Справа № 362/3501/17
Провадження № 1-кп/362/95/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.05.2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
22.02.2017 р. близько 23 год. 35 хв., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходились поблизу магазину «Продукти» за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка, вул. Центральна, 36 та розмовляли між собою. Під час розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на грунті раптово виниклих неприязних відносин розпочалась суперечка, яка в подальшому переросла в бійку в ході якої ОСОБА_6 наніс один удар в область голови ОСОБА_7 , а у відповідь ОСОБА_7 тримаючи в руці скляну пляшку наніс нею один удар по голові, в результаті чого скляна пляшка при зіткненні розбилася, спричинивши тим самим порізи обличчя ОСОБА_6 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи №039 від 30.03.2017 р., у ОСОБА_6 , 1986 р.н., мали місце тілесні ушкодження: ЗЧМТ, струс головного мозку, гематома лівої навколо очної області, скальпована клаптева різана рана в області лівої брови із переходом на верхню повіку лівого ока з рубцевою деформацією, п`ять різаних ран в лівій частині лобної області, лівої навколо очної області і на лівій боковій поверхні носа, які виникли внаслідок впливу гострого предмета.
Вказана рана в області лівої брови кваліфікується як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Струс головного мозку і інші тілесні ушкодження кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України визнав повністю, заявлений потерпілим цивільний позов визнав частково, а саме, в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2916 грн.23 коп., моральну шкоду не визнав повністю та показав, що з 22.02.2017 р. на 23.02.2017 р., точного часу він не пам`ятає, він стояв з товаришем і спілкувався біля магазину «Продукти» в смт.Калинівка Васильківського р-ну Київської обл. по вул. Центральній, 36. Підійшов Стирта зі своїм товаришем. вони вживали нецензурну лексику і погрожували. Він, ОСОБА_8 , стояв зліва по боку і сказав йому, куди його, ОСОБА_9 , бити і вдарив у вухо. Так як пляшка розбилась, він відійшов в сторону, але він не бачив, які наніс травми потерпілому. Потерпілий почав кричати, що вб`є його і він, ОСОБА_9 , підбіг та вдарив потерпілого кулаком в голову. Коли він побачив, що на голові у потерпілого кров, то відійшов і більше його не трогав. Потерпілого забрав його товариш і повів кудись. Раніше він з потерпілим знайомий не був. Він, ОСОБА_9 , не пив спиртні напої. Потерпілий візуально був випивший. Продавець з продуктового магазину подзвонила у швидку і поліцію, але ніхто не приїхав. Через три місяці його знайшли. Він не цікавився, що з потерпілим, оскільки не знав, де його знайти. У нього була пляшка 0,33л скляна з-під «Кока-Коли». Він не вживав спиртні напої.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав заявлений цивільний позов та показав, що 22.02.2017 р. він проводив товариша до таксі в бік центру смт. Калинівка Васильківського р-ну Київської обл. до залізничного вокзалу. Вони зайшли в магазин «Пепсі». Він, ОСОБА_8 , не вживав алкогольні напої. В магазин зайшло чотири хлопці, які поводили себе зухвало. Він, ОСОБА_8 , вийшов з ОСОБА_9 на вулицю. У ОСОБА_9 була пляшка пива і він його пив. Між ними стався діалог, він ОСОБА_8 , пояснив, що так себе поводити не можна і злегка штовхнув ОСОБА_9 і вдарив по щоці. Хотів піти і почув, що потекло щось гаряче по голові. Він, ОСОБА_9 , зняв йому частково скальп з лівої сторони. По інерції він розвернувся до ОСОБА_9 і він, ОСОБА_9 , його три рази вдарив скляною пляшкою в районі ока. Потім він відійшов, бо вся голова була в крові і присів. Вони, хлопці, потішались над ним. Вони вдарили ще товариша, порвали йому куртку. Він, ОСОБА_8 , просив, щоб викликали швидку допомогу. ОСОБА_9 ще раз підбіг і вдарив його в лице кулаком і хотів підніжкою завалити його на землю, але в нього не вийшло. Його, Стирти, товариш вирвався і побіг. Він, ОСОБА_8 , присів. Приїхала швидка допомога. Обвинувачений і його товариші йому не допомагали. Його, Стрити, товариш поїхав з ним у швидкій до м. Києва. В м. Києві в лікарні йому надали медичну допомогу і відправили додому. Ще раз викликали швидку, бо він, ОСОБА_8 , втрачав свідомість і йому в лікарні наклали шви. В лікарні він лікувався 21 день, ніхто до нього не звертався. З приводу покарання обвинуваченому, просив покарати суворо, без позбавлення волі. Просив стягнути з обвинуваченого на його користь 3566 грн. 23 коп. завданої матеріальної шкоди та 100000,00 грн. моральної шкоди.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_7 в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України.
Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_7 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до злочину середньої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги ГІБ МВС України ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 : є щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_7 буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи позитивно. характеристику на ОСОБА_7 за місцем його проживання, те, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, думку потерпілого з приводу покарання, який просив призначити обвинуваченому суворе покарання, але без ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, але із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства.
Потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого заявлено цивільний позов (а.с.21-25), він просив стягнути з ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 2916,23 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн., обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_7 завдав йому фізичної шкоди у вигляді тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, а саме: струс головного мозку, гематома навколоокової області, скальпована різана рана в області лівої брови з переходом на не верхню повіку лівого ока з рубцевою деформацією, п`ять різаних ран в лівій частині лобної долі, рана навколоокової області і на лівій поверхні носа, які виникли внаслідок дії на вказану область обличчя гострим предметом. Зазначена рана області лівої брови кваліфікується як середнє тілесне ушкодження, по критерію довгого заживання рани. Після отримання вказаних тілесних ушкоджень йому була надана медична допомога. В подальшому його поклали на стаціонарне лікування у Васильківську ЦРЛ, де він пробув на стаціонарному лікуванні з 23.02.2017 р. по 16.03.2017 р., при цьому на придбання ліків та медпрепаратів за цей час ним витрачено 2916,23 грн. Крім майнової шкоди, йому неправомірними діями відповідача була завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що йому були завдані моральні і фізичні страждання, які виразилися в сильних душевних переживаннях, страхах, безсонні, фізичного болю. В результаті заподіяних тілесних ушкоджень він втратив працездатність, змушений витрачати свій час для ходіння по лікарнях і витрачати гроші для відновлення свого здоров`я, він не взмозі займатися своїми звичними справами, на його утриманні знаходиться мати-пенсіонерка, але через отримані травми він не взмозі заробляти гроші на потреби сім`ї, змушений лікуватися. Потерпілий уточний свої позовні вимоги, та просив стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3566 грн. 23 коп. Моральну шкоду, нанесену йому у результаті нанесення тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, дій гр. ОСОБА_7 , отриманих ушкоджень і тривалого розладу здоров`я, які пов`язані з цим, він оцінює в розмірі 100000 грн., які вважає, що зможуть частково компенсувати заподіяні йому моральні страждання.
В судовому засіданні прокурор просив задовольнити цивільний позов в межах доведеності.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Судом встановлено, що 22.02.2017 р. потерпілому ОСОБА_6 неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_7 було заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Матеріальна шкода, завдана ОСОБА_6 в сумі 3435,93 грн. підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №101/1686 (а.с. 27), висновком експерта №081 (а.с. 228-29), чеками на придбання медикаментів (а.с. 30-32), витанцією від 08.03.2017 р. Суд не приймає до уваги квитанцію від 07.02.2017 р. на суму 130 грн. 30 коп. (а.с. ), оскільки вона не відноситься до періоду скоєння правопорушення. А тому позовні вимоги щодо стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальної шкоди підлягає до часткового задоволення, а саме в сумі 3435 грн. 93 коп.
Щодо вимог потерпілого про відшкодування моральної шкоди, судом враховується наступне.
У відповідності ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
А в цілому позовні вимоги потерпілого задовольняються судом частково.
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому суд при постановлені вироку не застосовує до ОСОБА_7 запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_7 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_7 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_7 відраховувати з дня постановлення вироку.
Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Речові докази в даному кримінальному провадженні, а саме: CD-диск із записом відео бійки з камер зовнішнього спостереження магазину за адресою: АДРЕСА_3 залишити в матеріалах даного кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1