печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В :

15 травня 2018 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, що на праві приватної власності належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на житловий будинок загальною площею 293,8 квадратних метрів, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною відчуження вказаного майна. В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з викладених в ньому підстав. Адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання у повному обсязі, просили відмовити у зв`язку з відсутністю підстав для накладення арешту.
Обґрунтовуючи внесене клопотання прокурор посилався на те, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001183 від 05.05.2016 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що посадовими особами АБ «Укргазбанк» за попередньою змовою з іншими невстановленими особами укладені кредитні договори з рядом підконтрольних підприємств з метою заволодіння коштами АБ «Укргазбанк» (МФО 320478).
Так, у 2010 році у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння майном АБ «Укргазбанк» в особливо великих розмірах.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 в період березня квітня 2010 року, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , іншими посадовими особами АБ «Укргазбанк» та невстановленими досудовим розслідуванням особами, достовірно знаючи про те, що ЗАТ «Сіті Нет» () не виконанні зобов`язання перед Банком за кредитним договором № 65-V/2008 від 28.11.2008 щодо погашення заборгованості у розмірі понад 100 000 000 грн., організував розтрату майна Банку в особливо великих розмірах шляхом надання кредиту підконтрольному йому підприємству ТОВ «Укрконцепт» з метою подальшого заволодіння ліквідним нерухомим майном - земельною ділянкою площею 0,8562 га, що перебувала у іпотеці Банку відповідно до Договору іпотеки без оформлення заставної від 17.02.2009, укладеним між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Вант» ().
ОСОБА_7 знаючи про те, що ЗАТ «Сіті Нет» не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором № 65-V/2008 та про те, що в забезпечення виконання умов вказаного договору ТОВ «Вант» надано земельну ділянку, організував надання кредиту підконтрольному йому підприємству ТОВ «Укрконцепт» у розмірі 100 000 000 грн. з метою укладення Договору відступлення прав за договором іпотеки від 02.04.2010.
При цьому, ОСОБА_7 , усвідомлюючи про те, що вказаний злочин не зможе здійснити одноособово, запропонував своєму знайомому ОСОБА_8 , який значився директором ТОВ «Укрконцепт» (), зареєструвати на власне ім`я суб`єкт підприємницької діяльності юридичну особу ТОВ «Укрконцепт», що надало можливість ОСОБА_7 використовувати для реалізації свого злочинного наміру реквізити цього підконтрольного підприємства.
Разом з цим, ОСОБА_9 попередньо домовився з посадовими особами АБ «Укргазбанк» про те, що підписання кредитного договору та інших супутніх договорів із ТОВ «Укрконцепт» зі сторони Банку буде здійснено заступником директора Київської регіональної дирекції АБ «Укргазбанк» ОСОБА_6
02.04.2010 протягом робочого дня, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з посадовими особами АБ «Укргазбанк», знаючи про те, що підконтрольне йому підприємство ТОВ «Укрконцепт» не має можливості в майбутньому здійснити погашення отриманих у Банку в кредит коштів, забезпечив прийняття рішення на засіданні кредитної ради АБ «Укргазбанк» відповідно до витягу з протоколу № 19/1 від 02.04.2010.
Отримання кредитних коштів ТОВ «Укрконцепт» відповідно до умов кредитного договору № 3/2010 від 02.04.2010, підписаного заступником дирекції Київської регіональної дирекції АБ «Укргазбанк» ОСОБА_6 , надало можливість ОСОБА_7 та іншим невстановленим слідством особам, які достовірно знали про те, що отримані кредитні кошти від АБ «Укргазбанк» не будуть використані за цільовим призначенням поповнення обігових коштів ТОВ «Укрконцепт», а фактично використаються для погашення кредитної заборгованості ЗАТ «Сіті Нет» за Кредитним договором № 65-V/2008 від 28.11.2008 та в майбутньому не будуть поверненні разом із процентами за їх використання, вивести з іпотеки земельну ділянку ТОВ «Вант», кадастровий номер :82:006:0032, площею 0,8562 га, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Січневого Повстання, 11-А літ. «Б», завдавши при цьому збитків АБ «Укргазбанк».
Своїми умисними діями, які виразилися в розтраті чужого майна в особливо великих розмірах, яке перебувало в віданні особи, вчиненим як виконавцем за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 29.01.12018 № 112077206 ОСОБА_6 на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна, а саме: житловий будинок загальною площею 293,8 квадратних метрів, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Також, арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Згідно з ч. 3 ст. 170 КК України - арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного/ обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, і перебувають у нього або інших осіб фізичних осіб, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову. Також, ч. 4 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Також, відповідно до ч. 3 ст. 73 Сімейного кодексу України при відшкодуванні шкоди, завданої кримінальним правопорушенням одного з подружжя, стягнення може бути накладено на майно, набуте за час шлюбу, якщо рішенням суду встановлено, що це майно було придбане на кошти, здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 та адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту частково, а саме: накласти арешт на частину житлового будинку загальною площею 293,8 квадратних метрів, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, із забороною відчуження вказаного майна,
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 131-132, 167, 170-171 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на частину житлового будинку загальною площею 293,8 квадратних метрів, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження вказаного майна.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Ухвала в частині накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошений 08.06.2018 року о 14-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1