Рівненська ВК № 46 (м. Рівне), а саме, до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
В ухвалі суду вказується на те, що заява ОСОБА_5 не підсудна Ужгородському міськрайонному суду, оскільки, як убачається з повідомлення Закарпатської УВП № 9 від 22.02.2018 ОСОБА_5 відбуває покарання у виправній колонії № 46, яка розташована на території Рівненської області, у зв`язку із чим, з указаною заявою він повинен звертатися до суду за місцем відбування покарання.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала суду є незаконною. Посилається на те, що станом на момент звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою перебуває в установі виконання покарань на дев`ять місяців більше. Просить звільнити його з-під варти з відповідною компенсацією.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Апеляційна скарга розглядається у порядку письмового апеляційного провадження, за відсутності прокурора та ОСОБА_5 , неявка яких з урахуванням положень ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується те, що апеляційним судом через керівництво Закарпатської УВП № 9 вирішувалось питання про етапування та доставку ОСОБА_5 на розгляд апеляційної скарги, однак, 25.04.2018 з указаної установи надійшов лист, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_5 не утримується в Закарпатській УВП № 9, оскільки звільнений за відбуттям строку покарання з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України; що даних про поважність причин неявки ОСОБА_5 на розгляд апеляційної скарги та заяви про відкладення її розгляду на інший термін до апеляційного суду не надходило. З матеріалів справи також вбачається, що прокурор та ОСОБА_5 належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.
Колегія суддів вважає, що висновок місцевого суду про те, що заява ОСОБА_5 не підсудна Ужгородському міськрайонному суду, у зв`язку із чим, підлягає поверненню заявнику, ґрунтується на вимогах передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537, ч. 2 ст. 539 КК України та наявних у матеріалах судового провадження доказах, а також відповідає фактичним обставинам справи.
Так, відповідно до п. 13 ст. 537 КПК України питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 74 КК України вирішується судом, визначеним ч. 2 ст. 539 КПК України, тобто місцевим судом у межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Як убачається зі змісту повідомлення Закарпатської УВП № 9 № 12 / 3 (391) від 22.02.2018 ОСОБА_5 не утримується в Закарпатській УВП № 9, оскільки вибув до ВК 46 Рівненської області для подальшого відбування покарання.
Наведені норми та обставини свідчать про те, що із заявою про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, ОСОБА_5 необхідно звертатись до суду за місцем відбування покарання.
Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення ОСОБА_5 заяви, яку він подав. При цьому, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції ОСОБА_5 роз`яснено право на звернення із вказаною заявою до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
У зв`язку з наведеним, доводи апеляційної скарги про те, що станом на момент звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою ОСОБА_5 перебуває в установі виконання покарань на дев`ять місяців більше, ніж визначено вироком, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про незаконність висновку суду про необхідність повернення ОСОБА_5 заяви, яку він подав.
За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про те, що ухвала суду як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_5 апеляційна скарга без задоволення.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2018 року, якою ОСОБА_5 повернуто заяву про зарахування судом
відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону «Савченко» строку попереднього ув`язнення до строку відбутого покарання, в порядку виконання покарання, призначеного за вироком Рахівського районного суду Закарпатської області, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: