АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 487/2096/15-к Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11- кп/791/29/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 187, ч.4 ст.187, ст.257 КК України
У Х В А Л А
іменем України

13 серпня 2018 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду

Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000722 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_12 з доповненнями, обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , прокурора на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 березня 2017 року, яким:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 23.02.2004 р. Центральним райсудом м. Миколаєва (із змінами за ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 10.06.2004р.) за ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ч5 ст.185, ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, ч.1 ст.358, ст.ст.70,71 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 30.11.2011р. по відбуттю строку покарання;

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.309 КК України та виправдано за недоведеністю його винуватості у вчиненні злочину;

засуджено:

-за ч.3 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
-за ч.4 ст.187 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
-за ст.257 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
-за ч.3 ст.263-1 КК України на 9 років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_12 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Міра запобіжного заходу тримання під вартою з 12.10.2014 року.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 03.04.2015р. Суворовським райсудом м. Херсона за ч.1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі;

засуджено:

- за ч.4 ст.187 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
- за ст.257 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
- за ч.3 ст.263-1 КК України на 9 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 03.04.2015р., визначено ОСОБА_13 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Міра запобіжного заходу тримання під вартою з 29.08.2014 року.

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Доманівка Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого;

засуджено:

- за ч.3 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
- за ч.4 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
- за ст.257 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
- за ч.3 ст.263-1 КК України на 9 років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_14 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Міра запобіжного заходу тримання під вартою з 16.10.2014 року.

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Промисел Горнозаводського району Пермської області РФ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше неодноразово судимого, останній раз 31.05.2005р. апеляційним судом Миколаївської обласні за ч.3 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі, звільненого 04.01.2013р. по відбуттю строку покарання;

засуджено за ч.3 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Міра запобіжного заходу тримання під вартою з 13.10.2014 року.

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого;

засуджено ч.3 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Міра запобіжного заходу домашній арешт.

Постановлено стягнути солідарно:

з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на користь ОСОБА_17 у відшкодування матеріальної та моральної шкоди 66 960 грн.;

з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 на користь ОСОБА_18 у відшкодування моральної шкоди 20 000 грн., на користь ОСОБА_19 у відшкодування матеріальної та моральної шкоди 75 440 грн.;

з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 на користь ОСОБА_20 у відшкодування матеріальної та моральної шкоди 11 000 грн.;

з ОСОБА_12 , ОСОБА_14 на користь ОСОБА_21 у відшкодування матеріальної та моральної шкоди 31 050 грн..

Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

в с т а н о в и л а:

Вироком суду ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 визнано винними та засуджено за вчинення таких злочинів.

У березні 2014р., точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_12 , будучи раніше неодноразово судимим за тяжкі та особливо тяжкі злочини, не маючи законних джерел доходу і переслідуючи мету отримання незаконного збагачення, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, пов`язаною із вчиненням розбійних нападів з метою заволодіння чужим майном громадян шляхом проникнення у їх житло на території Миколаївської області.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_12 вирішив створити стійке об`єднання у формі організованої озброєної групи-банди, до участі у якій планував залучити осіб, з якими підтримував довірливі відносини.

Здійснюючи підготовку до майбутньої злочинної діяльності, ОСОБА_12 , маючи злочинний досвід, розробив план злочинної діяльності, який передбачав: підшукування та залучення учасників для участі в організованій групі - банді, обрання об`єктів злочинних посягань, збір даних про потерпілих, підготовка зброї та необхідного спорядження для вчинення злочинів, спостереження за навколишньою місцевістю і обстановкою перед вчиненням злочинів і в момент злочинного посягання, визначення дій кожного учасника організованої групи банди, під час розбійних нападів.

Поклавши на себе функції організатора та керівника організованої групи - банди, ОСОБА_12 особисто підібрав її учасників. Забезпечуючи стійкість організованої групи, керованість і тривалість намічених ним злочинних дій, він використовував для відбору кандидатів їх особисті якості - схильність до вчинення злочинів, здатність до безумовного підпорядкування йому, надбані ними звички, умови їх життя, тощо. Крім зазначених факторів та обставин, перевага при відборі до складу організованої ОСОБА_12 організованої групи - банди надавалась особам, які перебували з ним в дружніх відносинах та викликали в нього довіру.

У квітні 2014р., точної дати в ході слідства не встановлено, реалізуючи злочинний план у частині формування організованої озброєної групи - банди, ОСОБА_12 залучив до складу злочинного об`єднання своїх знайомих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , запропонувавши останнім прийняти участь у скоєнні розбійних нападів.

ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , усвідомлюючи протиправність даної пропозиції, бажаючи систематично отримувати власну матеріальну вигоду від заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, прийняли пропозицію ОСОБА_12 та дали свою добровільну згоду на спільну злочинну діяльність.

Отримавши від ОСОБА_14 та ОСОБА_13 згоду на спільну злочинну діяльність у складі організованої групи - банди, ОСОБА_12 за покладеними на себе функціями організатора і керівника, з метою підготовки до вчинення корисливих злочинів, дотримання співучасниками заходів конспірації для протидії викриттю, довів їм загальний план вчинення злочинів та функції кожного з учасників організованої групи - банди.

Функцію керівника вказаної групи взяв на себе ОСОБА_12 , який керував діями спільників та об`єднував дії членів групи, під час здійснення злочинної діяльності.

Згідно з розподілом функцій між членами групи ОСОБА_12 була відведена функція: обрання об`єктів злочинних посягань, збір даних про потерпілих, підготовка зброї та необхідного спорядження для вчинення злочинів, спостереження за навколишньою місцевістю і обстановкою перед вчиненням злочинів і в момент злочинного посягання, безпосередня участь у вчинені розбійного нападу та застосування вогнепальної зброї з метою обмеження свободи потерпілих і припинення можливого фізичного опору.

ОСОБА_13 та ОСОБА_14 організатором групи були відведені функції по проникненню до житлових приміщень громадян та заволодіння цінностями, а також вимагання грошей та цінностей, із застосуванням масок і іншої одежі з метою маскування своєї зовнішності, і можливого насильства до громадян з метою обмеження їх свободи і припинення можливого фізичного опору.

У цей же час, точної дати в ході слідства не встановлено, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , перебуваючи за місцем тимчасового проживання ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_7 , узгоджуючи деталі плану майбутніх розбійних нападів на потерпілих, для досягнення спільної злочинної мети та з метою подолання можливого опору зі сторони потерпілих, вирішили використовувати при вчиненні розбійних нападів вогнепальну зброю. З цією метою ОСОБА_12 та ОСОБА_13 привезли із собою мисливську рушницю, із якої вони планували виготовити обріз.

Цього ж дня, точної дати в ході слідства не встановлено, перебуваючи за вищевказаною адресою на території дачної ділянки, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , діючи у складі організованої групи, за допомогою підручних засобів (турбинки) з мисливської рушниці «ЗК» 16-го калібру № НОМЕР_1 , шляхом вкорочення саморобним способом стволу та ложі мисливської рушниці, з метою подальшої конспірації вказаної вогнепальної зброї при її зберіганні та носінні, виготовили обріз, який відповідно до висновку експерта №2066/2067 від 18.12.2014 є одноствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю обрізом мисливської рушниці.

Після виготовлення обрізу мисливської рушниці, який періодично зберігався, як ОСОБА_14 на території тимчасового його проживання, так і ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , як організатор озброєної злочинної групи - банди, надав вказівку ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , перед вчиненням розбійних нападів, забезпечити учасників організованої групи - банди засобами маскування (масками і рукавичками) та засобами зв`язування (скотчем).

Таким чином, у квітні 2014р. за вказаних обставин ОСОБА_12 створив організовану озброєну групу банду, члени якої зорганізувались з метою злочинної діяльності, пов`язаної із скоєнням розбійних нападів з метою заволодіння чужим майном громадян, поєднаних з погрозою та застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих.

Крім цього, організатором злочинної групи ОСОБА_12 прийнято рішення про залучення інших осіб до скоєння розбійних нападів, в разі неможливості участі у злочинах учасників організованої групи банди.

ОСОБА_12 у період з травня по серпень 2014р., здійснюючи підготовку до запланованих злочинів, залучив до спільної злочинної діяльності ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з метою вчинення ними одиничних розбійних нападів, відвівши їм функцію з проникнення до житлових будинків громадян та відкритого заволодіння належного їм майна, із застосуванням фізичного насилля до потерпілих, не повідомляючи при цьому, деталі розробленого злочинного плану та вчинення ним систематично злочинів спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ОСОБА_15 та ОСОБА_16 прийняли пропозицію ОСОБА_12 та в подальшому за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 вчинили розбійний напад.

Таким чином, у період з 14.04.2014р. по 19.08.2014р. ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , діючи в складі організованої озброєної групи - банди, на території Миколаївської області скоїли ряд розбійних нападів з метою заволодіння чужим майном, поєднані із погрозою та застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з проникненням у житло, при наступних обставинах.

1) Маючи на меті незаконне протиправне збагачення шляхом здійснення розбійного нападу, ОСОБА_12 довів розроблений план учасникам організованої ним злочинної групи - банди ОСОБА_13 та ОСОБА_14 спільно з ним вчинити розбійний напад на приватний будинок, який знаходиться в м. Первомайську Миколаївської області, на що вони дали свою добровільну згоду, після чого ОСОБА_12 повідомив план злочинних дій по вчиненню розбійного нападу та визначив необхідну для його вчинення кількість учасників.

Організатор озброєної організованої групи - банди ОСОБА_12 , підшукав транспорт для пересування злочинної групи, а саме найняв для проїзду до м. Первомайська Миколаївської області - ОСОБА_22 , який працює водієм таксі бази «915» у м. Миколаєві на автомобілі «Ніссан Сані», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно відведеної функції та виконуючи вказівку організатора злочинної групи ОСОБА_12 , ОСОБА_14 для вчинення розбійного нападу взяв з собою раніше виготовлені речі, а саме: обріз мисливської рушниці, маски, рукавиці та засоби зв`язування (скотч). Крім цього, з метою придушення можливого опору потерпілого при вчиненні розбійного нападу, ОСОБА_13 взяв з собою кухонний ніж.

13.04.2014р. близько 21.30 год. озброєна організована група - банда у складі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 на вищезазначеному автомобілі прибули до м. Первомайська Миколаївської області.

Перед вчиненням розбійного нападу на визначений ОСОБА_12 будинок АДРЕСА_8 , члени злочинної групи провели огляд зазначеного будинку з метою встановлення сторонніх осіб, а також способи найбільш вдалого проникнення на територію домоволодіння та шляхи відходу після вчинення нападу.

14.04.2014р. близько 00.15 год., діючи згідно заздалегідь розробленого плану, який доведено до відома всіх учасників групи, згідно розподілених ОСОБА_12 функцій, та маючи при собі обріз мисливської рушниці, ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 перелізли через паркан вказаного домоволодіння та проникли на його територію, де з метою попередження викриття їх протиправної діяльності та уникнення передбаченої законом відповідальності в разі їх викриття, використали під час вчинення злочину маски та рукавички.

Знаходячись біля зазначеного будинку, ОСОБА_13 , розбивши скло вікна та виконуючи вказівку організатора озброєної групи - банди ОСОБА_12 , проник в будинок, а за ним, таким же чином проникли до будинку ОСОБА_12 та ОСОБА_14 ..

В одній з кімнат будинку було виявлено господаря ОСОБА_17 , в результаті чого ОСОБА_13 , виконуючи вказівку організатора групи ОСОБА_12 , залишився поруч з потерпілим, якому демонстративно показував кухонний ніж з метою придушення будь-якого можливого опору.

У той же час, ОСОБА_12 передав ОСОБА_14 обріз мисливської рушниці та наказав стежити за діями потерпілого ОСОБА_17 , погрожуючи останньому застосуванням вказаного обрізу.

Організатор озброєної злочинної групи - банди ОСОБА_12 , переслідуючи мету, а саме отримання прибутку для особистого збагачення, почав шукати гроші та цінності, які знаходились в будинку, та в подальшому заволодів наступним майном:

грошима в сумі 13 000 грн;

мобільним телефоном «Нокіа х-1-01», вартістю 500 грн, в якому знаходились сім-карти мобільних операторів «МТС» та «КиївСтар», вартістю по 10 гривень кожна;

золотим жіночим ланцюжком вагою 16,5г, вартістю 12 000 грн;

ноутбуком «Compag CQ-325ER», вартістю 4800 грн;

модем радіо-інтернету, вартістю 600 грн;

блок цигарок, вартістю 180 грн;

пляшка горілки «Немирів», вартістю 90 грн;

цукерки на загальну суму 200 грн;

ковбаса «лікарська» вагою 1кг, вартістю 60 грн.

Після цього, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , виконуючи вказівку ОСОБА_12 , погрожуючи потерпілому ОСОБА_17 застосуванням насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, що виразилося у демонстрації зброї, зв`язали останньому руки та ноги за допомогою раніше придбаної клейкої стрічки (скотча), обмеживши свободу дій, чим запобігли можливому фізичному опору з його сторони.

ОСОБА_13 , перебуваючи біля зв`язаного та безпорадного потерпілого ОСОБА_17 , побачивши на руці останнього чоловічу обручку вагою 4г, вартістю 2000 грн, погрожуючи фізичною розправою та демонструючи кухонний ніж, відкрито нею заволодів.

Таким чином, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 відкрито заволоділи майном ОСОБА_17 на загальну суму 33 450 грн, спричинивши йому матеріальні збитки у вказаному розмірі. Після цього, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 залишили місце злочину, розпорядившись вищезазначеним майном на власний розсуд.

2) Крім цього, приблизно в 20-х числах травня 2014р., більш точної дати встановити не виявилось можливим, ОСОБА_13 , виконуючи функцію пов`язану із збором інформації про громадян, за місцем мешкання яких можлива наявність значної суми грошей та цінностей, стало відомо про те, що за місцем мешкання його односельців ОСОБА_23 за адресою: АДРЕСА_6 може бути велика кількість грошей та цінностей.

Дану інформацію ОСОБА_13 повідомив організатору злочинної групи - банди ОСОБА_12 , який, в свою чергу, визначив вказаний об`єкт для скоєння розбійного нападу. Розробивши план нападу на вказану адресу, ОСОБА_12 довів його до відома ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

У зв`язку з тим, що ОСОБА_13 мешкає в одному селі з потерпілими, згідно плану, розробленого ОСОБА_12 , а також з метою унеможливити його впізнання односельцями та викриття їх злочинних дій правоохоронними органами, його функція у нападі полягала у зборі інформації стосовно мешканців за вказаною адресою та передачу її ОСОБА_12 .

Через деякий час, точної дати в ході слідства не встановлено, ОСОБА_13 , з метою детального інформування учасників організованої групи - банди, безпосередньо продемонстрував ОСОБА_12 та ОСОБА_14 будинок, на який вони планували вчинити розбійний напад.

ОСОБА_12 , як організатор та керівник озброєної злочинної групи - банди підшукав транспорт для пересування злочинної групи до місця скоєння злочину, а саме найняв для проїзду групи до с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області ОСОБА_22 , який працює водієм таксі бази «915» у м. Миколаєві на автомобілі «Ніссан Сані», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Крім цього, ОСОБА_12 для вчинення розбійного нападу було сформовано склад учасників, які брали безпосередню участь у злочині.

У склад злочинної групи по нападу на родину ОСОБА_23 входили: ОСОБА_12 організатор групи, ОСОБА_14 , а також було залучено ОСОБА_15 , з яким у ОСОБА_12 були довірливі відносини.

Так, 28.05.2014р. близько 20.00 год. ОСОБА_12 разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на вищезазначеному автомобілі прибули в с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, де зустріли ОСОБА_13 , який, в свою чергу, згідно відведеної йому функції, передав ОСОБА_12 пакет, в якому знаходився обріз мисливської рушниці, маски, рукавиці та засоби зв`язування (скотч).

Перед вчиненням розбійного нападу на будинок АДРЕСА_9 члени злочинної групи провели огляд зазначеного будинку з метою встановлення сторонніх осіб, а також способи найбільш вдалого проникнення на територію домоволодіння та шляхи відходу після вчинення нападу.

Приблизно в 23.30 год., діючи згідно заздалегідь розробленого та доведеного до відома всіх учасників нападу плану, згідно розподілених ОСОБА_12 функцій, та маючи при собі обріз мисливської рушниці, ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 перелізли через паркан вказаного домоволодіння та проникли на його територію, де з метою попередження викриття їх протиправної діяльності та уникнення передбаченої законом відповідальності, в разі їх викриття, використали під час вчинення злочину маски та рукавички.

Після чого, учасники організованої групи - банди ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та залучений до вчинення розбійного нападу ОСОБА_15 , через незачинені двері проникли у приміщення будинку, де знаходились потерпілі ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Знаходячись в приміщенні будинку, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , продовжуючи злочинні дії, направлені на заволодіння майном потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , погрожуючи їм застосуванням насильства, небезпечного для їх життя та здоров`я, що виразилося у демонстрації зброї, почали вимагати гроші.

Не погоджуючись з діями ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , потерпілий ОСОБА_18 вимагав від них покинути будинок.

Після цього, ОСОБА_12 , з метою придушення опору потерпілих, було спричинено декілька ударів за допомогою обріза мисливської рушниці в обличчя потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Згідно висновків експерта №134, №135 від 13.06.2014 у ОСОБА_18 та ОСОБА_19 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

З метою запобігання можливого подальшого фізичного опору зі сторони потерпілих, ОСОБА_12 надано вказівку ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зв`язати потерпілих. Виконуючи вказівку, останні зв`язали потерпілим руки та ноги за допомогою раніше переданої їм ОСОБА_13 клейкої стрічки (скотча), обмеживши свободу дій потерпілих, чим запобігли подальшому опору з їх сторони.

Переслідуючи мету отримання прибутку для особистого збагачення, організатор групи ОСОБА_12 , передав обріз мисливської рушниці ОСОБА_14 та наказав контролювати дії потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , при цьому ОСОБА_12 разом з ОСОБА_15 відкрито заволоділи майном, яке належить потерпілим, а саме:

грошима в сумі 15 700 грн;

2000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 17 072,60грн;

золотий ланцюжок вагою 10г, вартістю 5000 грн;

золотий ланцюжок вагою 2г, вартістю 1000 грн;

сережки «циганські» вагою 5г, вартістю 2500 грн;

золотий перстень чоловічий вагою 9г, вартістю 5000 грн;

золоте кільце жіноче вагою 4г, вартістю 1500 грн;

золотий перстень жіночий вагою 2г , вартістю 2000 грн;

золота обручка вагою 9г, вартістю 2500 грн;

мобільний телефон «Нокіа 6500», вартістю 1600 грн., з сім-картою мобільного оператора «КиївСтар», вартістю 10грн;

мобільний телефон «Самсунг дуос», вартістю 600 грн., з сім-картами мобільних операторів «КиївСтар» та «МТС» ,загальною вартістю 20 грн;

мобільний телефон «Нокіа 5228», вартістю 2000 грн, з сім-картою мобільного оператора «КиївСтар», вартістю 10 грн.

Всього ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 заволоділи майном ОСОБА_18 та ОСОБА_19 на загальну суму 56 512,60 грн, спричинивши ним матеріальні збитки у вказаному розмірі.

Після цього ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 залишили місце злочину.

Згідно досягнутої домовленості, ОСОБА_24 награбоване майно було розподілено між учасниками розбійного нападу, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та залученим для вчинення розбійного нападу ОСОБА_15 ..

3) Крім того, приблизно в серпні 2014р., точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_14 , усвідомлюючи, що він перебуває у складі організованої озброєної групи банди, переслідуючи мету власного збагачення внаслідок вчинення нападів на житлові приміщення громадян, довів до відома ОСОБА_12 інформацію стосовно родини ОСОБА_25 , за місцем мешкання якої можливе знаходження великої кількості грошей та цінностей, з метою вчинення розбійного нападу на вказану родину. При цьому, згідно досягнутої домовленості з ОСОБА_12 , безпосередню участь у розбійному нападі на родину ОСОБА_26 не приймав, оскільки знаходився за межами Миколаївської області.

ОСОБА_12 розробивши план вчинення розбійного нападу та визначившись з кількістю його учасників, з урахуванням того, що ОСОБА_14 прийняти участь не має можливості, залучив до його вчинення, окрім ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , з яким у останнього були довірливі відносини.

У свою чергу, ОСОБА_16 надав свою добровільну згоду на вчинення вказаного розбійного нападу.

З метою мобільного пересування по м. Миколаєву, ОСОБА_12 , як організатор та керівник озброєної злочинної групи - банди, підшукав транспорт для пересування учасників розбійного нападу до місця скоєння злочину, а саме найняв водія ОСОБА_22 , з метою їх перевезення до будинку АДРЕСА_10 , який працює водієм таксі бази «915» у м. Миколаєві на автомобілі «Ніссан Сані», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Для придушення можливого опору з боку потерпілих, ОСОБА_12 взяв з собою обріз мисливської рушниці.

19.08.2014р. близько 21.00 год. ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , згідно розробленого ОСОБА_12 плану та доведеного до відома всіх учасників нападу, підійшли до квартири АДРЕСА_11 , де мешкає родина ОСОБА_25 , де з метою попередження викриття їх протиправної діяльності та уникнення передбаченої законом відповідальності в разі їх викриття, використали під час вчинення злочину маски та рукавички.

Прибувши до вказаної квартири, ОСОБА_12 подзвонив у вхідні двері, які відчинив потерпілий ОСОБА_20 , після чого члени озброєної організованої групи банди та залучений до вчинення розбійного нападу ОСОБА_16 , увірвались у приміщення квартири.

З метою придушення можливого опору з боку потерпілого ОСОБА_20 , учасники нападу почали наносити потерпілому удари в область голови та тулуба. Також, ОСОБА_12 , використовуючи обріз мисливської рушниці, наніс декілька ударів потерпілому ОСОБА_20 в область обличчя та тулуба.

Згідно висновку експерта №1282 від 22.08.2014р., у ОСОБА_20 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

Під час побиття потерпілого ОСОБА_20 з іншої кімнати квартири вийшла дружина останнього ОСОБА_27 , яку ОСОБА_16 з метою придушення можливого фізичного опору, схопив за шию. В той момент ОСОБА_27 , якій вдалось вирватись, відразу ж вибігла до іншої кімнати, де почала кликати на допомогу.

Побоюючись можливого затримання на місці злочину, ОСОБА_12 було прийнято рішення на втечу з місця події, про що він повідомив ОСОБА_16 та ОСОБА_13 ..

При вчиненні розбійного нападу ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 відкрито заволоділи майном ОСОБА_20 та ОСОБА_27 , а саме грошовими коштами на суму 1000 грн, спричинивши їм матеріальні збитки у вказаному розмірі.

Після чого ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 залишили місце злочину, розпорядившись вищезазначеним майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , діючи в складі організованої озброєної групи-банди, в період з 14 квітня 2014р. по 19 серпня 2014р. відкрито заволоділи чужим майном на загальну суму 90 962,60 грн..

4) Крім цього, 14.05.2014р. ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_14 та двома невстановленими в ході досудового слідства особами, на невстановленому автомобілі прибули до с. Коблево Березанського району Миколаївської області.

Перед поїздкою у зазначене село, ОСОБА_12 надав вказівку ОСОБА_14 взяти з собою вогнепальну зброю обріз мисливської рушниці та засоби маскування (маски та рукавиці), яку останній виконав.

14.05.2014р. в вечірній час, точного часу слідством встановити не виявилось можливим, повертаючись з с. Коблево Березанського району Миколаївської області до м. Миколаєва, ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_14 та невстановленій особі прийняти участь у скоєнні розбійного нападу.

ОСОБА_14 спільно з невстановленою особою, усвідомлюючи протиправність даної пропозиції, однак, бажаючи отримати власну матеріальну вигоду від заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, прийняли пропозицію ОСОБА_12 та надали свою згоду на участь у зазначеному злочині.

Під час скоєння розбійного нападу на родину ОСОБА_21 , з метою придушення можливого фізичного опору потерпілими, ОСОБА_12 вирішив використати вогнепальну зброю обріз мисливської рушниці.

Крім цього, ОСОБА_12 , здійснюючи підготовку до скоєння розбійного нападу, надав вказівку ОСОБА_14 взяти рукавички та маски для маскування обличчя.

Того ж дня, в вечірній час, точного часу слідством не встановлено, прибувши до села Тузли Березанського району Миколаївської області, ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_14 та невстановленою особою провели огляд будинку АДРЕСА_12 у вказаному селі, з метою встановлення сторонніх осіб, а також способи найбільш вдалого проникнення на територію домоволодіння та шляхи відходу після вчинення розбійного нападу.

Діючи згідно розробленого плану, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та невстановлена особа, тримаючи при собі вогнепальну зброю, перелізли через паркан огорожі вказаного домоволодіння та проникли на територію будинку, де з метою попередження викриття їх протиправної діяльності та уникнення передбаченої законом відповідальності в разі їх викриття, використали під час вчинення злочину маски та рукавички.

15.05.2014р. близько 01.00 год., знаходячись біля зазначеного будинку, ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_14 та невстановленою особою, на подвір`ї домоволодіння почали розкидати різноманітні речі, з метою виклику потерпілого на подвір`я.

Через деякий час з будинку вийшов ОСОБА_21 і ОСОБА_12 , реалізуючи злочинний намір, погрожуючи обрізом мисливської рушниці, заштовхав потерпілого ОСОБА_21 в будинок.

Слідом за ОСОБА_12 в будинок увійшли ОСОБА_14 та невстановлена особа.

У той же час з другого поверху будинку спустилась ОСОБА_28 , якій ОСОБА_12 , погрожуючи обрізом мисливської рушниці наказав пройти в кімнату, де знаходився ОСОБА_21 ..

Після цього, ОСОБА_14 спільно з невстановленою особою зв`язали вказаним особам руки за допомогою клейкої стрічки (скотча), обмеживши свободу дій, чим запобігли можливому фізичному опору зі сторони потерпілих.

Після цього, ОСОБА_14 спільно з невстановленою особою контролювали поведінку потерпілих ОСОБА_21 та ОСОБА_28 , а ОСОБА_12 відкрито заволодів майном, яке належить потерпілим ОСОБА_21 та ОСОБА_28 , а саме:

гроші в розмірі 7000 грн;

жіноче кольє, вартістю 5000 грн;

каблучка жіноча із червоного золота, вартістю 9000 грн;

газовий пістолет «ПМ-Т», вартістю 4000 грн;

карточка для поповнення інтернетрахунку в кількості 10 штук вартістю 100 грн. за одну, на загальну суму 1000 грн..

Таким чином, ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та невстановлена особа, відкрито заволоділи майном ОСОБА_21 та ОСОБА_28 на загальну суму 26 000 грн, спричинивши їм матеріальні збитки у вказаному розмірі.

Після цього, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та невстановлена особа залишили місце злочину, розпорядившись вищезазначеним майном на власний розсуд.

У поданих на вирок апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_14 в апеляційній скарзі з доповненнями посилається на незаконність та необґрунтованість вироку. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та побудовані на недопустимих доказах. Наголошує, що під час досудового розслідування до нього застосовувалися недозволені методи ведення досудового слідства з боку працівників поліції. Стверджує, що жодними доказами його вину не підтверджено і судом допущено неповноту судового розгляду. Апелянт вказує на безпідставність його утримання під вартою протягом тривалого часу. Просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, змінити йому запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі;

- захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 вважає вирок суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, а його висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, до судом не прийнято до уваги той факт, що до ОСОБА_14 застосовувалися недозволені методи ведення досудового слідства, а тому він визнав себе винним у вчиненні злочинів, що знайшло своє підтвердження. Наголошує, що в діях ОСОБА_14 відсутній склад злочину - бандитизм, передбачений ст.257 КК України, оскільки сам по собі факт наявності зброї у групи і використання її при нападі за відсутності інших ознак банди, не утворює бандитизм. З пояснень потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 випливає, що вони обвинуваченого ОСОБА_14 не бачили, так як під час нападу усі нападники були в масках. Під час слідчого експерименту працівники поліції примусили ОСОБА_14 вказати на обставини вчинення злочинів. Інші докази у справі відсутні. Сім`ю ОСОБА_25 обвинувачений взагалі не знає і не міг нічого доводити про них до ОСОБА_29 . Водій ОСОБА_22 , який є свідком, лише декілька разів возив якихось людей. Потерпілі сім`я ОСОБА_25 не вказували на обвинуваченого ОСОБА_14 . Вважає, що його участь у розбійних нападах не доведено через відсутність доказів. Виявлений під час обшуку у ОСОБА_14 якийсь кусок труби не відповідає цілісності обрізу мисливської рушниці та не доводить складу злочину, передбаченого ч.3 ст.263-1 КК України. Просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий виправдувальний вирок щодо ОСОБА_14 ;

- обвинувачений ОСОБА_13 вважає вирок суду першої інстанції незаконним, наголошує, що його винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів не доведено. Вважає, що вирок ухвалено з істотними порушення вимог кримінального процесуального закону;

- захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 посилається на незаконність та необґрунтованість вироку. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на припущеннях Наголошує, що свідок ОСОБА_30 не був безпосередньо допитаний у судовому засіданні, тому суд не мав права посилатися на протокол слідчого експерименту від 09.01.2015 року за його участю. Судом не прийнято до уваги, що інші обвинувачені заперечували участь ОСОБА_13 по епізоду злочину в м. Первомайську. Показання свідка ОСОБА_22 не доводять причетність ОСОБА_13 до вчинення будь-яких злочинів. Апелянт також вказує, що по епізоду нападу на подружжя ОСОБА_23 є лише показання свідка ОСОБА_22 , який підтвердив лише факт зустрічі ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .. Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_14 відмовився від свої показань на слідчому експерименті за його участю та заперечував участь ОСОБА_13 у вчиненні нападу на ОСОБА_23 іншими обвинуваченими. Зазначає, що слідчу дію з впізнання зброї Городецькими проведено з порушенням вимог ст.229 КПК України, оскільки представлені для впізнання зразки мали значні відмінності. Крім того, зазначає про недопустимість як доказів протоколів огляду місця події від 13.10.2014 року та протоколу огляду предмета від 13.10.2014 року, висновок експерта № 53 від 23.01.2015 року. Так, потерпілі ОСОБА_25 повідомили, що вилучення дерев`яної дощечки з їх квартири відбулось за їх участю та слідчого без будь-якої фіксації такої дії. В протоколі огляду місця події не міститься жодної інформації стосовно вилучення будь-яких речей, відомості щодо понятого відсутні. Наголошує, що стороною обвинувачення не доведено походження фрагменту ців`я, а отже висновок експертизи №53 від 23.01.2015 року має бути визнаний недопустимим доказом відповідно до вимог ч.5 ст.101 КПК України. Відтак усі первинні та похідні докази мають бути визнані недопустимими доказами. Вказує, що в порушення вимог ст.290 КПК України стороною обвинувачення під час судового розгляду долучені докази, які для ознайомлення не надавались: протокол обшуку від 15.10.2014 року за місцем проживання ОСОБА_13 , згідно якого вилучили мобільний телефон, а тому він є недопустимим доказом. Вважає, що суд у вироку не навів переконливих аргументів на спростування доводів позиції захисту ОСОБА_13 , які не отримали належної оцінки. За таких обставин, винуватість ОСОБА_13 у вчиненні злочинів не доведено належними та допустимим доказами. Просить скасувати вирок суду першої інстанції та на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_13 у зв`язку з не встановленням достатніх доказів винуватості особи у суді і вичерпані можливості їх отримати;

- обвинувачений ОСОБА_12 в апеляційній скарзі з доповненнями вважає вирок суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим. Свої доводи мотивує тим, що докази обвинувачення зібрані з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та є сфальсифікованими працівниками поліції. Вважає, що під час судового розгляду висунуте йому обвинувачення не знайшло свого підтвердження і доказів його винуватості здобуто не було. Судом першої інстанції прийнято до уваги лише докази сторони обвинувачення, що свідчить про порушення основного принципу судочинства законності. Крім того, з урахуванням стану його здоров`я, наявності постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, порушує питання про зміну йому запобіжного заходу на більш м`який, зокрема, домашній арешт. Просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, змінити йому запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі;

- захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів указує, що висновки суду ґрунтуються на недопустимих доказах, зокрема, на даних протоколу огляду місця події від 13.10.2014 року за епізодом розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_25 , які взагалі не міститься жодної інформації про виявлення та вилучення будь-яких речей, однак згідно показаній потерпілих ОСОБА_25 , вони знайшли в своїй квартирі дерев`яну дощечку, яку видали пізніше працівникові міліції без участі понятих та належної фіксації. Вважає, що висновок експертизи №53 від 23.01.2015 року є недопустимим доказом, оскільки порушено правила упакування предметів, які надаються для дослідження, стороною обвинувачення не доведено походження фрагменту ців`я, який є предметом дослідження. Також апелянт вказує, що свідок ОСОБА_31 не була допитана належним чином, яка покинула залу суду, допит якої не був закінчений стороною захисту, на що суд не відреагував. Свідок ОСОБА_32 не зміг спростувати доводи сторони захисту щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону при збиранні доказів, а саме вилучені фрагменту ців`я. Потерпілий ОСОБА_17 давав непослідовні показання щодо обставин розбійного нападу, на запитання сторони захисту говорив, що нічого не пам`ятає, і його показання не доводять вину ОСОБА_12 .. Впізнання обрізу потерпілою ОСОБА_19 також було проведено з порушенням вимог ст. 229 КПК України, так як зброя була пред`явлена з різкими відмінностями, один обріз був обмотаний ізолентою. Показання свідка ОСОБА_33 , яка приймала цінності без будь-яких дозвільних документів від ОСОБА_29 і ОСОБА_34 , є сумнівними, її допит було перервано, вона самовільно покинула зал судового засідання, на що суд не відреагував. Речові докази, які досліджувалися, не містили дати прийняття на зберігання, не зазначені поняті, при яких вони вилучались. Стороною обвинувачення був наданий обріз перемотаний чорною ізолентою, хоча на впізнанні потерпілі зазначали, що обріз був перемотаний синьою ізолентою. Будь-яких інших доказів сторона обвинувачення не надала, тому не доведено вчинення ОСОБА_12 інкримінованих злочинів. Зазначає, що судом було порушено таємницю нарадчої кімнати, оскільки головуючий надіслав на адресу ГУ НП України в Миколаївській області листа про конвоювання обвинувачених до суду. Крім того, суд оголосив вирок без участі обвинувачених, які не були доставлені до зали судового засідання. Суд їм не роз`яснив зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просить скасувати вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_12 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції;

- обвинувачений ОСОБА_16 вважає вирок суду першої інстанції незаконним, ухваленим на підставі неналежних та недопустимих доказів. Указує, що судом першої інстанції не надано оцінку жодним доводам сторони захисту. Судовий розгляд проведено з обвинувальний ухилом. Суд не звернув уваги на те, що частина матеріалів кримінального провадження не відповідає фактичним обставинам справи та сфальсифікована працівниками поліції та прокуратури. Показання потерпілих ОСОБА_25 щодо обставин вчиненого розбійного нападу та причетності ОСОБА_16 до цього злочину є суперечливими та непослідовними. Впізнання за участю свідка ОСОБА_31 також є сумнівними, так як з її показаній вбачається, що обличчя осіб вона не бачила, діяла за порадою свого батька, працівника поліції. Крім того, суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання захисту про повторний допит цього свідка, яка самовільно покинула залу суду до закінчення її допиту стороною захисту, що є неповнотою судового розгляду. Під час проведення слідчого експерименту на підозрюваного ОСОБА_14 здійснювався тиск, він плутався у своїх показаннях, мав наляканий вигляд, що видно з відеозапису. За протоколами про результати зняття інформації з транспортних комутаційних мереж від 18 та 19.08.2014 року та з аудіозапису незрозуміло, хто говорить по телефону, і без проведення фоноскопічної експертизи неможливо ідентифікувати особу, що є лише припущенням сторони обвинувачення. Вказує на недопустимість як доказу протоколу впізнання зброї від 19.01.2015 року, стороною обвинувачення був наданий обріз перемотаний чорною ізолентою, хоча на впізнанні потерпілі зазначали, що обріз був перемотаний синьою ізолентою. Крім того, в порушення вимог ст.376 КПК України суд не роз`яснив обвинуваченим право ознайомитися з журналом судового засідання, зміст та порядок, строк оскарження судового рішення. Задовольнивши цивільні позови, судом не вказано, які суми та на чию користь вони стягнуті з обвинувачених. Просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий виправдувальний вирок.

- обвинувачений ОСОБА_15 не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ним не прийнято до уваги жодні клопотання сторін захисту. Вважає, що вирок побудовано на неналежних та недопустимих доказах;

- захисник ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_15 вважає вирок суду першої інстанції незаконним, ухваленим без належної оцінки зібраним у справі доказам та без врахування доводів сторони захисту. Зазначає, що вирок суду ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, сфальсифіковані працівниками поліції та прокуратури. Викладені у вироку показання потерпілих ОСОБА_23 , що вона впізнала ОСОБА_15 як особу, яка скоїла злочин, та впізнала обріз суперечать змісту наданих нею показаній під час судового розгляду про те, що вона бачила лише одну особу, яка була в кайданках, має проблеми зору. Вона впізнання обріз по синій ізоляційній стрічці, тоді як рукоятка було обмотана чорною стрічкою, на що суд не звернув уваги, і це свідчить про недопустимість як доказу протоколу впізнання зброї від 19.01.2015 року. Під час проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_35 плутався у своїх показання, мав наляканий вигляд, що вказує на здійснення тиску з боку правоохоронних органів. Свідок ОСОБА_36 не була допитана під час судового розгляду, тому суд не має права посилатися на її показання у вироку. Свідок ОСОБА_37 під час судового розгляду показав, що ОСОБА_15 бачить вперше, тому впізнати його не міг, що суперечить даним протоколу про впізнання ним ОСОБА_15 .. Крім того, суд не врахував, що ОСОБА_15 має проблеми із зором, про що наявний висновок експерта, якому надали якісь фотознімки та вказали де підписати, здійснюючи на нього тиск, та не пояснювали йому, кого він впізнає, а на фотознімку неможливо впізнати ОСОБА_29 , який на себе не схожий. Судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні клопотань про проведення фоноскопічної експертизи, оскільки за протоколами про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 18 та 19.08.2014 року неможливо встановити, що розмова відбулася за участю ОСОБА_15 .. Крім того, суд безпідставно відхилив клопотання сторони захисту про повторний допит свідка ОСОБА_31 , яка самовільно покинула зал судового засідання до завершення її допиту, що свідчить про неповноту судового розгляду. Вказує на недопустимість як доказу протоколу впізнання зброї від 19.01.2015 року, стороною обвинувачення був наданий обріз перемотаний чорною ізолентою, хоча на впізнанні потерпілі зазначали, що обріз був перемотаний синьою ізолентою. Крім того, в порушення вимог ст.376 КПК України суд не роз`яснив обвинуваченим право ознайомитися з журналом судового засідання, зміст та порядок та строк оскарження судового рішення. Також головуюча не повідомила стороні захисту, коли буде проголошено вирок. Задовольнивши цивільні позови, судом не вказано, які суми та на чию користь вони стягнуті з обвинувачених. Просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий виправдувальний вирок щодо ОСОБА_15 ;

- прокурор оскаржує вирок суду першої інстанції в частині виправдування ОСОБА_12 за ч.2 ст.309 КК України. Зазначає, що суд дійшов висновку про недоведеність його вини у вчиненні інкримінованого злочину лише з підстав власних заперечень вини обвинуваченим та без належної оцінки всіх зібраних доказів. Стверджує, що в порушення вимог ст.ст. 370, 374 КПК України рішення стосовно виправдання обвинуваченого ОСОБА_12 за ч.2 ст.309 КК України невмотивоване. Зазначає, що розбіжність інкримінованої дати вчинення злочину, про що вказано в обвинувальному акті не є підставою для визнання особи невинуватою у вчиненні злочину. Просить скасувати вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_12 та ухвалити новий вирок, яким визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Вважати ОСОБА_12 засудженим за ч. 3 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, за ч.4 ст.187 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, за ст.257 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, за ч. 3 ст.263-1 КК України на9 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. Вирішити питання про долю речових доказів (чотири паперові згортки сріблястого кольору, в яких міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,4532 грама), відповідно до ст.100 КПК України.

Заслухавши доповідача, доводи обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та їхніх захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтримали апеляційні вимоги, наведені обвинуваченими та захисниками, просили їх задовольнити, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги прокурора щодо ухвалення нового вироку щодо ОСОБА_12 , вважав апеляційні скарги обвинувачених та захисників такими, що не підлягають задоволенню, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або із порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції, виключно, якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

В апеляційній скарзі прокурором заявлено клопотання про повторне дослідження доказів за обвинуваченням ОСОБА_29 за ч.2 ст.309 КК України, а саме, протоколу затримання, висновку експертизи, речових доказів, оскільки судом неповно досліджено обставини, встановлені під час кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисником ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 заявлено клопотання про повторне дослідження доказів, зокрема, допит свідків ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 щодо обставин події 13.10.2014 року, протоколів слідчий дій, висновку експертизи, відеозапису слідчого експерименту, речових доказів, яким на його думку, судом першої інстанції не дано належної оцінки.

Враховуючи, що сторонами обвинувачення та захисту не наведено будь-яких обґрунтувань, які б вказували та те, що докази сторін обвинувачення та захисту були судом першої інстанції досліджені не повністю або з порушеннями, колегія суддів вважає, що підстави для повторного дослідження доказів та задоволення клопотання сторін обвинувачення та захисту відсутні.

Зі змісту апеляційних скарг прокурора та захисника ОСОБА_8 вбачається, що їхні доводи фактично зводяться до незгоди з оцінкою доказів та встановленими судом обставинами кримінального провадження у судовому рішенні.

Доводи обвинувачених та захисників в апеляційних скаргах про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та недоведеність винуватості ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих злочинів, а також аналогічні твердження обвинувачених під час судового розгляду, є непереконливими.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, за які вони засуджені, за встановлених та викладених у вироку обставин, обґрунтовані дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Під час судового розгляду обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 не визнали себе винними та стверджували про свою непричетність до вчинених розбійних нападів, в тому числі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у складі організованої озброєної групи банди.
При цьому ОСОБА_14 і ОСОБА_15 заявили, що під час досудового розслідування відносно них вчинявся тиск з боку правоохоронних органів, внаслідок чого вони обмовили себе у вчиненні злочинів.

Ці заперечення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 проти обвинувачення були предметом перевірки під час судового розгляду та спростовуються детально наведеними у вироку доказами.

1) За епізодом розбійного нападу на ОСОБА_17 в м. Первомайську.

Обставини, за яких ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 вчинили розбійний напад на ОСОБА_17 підтверджуються наступними доказами.

З протоколів слідчих експериментів від 14.10.2014 року та 23.12.2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_14 та його захисників, відеозапису цієї слідчої дії випливає, що ОСОБА_14 добровільно, без будь-якого примусу та підказок, безпосередньо на місця вчинення злочину, вільно орієнтуючись на місцевості та у приміщенні, послідовно та детально повідомив про обставини вчинення ним, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_17 в м. Первомайську, для чого попередньо з мисливської рушниці виготовили обріз, показав, де вони зупинили автомобіль на вул. Ш. Алейхема, підійшли до будинку потерпілого і перелізли через паркан, одягли маски та рукавиці, розбили вікно і через нього проникли до будинку, вказав на кімнату, де вони напали на потерпілого ОСОБА_17 , обшукали кімнати та забрали цінні речі. Потім покинули будинок через вхідні двері, показав напрямок їх втечі до автомобілю, який чекав на куті меблевої фабрики по вул. Ш. Алейхема. (т.3 а.п. 167 -190, т.4 а.п.105 - 114)
При проведені зазначених процесуальних дій за участю ОСОБА_14 та його захисників будь-яких зауважень щодо їх змісту та зафіксованих в них обставин, від нього та захисників не надходило.
Отже, з показаній ОСОБА_14 при проведенні слідчих експериментів убачається, що повідомленні ним обставини вчинення злочинів могли бути відомі лише особі, яка безпосередньо вчинила цей злочин.

Зазначені вище показання ОСОБА_14 відповідають дійсності, оскільки вонипідтверджуються іншими доказами.

З протоколу огляду місця події від 14.04.2014р., його додатків (схеми будинку, таблиці фотозображень) убачається, що в будинку АДРЕСА_8 (де поблизу розташований автовокзал) у потерпілого ОСОБА_17 , на 08.30 год. був безлад: в коридорі, кухні, кімнатах речі перевернуті, двері меблевих шаф відкриті, полиці в них частково пусті, речі з них вивалені на підлогу, розкидані; в кімнаті з двома вікнами, одне із пошкодженим склом; з поверхонь вхідних дверей, пошкодженого вікна, меблів виявлені та вилучені сліди, також вилучені фрагмент липкої стрічки.
Ці дані узгоджуються з показаннями підозрюваного ОСОБА_14 на слідчих експериментах про те, що він, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 під час розбійного нападу розбили вікно, через яке проникли до будинку потерпілого ОСОБА_17 , напали на нього, обшукали кімнати та заволоділи цінним майном.
Потерпілий ОСОБА_17 показав, що 14.04.2014 року вночі в його будинок проникло троє невідомих осіб в масках та рукавицях, погрожуючи ножем та зброєю, вимагали гроші, цінності, били по обличчю, зв`язали руки, ноги скотчем, все в будинку перевернули та викрали цінне майно, яке зазначено в фабулі обвинувачення. Під час досудового розслідування один підозрюваний ( ОСОБА_14 ) показав, як вони вчинили напад у його будинку та заволоділи майном.
Ці покарання потерпілого узгоджуються з даними, що містяться у протоколі огляду місця події та з показаннями підозрюваного ОСОБА_14 під час слідчого експерименту щодо місця та обставин вчинення розбійного нападу, тому суд першої інстанції правильно визнав їх достовірним джерелом доказів, оскільки вони підтверджуються іншими доказами.
Свідок ОСОБА_22 показав, що він у квітні-травні 2014р., будучи таксистом, на замовлення знайомого ОСОБА_12 надавав транспортні послуги на автомобілі "Ніссан" р/н НОМЕР_2 , возив ОСОБА_29 в Сливино на дачу ввечері, а наступного дня вранці повіз ОСОБА_29 , ОСОБА_41 , ОСОБА_34 та чоловіка без ноги на ім`я ОСОБА_42 до м. Первомайська, де зі слів ОСОБА_29 йому треба було забрати борг у м. Первомайську. Він їздив по місту та зупинявся за вказівкою ОСОБА_29 , іноді пасажири відлучалися з автомобілю, коли стемніло, вони зупинилися біля автовокзалу. ОСОБА_29 , ОСОБА_43 і ОСОБА_35 кудись пішли, залишився тільки чоловік без ноги, десь через 30 хв. вони повернулися з сумками, і ОСОБА_29 сказав швидко їхати з міста. До м. Миколаєва вони повернулися близько 08 год., він завіз в ОСОБА_44 на дачу ОСОБА_45 без ноги і ОСОБА_35 , а ОСОБА_29 і ОСОБА_43 довіз до кільця вул. Пушкінської. ОСОБА_29 залишив за поїздку 1500 грн, під час поїздки у ОСОБА_29 була спортивна сумка, у ОСОБА_41 пакет.
Він же, під час слідчого експерименту підтвердив зазначені обставини.
При пред`явленні особи для впізнання за фотознімками свідок ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_14 як особу, яку він разом ще з трьома особами весною 2014р. возив до м. Первомайська.
Про ті ж обставини поїздки на таксі до м. Первомайська ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 свідчать дані протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_46 , який впізнав ОСОБА_13 як особу, з якою ОСОБА_29 , ОСОБА_35 і він в середині квітня 2014р. їздили до м. Первомайська на таксі з водієм, а також впізнав ОСОБА_22 як водія такси, який в квітні возив його, ОСОБА_35 , ОСОБА_29 до м. Первомайська.
Ці ж обставини свідок ОСОБА_30 підтвердив під час слідчого експерименту, а саме про обставини поїздки в м. Первомайськ разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та водієм ОСОБА_22 ..
При цьому суд першої інстанції правильно визнав, що хоча свідок ОСОБА_30 безпосередньо не був допитаний у суді (у зв`язку перебуванням за межами України), проведені з ним слідчі дії, результати яких досліджені в судовому засіданні, є самостійними доказами і підлягають оцінці за загальними правилами - за ст.94 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.
Показаннями свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_47 під час проведення за їх участю слідчих експериментів підтверджено факт перебування вказаних обвинувачених в м. Первомайську за адресою вчинення нападу на потерпілого ОСОБА_17 ..

Наведені вище докази у своїй сукупності узгоджуються муж собою щодо обставин, за яких ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_17 , та викривають їх у вчиненні цього злочину, якими спростовуються твердження сторони захисту про непричетність ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 до нападу на потерпілого ОСОБА_17 ..

2) За епізодом розбійного нападу на подружжя ОСОБА_23 в с. МішковоПогорілове.

Обставини, за яких ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 вчинили розбійний напад на подружжя ОСОБА_23 підтверджуються наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_18 показав, що 28.05.2014р. біля 23.30 год. він з дружиною прокинулися і побачили в кімнаті трьох невідомих, двоє з яких були в масках, один - без маски. Нападники вимагали гроші, погрожували обрізом рушниці, яка була у одного із двох в масках. Нападники шукали цінні речі, все вивернули, знайшли та забрали золото, гроші у сумі 2000 доларів та 15000 грн., 4 мобільні телефони. Йому та дружині нападники наносили удари обрізом по обличчю, в груди, зв`язали скотчем руки і ноги, а потім втекли. Без маски був ОСОБА_48 , він впізнав його на впізнанні. ОСОБА_48 при нападі сидів біля його дружини, один раз вдарив її по обличчю, зняв з неї золоті прикраси. У подальшому, викрадені телефони були повернуті. Також він впізнав зброю, яка була у нападників. Під час нападу йому були спричинені тілесні ушкодження, пробили щоку.
Потерпілої ОСОБА_19 підтвердила ці ж обставини, а також те, що один з нападників з неї знімав золото, зривав сережки, ланцюжок, двоє інших били чоловіка, в меблевій стінці забрали 2000 доларів, виводили чоловіка у двір, завели побитим, скрутили руки, ноги. Нападники забрали телефони, двоє було в масках, один - в жовтій панамці, то був ОСОБА_48 , в нього був обріз. Нападники обріз передавали з рук в руки. Її били в груди, в обличчя обрізом з ізоляційною стрічкою, який вона потім впізнала.
Вони же, при пред`явленні особи для впізнання впізнали ОСОБА_15 як нападника на їх будинок.
Під час судового розгляд потерпілі впевнено вказали на обвинуваченого ОСОБА_15 як на особу, що він є одним із нападників, який був без маски на обличчі. Він перебував біля потерпілої ОСОБА_19 та наглядав за нею, бив її в обличчя та зняв з неї золоті прикраси.
При пред`явленні речей для впізнання, потерпілі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 впізнали обріз з ізолентою синього кольору і відсутнім ложе, як зброю, якою їм погрожували нападники 28.05.2014р..
Зазначені показання потерпілих суд першої інстанції правильно визнав достовірним джерелом доказів, оскільки вони підтверджуються іншими доказами.
Висновками судово-медичних експертиз №134 та №135 від 13.06.2014р. підтверджено, що потерпілому ОСОБА_18 заподіяні легкі тілесні ушкодження у вигляді саден і синців, ран в області обличчя, шиї, тулуба, кінцівок та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді рани в області лівої щоки, які утворилися від не менш 7 травматичних впливів тупих твердих предметів, можливо від ударів руками, ногами, в строк і за обставин нападу.
Потерпілій ОСОБА_19 заподіяні легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в області обличчя, грудної клітки, лівого передпліччя та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді ран в області обличчя, які утворилися від не менш 6-7 травматичних впливів тупих твердих предметів, можливо від ударів руками, ногами, в строк і за обставин нападу.
Висновки зазначених вище експертиз не є суперечливими, які узгоджуються з показаннями потерпілих про обставини, спосіб заподіяння, локалізацію, механізм утворення легких тілесних ушкоджень у потерпілих, що потягли короткочасний розлад здоров`я, та підтверджують той факт, що ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 під час розбійного нападу застосували насильство до потерпілих.
З протоколу огляду місця події від 29.05.2014р. у період 01.00год. - 01.50 год. домоволодіння АДРЕСА_6 вбачається, що у будинку в коридорі розкидані на підлозі речі, двері меблів відкриті, речі з них вивалені на підлогу, розкидані, вилучено фрагменти клейких стрічок скотчу, моток скотчу. З мотка прозорої клейкої стрічки, вилученого з місця нападу на ОСОБА_23 , був вилучений запаховий слід, який в подальшому при молекулярно-одорологічній експертизі порівнювався із запаховим зразком ОСОБА_14 та виявився йому ідентичним, про що стверджується відповідним висновком експертизи №66 від 02.12.2014р..
Також, 29.05.2014р. у період 14.10год.-14.50 год. оглядом території занедбаного домоволодіння АДРЕСА_13 , у заростях чагарнику знайдені та вилучені дві саморобні маски та 5 рукавиць, що вбачається з протоколу огляду місця події та фототаблиці.
За висновками молекулярно-генетичних експертиз №476 від 27.06.2014р. № 931 від 17.10.2014р., №1068 від 24.11.2014р. встановлено, що на вирізках з вказаних об`єктів виявлені клітини з ядрами: шапки-маски та в`язана чорна рукавичка - генетичні ознаки не менш 3 осіб.
Генетичні ознаки клітин на 2 шапках-масках і в`язаній рукавичці чорного кольору містять генетичні ознаки, визначені у зразку крові ОСОБА_12 , і не містять генетичних ознак, визначених у зразку крові ОСОБА_15 ..
Генетичні ознаки клітин на 2 шапках-масках і в`язаній рукавичці чорного кольору містять генетичні ознаки, визначені у зразку крові ОСОБА_14 , і не містять генетичних ознак на правій з пари теплих рукавичок.
З протоколу слідчого експерименту та його відеозапису від 19.12.2014р. за участю підозрюваного ОСОБА_14 та його захисника вбачається, що він на місці вчинення злочину послідовно та детально показав, де вони зупинився автомобіль на вул. Островського в с. М.-Погорілове, за яких обставин він, ОСОБА_12 , ОСОБА_15 проникли в будинок потерпілих ОСОБА_23 , напали на них та заволоділи їх майном. (т.3 а.п.186 194)

Будь-яких зауважень при проведенні цієї слідчої дії за участю підозрюваного ОСОБА_14 та його захисника щодо їх змісту та зафіксованих в них обставин, від них не надходило.
Повідомлені ним обставини вчинення розбійного нападу при проведенні слідчого експерименту могли бути відомі лише особі, яка безпосередньо вчинила цей злочин.

Дані, що містяться у протоколах огляду, у висновках експертиз, у показаннях потерпілих, не є суперечливими, які узгоджуються з показаннями підозрюваного ОСОБА_14 на слідчому експерименті щодо місця та обставин, за яких він, ОСОБА_12 , ОСОБА_15 вчинили розбійний напад на потерпілих ОСОБА_23 та заволоділи їх майном, якими спростовуються твердження сторони захисту про непричетність ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 до нападу на подружжя ОСОБА_23 .
Свідок ОСОБА_36 показала, що весною-літом 2014р. її чоловік ОСОБА_49 приніс телефон "Нокіа" темного кольору з червоною кришкою у робочому стані, якій йому дав ОСОБА_15 .. Вона телефоном користувалася 4-6 місяців доки телефон не був вилучений міліцією як викрадений.
Свідок ОСОБА_49 показав, що ОСОБА_15 є співмешканцем його матері. Весною 2014р. ОСОБА_15 подарував його дружині ОСОБА_50 сенсорний телефон "Нокіа" сірого кольору з помаранчевою кришкою, яку він потім замінив. Дружина користувалася телефоном доки він в осені не був вилучений міліцією як викрадений.
Згідно заяви ОСОБА_51 та протоколу огляду предмету від 12.10.2014р. встановлено, що в мобільному телефоні, який видала ОСОБА_36 був ІМЕІ НОМЕР_3 .
Свідок ОСОБА_52 показав, що на початку літа 2014р. його знайомий ОСОБА_15 , якому він позичав гроші, в якості подяки, передав для користування мобільний телефон «Самсунг», на дві сім-карти. Про те, що цей мобільний телефон було викрадено, йому стало відомо від працівників міліції.
Згідно заяви ОСОБА_53 та протоколу огляду предмету від 12.10.2014р. встановлено, що в мобільному телефоні, який видав ОСОБА_54 . Samsung Duos Lite модель GT-E2152 з імей НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .
Свідка ОСОБА_22 показав, що він наприкінці травня 2014р. на замовлення знайомого ОСОБА_12 возив його ввечері на Баштанське, де той зустрічався із ОСОБА_55 . Наступного дня також ввечері він привіз ОСОБА_29 , ОСОБА_34 та незнайомого чоловіка, який підсів в місті на вул.1 Слобідська, на кінцеву зупинку 45 маршрутного таксі, де до них підходив ОСОБА_43 . Вони розмовляли в стороні за машиною, потім поїхали до с. Мішково-Погорілове, на пустирі біля кладовища вони вийшли та пішли в бік с. Мішково-Погорілове, він залишився їх чекати. Десь через 20 хв. вони повернулися, сіли ззаду, він повіз їх у місто, де на вул.1 Слобідська вийшов незнайомий чоловік, а на ОСОБА_56 кільці ОСОБА_29 і ОСОБА_35 , вони між собою про щось розмовляли, за поїздку дали 2500 грн, доплативши за поїздку у м. Первомайськ.
Він же підтвердив ці обставини під час проведення слідчого експерименту.
При пред`явленні особи для впізнання за фотознімками свідок ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_15 як особу, яку він разом із ОСОБА_29 та ОСОБА_57 возив на своєму автомобілі наприкінці травня 2014р. до с. М.-Погорілове.
Свідок ОСОБА_33 підтвердила, що наприкінці травня 2014р. до неї на ринку звернувся ОСОБА_14 з пропозицією здати золото, через деякий час він прийшов до неї з іншим чоловіком і вони надали їй сережки циганські та ланцюжок, вона ці вироби зважила, вага була великою 20г, за них вона віддала 5000 грн..
При пред`явленні особи для впізнання за фотознімками, свідок ОСОБА_58 впізнала ОСОБА_12 як особу, яка разом з чоловіком на ім`я ОСОБА_59 вкінці травня 2014р. продав їй золоті вироби вагою близько 20г..
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, підозрюваний ОСОБА_15 за участю захисника впізнав ОСОБА_60 як особу, з якою разом із чоловіком на прізвисько « ОСОБА_61 » ( ОСОБА_29 ) скоїли розбійний напад 28.05.2014р. у будинку АДРЕСА_9 .
При пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, підозрюваний ОСОБА_15 за участю захисника впізнав ОСОБА_12 як особу (на прізвисько «Адвокат»), з якою разом із ОСОБА_57 скоїли розбійний напад 28.05.2014р. у будинку АДРЕСА_9 .
Будь-яких зауважень при проведенні цієї слідчої дії за участю підозрюваного ОСОБА_15 та його захисника щодо їх змісту та зафіксованих в них обставин, від них не надходило.
З дозволу суду відносно ОСОБА_12 проводилися негласні слідчі дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж шляхом спостереження, відбору та фіксації змісту телефонних розмов.
Згідно протоколу про результати зняття інформації від 12.02.2015р. за абонентом мобільного зв`язку НОМЕР_6 , якими користувався ОСОБА_12 у СІЗО, зафіксовані розмови:
- 19.12.2014р. - по дзвінку ОСОБА_62 , за змістом якої слідує, що ОСОБА_29 намагається переконати ОСОБА_63 , що не з його вини він був затриманий («я … доведу …, хто це все здав, … хто перший почав базарити; а ти згадай, що ти базарив там в машині; з Херсона пішла подача, а водила просто підтвердив все … вибору не було; … я знаю, хто наговорив … з ОСОБА_64 … ОСОБА_65 такий є у нас ще … він наговорив на водилу … смикнули водилу, малолітку … я ніякі покази не давав … це тобі якийсь папірець всунули … якийсь папір липовий, що нібито я щось написав …»).
Водночас, ОСОБА_48 викриває ОСОБА_29 та зазначає у розмові дійсні обставини вчиненого розбійного нападу на подружжя ОСОБА_23 («… забрали мене, знав мене один ти; водила з машини не виходив, як він знав?; … притягли мене за вуха, п`ять місяців пройшло … мені зачитували твої покази, … в цьому липовому папері чомусь повний розклад …»);
- 10.01.2015р. - по дзвінку ОСОБА_66 , за змістом якої слідує, що останній наказує ОСОБА_67 припинити надавати слідству викривальні показання щодо розбійних нападів («ти розумієш, ти будеш погоджуватися, будуть всі сидіти … там немає ніяких доказів, ти розумієш чи ні …, йди в відмову і все, зрозумів … на суді я тобі поясню, що до чого …»).
Наведені вище докази у своїй сукупності узгоджуються між собою щодо обставин, за яких ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 вчинили розбійний напад на потерпілих ОСОБА_23 , та викривають їх у вчиненні цього злочину.

3) За епізодом розбійного нападу на подружжя ОСОБА_25 в м. Миколаєві.

Обставини, за яких ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 вчинили розбійний напад на подружжя ОСОБА_25 підтверджуються наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_20 показав, що 19.08.2014р. приблизно о 21-22 год. у двері подзвонили та сказали, що принесли телеграму. Коли відчинив, до квартири увірвалося троє осіб в масках, чимось вдарили, пішла кров. Нападник його штовхнули, від чого він впав, зв`язали йому скотчем ноги. З іншої кімнати вийшла дружина, один нападник накинувся на неї, вона стали кликати про допомогу, тоді нападники втекли. З квартири зникли гроші у сумі 1000 грн. Після чого, вони викликали швидку, міліцію. Пізніше в квартирі за дверима вони знайшли дерев`яну частину та передали її слідчому, який склав протокол. Свідок ОСОБА_68 їх знайомий.
Потерпіла ОСОБА_27 показала, що 19.08.2014р. приблизно о 21-22год. вона вже відпочивала в дальній кімнаті, коли почула звук падіння, вийшла та побачила чоловіка на підлозі в крові. Вона стала кричати, їй хтось затиснув рота, потягнув у кімнату, схопив за горло, душив, говорив не кричати, що все буд добре, повторював її ім`я, але вона вирвалася і забігла в іншу кімнату. Нападників було троє, вони були в масках, один тримав, двоє зв`язували ноги, розбили голову. Коли вони стала кликати про допомогу, то нападники втекли. Пізніше в квартирі за дверима вони знайшли дерев`яну частину з цвяшком - частка від рукоятки обрізу, передали її слідчому, який приходив до них та оглядав квартиру. Одного з нападників, який її душив та звертався до неї, вона впізнала по голосу під час слідчої дії.
Вона же, на досудовому розслідуванні після промов всіх осіб, пред`явлених їй у масках, впізнала ОСОБА_16 по голосу як нападника.
Під час судового розгляду потерпіла впевнено вказала на обвинуваченого ОСОБА_16 як на особу, що він є одним із нападників, який був в їх квартирі, душив її за шию та розмовляв з нею.
Зазначені показання потерпілих суд першої інстанції правильно визнав достовірним джерелом доказів, оскільки вони підтверджуються іншими доказами.
Висновком судово-медичної експерти №1282 від 22.08.2014р. встановлено, що потерпілому ОСОБА_20 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді ран на голові, обличчі, синців і саден на обличчі, синця і саден в області ніжних кінцівок, які за ступенем тяжкості є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, які утворилися від не менш 5 травматичних впливів тупих твердих предметів, можливо від ударів руками, ногами, в строк і за обставин нападу.
З протоколу огляду місця події від 13.10.2014 року вбачається, що квартири АДРЕСА_14 , зафіксована обстановка на місці події та розташування предметів (меблів) в квартирі.
Згідно протоколу огляду предмету від 13.10.2014р., слідчим ОСОБА_69 була оглянута в службовому кабінеті дерев`яна дощечка темно коричневого кольору зі слідами зламу, вирізів, з цвяхом (частка від рукоятки обрізу), яку потерпілі знайшли в квартирі за дверима, після розбійного нападу.
Свідок ОСОБА_32 (слідчий) показав, що під час досудового слідства, прибувши до потерпілих ОСОБА_25 , останні видали йому вказану вище дощечку та повідомили, що знайшли цю річ в коридорі за дверима, коли прибиралися. Запросивши з двору в якості понятих 2-х жінок, він провів огляд квартири потерпілих і окремо пізніше провів огляд дощечки та передав її на експертизу.
З показань потерпілих ОСОБА_25 та свідка ОСОБА_38 випливає, що оглянута дерев`яна дощечка була знайдена потерпілими в їх квартирі через деякий час після нападу.
Суд першої інстанції правильно визнав, що ця річ (дерев`яна дощечка), має безпосереднє відношення до скоєного злочину, яку було обґрунтовано передано на експертне дослідження, з чим погоджується і колегія суддів.
За висновком криміналістичної експерта №53 від 23.01.2015р. дерев`яна дощечка є фрагментом ців`я, в яке встановлювався шарнір остова мисливської рушниці, вилученої 29.08.2014р. у ОСОБА_13 у м. Херсоні.
Свідка ОСОБА_31 показала, що вона є сусідкою подружжя ОСОБА_25 . У серпні 2014р. ввечері приблизно о 21 год. вона поверталася додому, та на 4 поверсі в під`їзді зустріла трьох незнайомих молодих чоловіків у спортивних костюмах, коротко підстрижених, один більш низького росту, чим інші двоє, вони стояли на площадці між поверхами, злякавшись їх, вона почала спускатися вниз, але вони сказали "не бійся, ми до сусідів", тому вона продовжила підніматися та зайшла до себе в квартиру на 5 поверсі. Після того, трошки пізніше, вона чула з площадки крики, стуки, звуки, що хтось втікає, подивившись у дверне вічко, побачила темряву. Потім у сусідів ОСОБА_25 відчинялися двері, сусід виходив, в нього була розбита голова, кров на голові. Через деякий час в міліції їй надавали для впізнання фотографії, і вона впізнала тих, кого бачила у той вечір в під`їзді.
При пред`явленні особи для впізнання за фотознімками свідок ОСОБА_31 впізнала ОСОБА_12 , ОСОБА_16 як осіб, яких вона зустріла 19.08.2014р. близько 21.00 год. разом з іншим чоловіком на 4 поверсі, коли підіймалася до себе в квартиру.
Свідок ОСОБА_68 показав, що він на прохання знайомого ОСОБА_14 надав інформацію про своїх знайомих ОСОБА_25 як заможних осіб, в яких є, що пограбувати, показував знайомому ОСОБА_70 квартиру, де мешкає подружжя ОСОБА_25 .
Він же, підтвердив ці обставини під час слідчого експерименту, на місці показав, де саме він зустрівся з ОСОБА_12 та як і де вказав будинок і квартиру, в якій мешкає подружжя ОСОБА_25 .
При пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідок ОСОБА_68 впізнав ОСОБА_12 як особу з ім`ям ОСОБА_71 , якому він у липні 2014р. показував будинок, де проживають потерпілі ОСОБА_25 та повідомляв, що їх квартира у 2 під`їзді на 5 поверсі зліва.
Згідно протоколів пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, свідок ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_13 . ОСОБА_16 , ОСОБА_12 як осіб, яких він підвіз 19.08.2014р. ввечері на старий залізничний вокзал.
Під час слідчого експерименту та його відеозапису свідок ОСОБА_22 на місці показав, де саме він у серпні 2014р. на «Баштанській трасі» забрав ОСОБА_41 і ОСОБА_72 , яких потім привіз у с. М.- ОСОБА_73 , де ОСОБА_43 взяв якісь речі, а потім відвіз їх в район «пушкінського кільця», де в автомобіль сів ОСОБА_29 , куди саме після всіх трьох відвіз в район старого залізничного вокзалу у м. Миколаєві і де вони вийшли, а через 30-40 хв. він всіх трьох забрав.
Під час обшуку 15.10.2014р. за місця проживання обвинуваченого ОСОБА_13 у будинку АДРЕСА_2 було вилучено з приміщення спальної кімнати ОСОБА_13 різні бокси з-під сім-карток, у тому числі сім-картки НОМЕР_7 , та мобільний телефон Fly із сім-карткою НОМЕР_8 , що зафіксоване протоколом обшуку від 15.10.2014р..
З зазначеного вище абонентського номеру мобільного зв`язку у серпні 2014р. знімалася інформація шляхом спостереження, відбору та фіксації змісту телефонних розмов, на що судом надавався дозвіл відносно ОСОБА_13 на підставі існуючої оперативно-розшукової справи.
Згідно протоколу про результати зняття інформації від 24.09.2014р. за абонентом мобільного зв`язку НОМЕР_8 , яким користувався ОСОБА_13 , зафіксовано:
- 18.08.2014р. - розмови між ОСОБА_43 і ОСОБА_29 , зі змісту яких слідує, що у цей день після 16 год. ОСОБА_29 , перебуваючи в районі старого залізничного вокзалу у м. Миколаєві, чекав на ОСОБА_41 та з`ясовував, як швидко він приїде туди з ОСОБА_74 ;
- 19.08.2014р. - розмови ОСОБА_43 , зі змісту яких слідує, що у цей день: - після 12 год. ОСОБА_29 говорить ОСОБА_75 вже їхати на залізничний вокзал; - після 13 год. ОСОБА_43 говорить, що вже їде на 89 маршруті одразу на місце, а ОСОБА_29 повідомляє, що поки той їде, він сходить на ринок, подивиться на них, та підійде на місце; - після 15 год. ОСОБА_43 нагадує ОСОБА_76 на про заплановане на сьогодні, обурюється, що співрозмовника немає в місті, говорить йому, що треба бути там вже о сьомій, необхідно підготуватися та бути там вчасно; - після 17.15 год. ОСОБА_29 і ОСОБА_43 обговорюють, що третього немає в місті та кого можна взяти замість нього на заплановане на сьогодні; - після 17.50 год. ОСОБА_29 повідомляє ОСОБА_43 , що з ними піде ОСОБА_77 , який вже був з ними, про це він розкаже не по телефону, домовилися зустрітися о сьомій на Пушкінському кільці; - після 18.39 год. ОСОБА_29 говорить ОСОБА_75 , що третій не зможе, бо напився, вирішують вдвох, а потім ОСОБА_43 пропонує взяти малого і ОСОБА_29 погоджується; - після 18.44 год. ОСОБА_43 повідомляє ОСОБА_29 , що зараз хтось під`їде на Баштанське шосе, і вони поїдуть; - після 18.47 год. ОСОБА_29 говорить ОСОБА_75 подзвонити ОСОБА_78 та з ним приїхати на кільце, де вони зустрінуться; по дзвінку на ОСОБА_43 домовляється із ОСОБА_79 , що той під`їде до ОСОБА_43 на ОСОБА_80 ; - після 18.48 год. на дзвінок ОСОБА_43 на НОМЕР_9 ОСОБА_81 повідомляє, що вже вийшов і біжить на ОСОБА_80 до ОСОБА_43 ; - після 18.55 год. ОСОБА_82 повідомляє, що вже в дубках, що взяв із собою маску; - після 19.06 год. ОСОБА_29 питає ОСОБА_43 , де вони, той повідомляє, що на ОСОБА_83 чекають на ОСОБА_84 ; - після 19.08 год. ОСОБА_29 говорить ОСОБА_43 , що ОСОБА_85 зараз буде та що б при ньому менше говорив; - після 19.12 год. ОСОБА_43 повідомив ОСОБА_29 , що вони вже їдуть; - після 21.48 год. ОСОБА_29 наказав ОСОБА_43 сказати малому, щоб він сильно не поширював у селі своїми емоціями, на що ОСОБА_43 відповів, що він зрозумів і там все нормально; - після 23.03 год. ОСОБА_29 і ОСОБА_43 обговорюють те, що відбулося («- … Саньок, у мене ноги усі в крові, так не годиться, - … менше говори, а де шокер, у тебе? …»); - після 23.04 год. ОСОБА_29 повідомляє ОСОБА_75 , що він по телефону на прослуховуванні, та завтра вони побачяться та поговорять.
Також, у той же час з дозволу суду проводилися аналогічні оперативно-розшукової заходи відносно ОСОБА_12 , знімалася інформація з транспортних телекомунікаційних мереж шляхом спостереження, відбору та фіксації змісту телефонних розмов.
Згідно протоколу про результати зняття інформації від 15.10.2014р. за абонентом мобільного зв`язку НОМЕР_10 , яким користувався ОСОБА_12 , зафіксовано:
- 18.08.2014р. після 15.56 год. розмова ОСОБА_29 з ОСОБА_57 , зі змісту якої слідує, що вони обговорюють сприяння певної особи щодо запланованої ними події («- … говоре думав буде так по ничці, говорю ні, будемо заходити так, розмовляти, будемо пробувати і так, і так…»), ОСОБА_35 пропонує певні дій для реалізації запланованої події, а ОСОБА_29 пояснює їх неможливість («… я ходжу мислю, може його заслати, щоб зліпки зробив, - та ні, вони посварилися …»), говорять про місце запланованої події, про необхідність віддячити певній особі після реалізації запланованого («… - а який поверх там? - останній, по телефону краще не говори і менше з ним по телефону розмовляй; - ну думаю можна …, - ну так, спробуємо … я думаю тут буде нормально, ти не думаєш, що він …, - та ні з ним можна ще поговорити, - то потім, коли віддячимо …, - він буде радий і п`яти рублям …, - в будь-якому щось відстебнемо …»);
- 19.08.2014р. після 21.42 год. розмова, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_29 розповідає ОСОБА_67 як вони "сходили в гості", а той з`ясовує, що грошей в результаті немає («… сходили в гості, там … такий ажіотаж, довелося поїхати …, кіпішу стільки …, - та що голяк або що?; - так, війна була, боротьба, … дядя такий …, а дура ця як відкрила …, - крику, так? та пищала …, бабла немає, - що зовсім нічого? та ну так, я ж говорю, піти довелося; - а ти … брав … кого? - … одного ти знаєш, одного ні, треба було брати потужніше …»).
Отже, обвинувачені зазначають у розмовах дійсні обставини щодо підготовки та вчинення розбійного нападу на подружжя ОСОБА_25 .
Наведені вище докази у своїй сукупності узгоджуються між собою щодо обставин, за яких ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 вчинили розбійний напад на потерпілих ОСОБА_25 , та викривають їх у вчиненні цього злочину, якими спростовуються твердження сторони захисту про непричетність ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 до нападу на подружжя ОСОБА_25 .

4) За епізодом розбійного нападу на подружжя ОСОБА_86 в с. Тузли.

Обставини, за яких ОСОБА_12 , ОСОБА_14 вчинили розбійний напад на подружжя ОСОБА_86 підтверджуються наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_21 показав, що 15.05.2014р. близько 01.00 год. він на шум у дворі відчинив двері будинку і його вдарили, від чого він впав, а у будинок увірвалися троє раніше невідомих чоловіків в масках. Його і дружину тримали в кімнаті, один з нападників піднявся на 2 поверх будинку, двоє залишалися з ними. У нападників були рукавички, вони погрожували обрізом і ножем. Коли він намагався взяти в столі свій травматичний пістолет, то його відібрали. Йому і дружині зв`язали скотчем руки, ноги, закрили рота. Нападники викрали 7000 грн, пістолет, карточки для поповнення інтернетрахунку, жіночі прикраси. На слідчому експерименті обвинувачений ОСОБА_35 показав і розповів, за яких обставин вони вчинили напад. За статурою і голосом він схожий на нападника, який погрожував ножем.
Ці ж обставин підтвердила потерпіла ОСОБА_28 , зазначаючи, що після відкриття двері, її чоловік від удару відлетів і впав на трюмо, потім їх посадили в кімнаті, троє нападників у масках вимагали гроші і цінності, один шукав їх на 2 поверсі, другий тут у кімнаті, забрав гроші з барсетки, третій був поруч і погрожував обрізом і ножем, руки і ноги їм зв`язали скотчем, відібрали мобільні телефони та кинули у дворі. Із жіночих прикрас викрали кольє, золоту каблучку з червоним каменем. Вона впевнена, що нападником, який погрожував чоловіку обрізом і ножем, був ОСОБА_35 , бо він на нього схожий та на слідчому експерименті чітко все розповідав, як вчинявся напад.
З протоколу огляду місця події від 15.05.2014р. вбачається, що оглядом домоволодінні АДРЕСА_12 у період 07.40 год.- 09.25 год. встановлено, що біля двоповерхового будинку автомобіль із спущеним колесом, у будинку за вхідними дверми коридор, зліва сходи на 2 поверх, в кімнаті на 1 поверсі та в 2 кімнатах на 2 поверсі безлад, дверцята меблевих шухляд відкриті, одяг розкиданий, з місця події вилучено з підлоги в коридорі фрагменти прозорого скотчу, з кімнати на 1 поверсі фрагменти та моток прозорого скотчу, поруч за огорожею вилучена одна чорна робоча рукавиця.
При пред`явленні речей для впізнання за фотознімками потерпілий ОСОБА_21 впізнав обріз, вилучений у ОСОБА_13 , який схожий на той, що був у нападників.
З протоколу слідчого експерименту та відеозапису від 17.12.2014р. за участю підозрюваного ОСОБА_14 та його захисника вбачається, що він на місці вчинення злочину послідовно та детально показав, де вони зупинився автомобіль в с. Тузли, за яких обставин він, ОСОБА_12 та незнайомий чоловік проникли в будинок потерпілих ОСОБА_28 , напали на них, він спостерігав за потерпілими, ОСОБА_12 шукав цінні речі. Заволодівши майном, вони покинули будинок через вхідні двері. (т.3 а.п.221 228)

Будь-яких зауважень при проведенні цієї слідчої дії за участю підозрюваного ОСОБА_14 та його захисника щодо їх змісту та зафіксованих в них обставин, від них не надходило.
Повідомлені ним обставини вчинення розбійного нападу при проведенні слідчого експерименту могли бути відомі лише особі, яка безпосередньо вчинила цей злочин.

Дані, що містяться у протоколі огляду, у показаннях потерпілих, не є суперечливими, які узгоджуються з показаннями підозрюваного ОСОБА_14 на слідчому експерименті щодо місця та обставин, за яких він, ОСОБА_12 та інша особа вчинили розбійний напад на потерпілих ОСОБА_86 та заволоділи їх майном, якими спростовуються твердження сторони захисту про непричетність ОСОБА_12 , ОСОБА_14 до нападу на подружжя ОСОБА_86 .
Наведені вище докази у своїй сукупності узгоджуються між собою щодо обставин, за яких ОСОБА_12 , ОСОБА_14 вчинили розбійний напад на подружжя ОСОБА_86 , та викривають їх у вчиненні цього злочину.

За епізодами організації озброєної банди з метою нападу на окремих осіб, а також участь у такій банді; виготовлення вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Обставини, за яких ОСОБА_12 , ОСОБА_14 ОСОБА_13 вчинили зазначені вище розбійні напади у складі організованої озброєної групи банди, підтверджуються такими доказами.

Дані протоколу слідчого експерименту, його відеозапису 16.12.2014р. за участю підозрюваного ОСОБА_14 та його захисника про те, що ОСОБА_14 на місці в с. Сливино в дачному кооперативі «Нива» на дачній ділянці по АДРЕСА_7 показав, де саме і як перероблювалася на обріз мисливська рушниця, яку привезли туди ОСОБА_29 і ОСОБА_43 . Також, під час цієї слідчої дії була виявлена та вилучена на території дачної ділянки металева трубка, схожа на частину ствола від рушниці.
(т.3 а.п.115 -126)
Отже, з показаній ОСОБА_14 при проведенні слідчого експерименту вбачається, що повідомленні ним обставини вчинення злочинів могли бути відомі лише особі, яка безпосередньо вчинила ці злочини, і не могли бути відомі іншим особам.

Будь-яких зауважень при проведенні цієї слідчої дії за участю підозрюваного ОСОБА_14 та його захисника щодо їх змісту та зафіксованих в них обставин, від них не надходило.
Вироком Суворівського районного суду м. Херсона від 03.04.2015р. ОСОБА_13 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.263 КК України за те, що він 29.08.2014р., зберігаючи при собі обріз мисливської рушниці, на рейсовому автобусі приїхав до м. Херсона, де він був затриманий в зв`язку із виявленням в нього обрізу та пістолету.
За ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.12.2014р., вказаний обріз мисливської рушниці, 15.12.2014р. був вилучений зі складу озброєння УМВС України в Херсонській області.
Згідно висновку балістичної та трасологічної експертизи №2066/2067 від 18.12.2014р. «предмет, вилучений 29.08.2014 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Херсон, вул. Будьонного, 1, який належить ОСОБА_13 , є ручною середньо ствольною вогнепальною зброєю. Предмет виготовлений способом саморобної переробки одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці моделі «ЗК» 16-го калібру № НОМЕР_1 , шляхом вкорочення ствола до залишкової довжини 320 мм та відпилюванням прикладу до шийки ложа. Обріз до проведення пострілів придатний. Встановити, чи складали раніше єдине ціле предмет, вилучений 29.08.2014 в АДРЕСА_15 у ОСОБА_13 та фрагмент трубки, вилучений 16.12.2014 в ході проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_14 , не є можливим, у зв`язку з відсутністю єдиної лінії розділення. На стволі обрізу мисливської рушниці та фрагменті металевої трубки наявні сліди розпилу».
Згідно висновку металографічної експертизи № 342 від 28.12.2014 «марка матеріалу двох фрагментів рушниці однакова, відповідає вуглеводній сталі 45. Твердість матеріалу двох фрагментів рушниці також однакова, складає 175НВ. По результатам металографічного дослідження отримання по факту ідентичності марки матеріалу, мікроструктури та твердості обох частин дозволяє допустити, що вони представляли собою єдине ціле до розпилу.
При з`ясуванні змісту ознак, за якими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , діючи в складі організованої озброєної групи-банди, в період з 14 квітня 2014р. по 19 серпня 2014р. вчинили зазначені вище розбійні напади, суд першої інстанції виходив з конкретних обставин кримінального провадження, що організована ОСОБА_12 група є бандою свідчить наступне, її учасники, що в неї входять, попередньо об`єдналися з метою вчинення кількох розбійних нападів, досягли згоди щодо планів спільної злочинної діяльності, озброєність її учасників вогнепальною зброєю та їх обізнаність щодо її наявності, вчиненні ними злочини були попередньо підготовлені та сплановані, розподілені ролі між її учасниками щодо проникнення до житлових приміщень громадян, використання маскування злочинної діяльності, обмеження фізичного опору громадян, згуртованість між членами групи та їх підпорядкованість організатору ОСОБА_12 , який керував діями спільників та об`єднував дії членів групи під час здійснення злочинної діяльності.

Оскільки наведені вище докази по кожному епізоду обвинувачення узгоджуються між собою щодо обставин вчинених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 злочинів, суд першої інстанції обґрунтовано поклав ці докази в основу своїх висновків про їх винуватість у вчиненні розбійних нападів за вказаних у вироку обставин.

Колегія суддів вважає, що зібрані та досліджені у кримінальному провадженні докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми, які у своїй сукупності викривають обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих злочинів.

У зв`язку з чим, доводи сторони захисту про те, що обвинувачення ґрунтується на припущеннях, недопустимих та недостовірних доказах, зокрема, показаннях потерпілих та свідків, даних протоколів слідчих дій, в тому числі за участю обвинувачених, висновків експертиз, слід визнати безпідставними.

Врахувавши всі обставини провадження, суд першої інстанції дав належну оцінку показанням обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про їхню непричетність до вчинених розбійних нападів, і обґрунтовано не прийняв їх до уваги, оскільки вони суперечать фактичним обставинам кримінального провадження та дослідженим по справі доказам.

Будь-яких даних, які б свідчили про те, що потерпілі та свідки могли обмовити обвинувачених у вчиненні злочинів через їх зацікавленість, а також про можливу фальсифікацію доказів органом досудового розслідування, в матеріалах провадження немає, і доводи сторони захисту з цього приводу є голослівними.

Що стосується доводів обвинувачених ОСОБА_14 і ОСОБА_15 про те, що під час досудового розслідування відносно них застосовувалися недозволені методи слідства, внаслідок чого вони обмовили себе у вчиненні злочинів, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки відповідні заяви ОСОБА_14 і ОСОБА_15 ретельно перевірялися прокуратурою Миколаївської області і визнані таким, що не відповідають дійсності, згідно відповідних постанов про закриття кримінальних проваджень від 22.06.2016 року та 19.10. 2016 року. (т.7 а.п 147 -150) Тому висновок суду про безпідставність вказаних доводів обвинувачених та захисників в цій частині колегія суддів вважає обґрунтованими.
З протоколів слідчих експериментів та відеозаписів, протоколів пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками вбачається, що їх проведено за участі підозрюваних ОСОБА_14 і ОСОБА_15 та їх захисників, понятих, спеціалістів, слідчого, тобто значної кількості осіб, тобто у таких умовах, які виключають тиск на обвинувачених.

Доводи сторони захисту про недопустимість та неналежність доказів обвинувачення - протоколів слідчих дій, зокрема, огляду місця події, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідних висновків експертиз, були предметом перевірки в суді першої інстанції та не знайшли свого підтвердження, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Частиною другою даної норми визначено перелік діянь, які суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини й основоположних свобод, на підставі чого можливо зробити висновок про недопустимість доказів.

Підстави, з яких апелянти стверджують про недопустимість та неналежність письмових доказів, не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при проведені слідчих дій та оформлені їх результатів, колегією суддів не встановлено.
Під час перевірки належності та допустимості зібраних у кримінальному провадженні доказів, судом дотримано вимоги ст. ст. 23, 94, 357 КПК України щодо безпосередності дослідження доказів шляхом допиту потерпілих, свідків, дослідження протоколів слідчих дій, висновків експертиз, огляду речових доказів по всім епізодам обвинувачення, і цим доказом дано належну оцінку у вироку.

Що стосується посилання захисника ОСОБА_8 на те, що суд не мав права посилатися у вироку на показання свідка ОСОБА_47 під час слідчого експерименту та пред`явлення особи для впізнання, якого не було безпосередньо допитано в судовому засіданні, то колегія суддів вважає, що це не може бути підставою для визнання цих доказів недопустимими, виходячи з того, що цього свідка на час розгляду справи перебував за межами України, а тому відповідно до вимог ст.94 КПК України судом першої інстанції було надано відповідну оцінку письмовим доказам, зокрема, протоколу слідчого експерименту за його участю, протоколу пред`явлення особи для впізнання, що не свідчить про наявність грубого порушення вимог кримінального процесуального закону. Крім того, сторонами жодних клопотань про обов`язковість участі вказаного свідка не заявлялось.

Вказівки апелянтів, зокрема, обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на те, що всі слідчі експерименти у кримінальному провадженні за участю підозрюваного ОСОБА_14 проведені під тиском з боку працівників поліції, є надуманими, оскільки ці слідчі дії проведено за участю захисників, що свідчить про дотримання права на захист особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, в протоколах за результатами проведення вказаних слідчих дій відсутні будь-які зауваження з боку сторони захисту, а також їх заяви з приводу застосування до ОСОБА_14 недозволених методів слідства.

Не є підставою для визнання показаній свідка ОСОБА_51 недопустимими, на які суд послався у вироку, як на це вказує захисник ОСОБА_10 , оскільки про безпосередній допит цього свідка сторонами кримінального провадження не заявлялось, показання якої самі по собі не доводять винуватість обвинувачених за епізодом розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_23 , що не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_16 та захисників інших обвинувачених про порушення вимог cт.229 КПК України при пред`явлення речей для впізнання (зброї) потерпілим, колегія суддів вважає безпідставними.

Як убачається з матеріалів провадження, зокрема, протоколів пред`явлення речей для впізнання від 19.01.2015 року та додатків у виді фототаблиці, потерпілим ОСОБА_23 було представлено для впізнання чотири види зброї - обрізів мисливських рушниць, серед яких був обріз, вилучений у обвинувачених, який потерпілі з впевненістю впізнали, як знаряддя вчинення злочину. Перед проведенням вказаної слідчої дії у потерпілих було з`ясовано чи зможуть вони впізнати зброю та за якими ознаками, що жодним чином не свідчить про те, що потерпілі вказали на обрізу, який містить відмінності від інших представлених зразків. При опитуванні потерпілі вказали, що впізнали обріз по стволу, кольору, по наявності ізоленти на рукоятці. Тому вказівки захисників про будь-які неточності при впізнанні потерпілими ОСОБА_23 зброї, зокрема, наявності стрічки чорного кольору, є надуманими.

Крім того, при пред`явлення речей для впізнання потерпілий ОСОБА_21 впізнав обріз, рукоятка якого перемотано липкою стрічкою, що використовувався при вчиненні нападу. Результати проведення вказаної слідчої дії не суперечать результатам аналогічної слідчої дії, проведеної за участю потерпілих ОСОБА_23 .

Позбавлені підстав доводи захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо недопустимості як доказів протоколу огляду предмета від 13.10.2014 року та висновку експерта №53 від 23.01.2015 року за вказаним епізодом розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_25 , оскільки після проведення огляду місця події квартири потерпілих ОСОБА_25 , ними було знайдено дерев`яну дощечку зі слідами зламу, зривів, вирізів, з цвяхом, яку вони видали слідчому, що не суперечить вимогам ст.93 КПК України та є правом потерпілої особи. Ця річ була оглянута слідчим відповідно до вимог ст.237 КПК України, про що складено відповідний протоколи огляду предмету, а після надана на проведення криміналістичної експертизи. Жодних істотних порушень прав осіб, які є підставою для визнання отриманого доказу недопустимим відповідно до ст. 87 КПК України, не встановлено.

Посилання захисників на те, що упаковці вказаної дерев`яної дощечки, переданої на дослідження експерту, не зазначено прізвища понятих, не відповідають дійсності, оскільки на упаковці наявні підписів понятих, про що заначено у висновку експертизи, і це свідчить про відсутність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_16 та захисником ОСОБА_10 про недопустимість як доказів протоколів за результатами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 18.08.2014 року, 19.08.2014 року, 24.09.2014 року, 15.10.2014 року, 19.12.2014 року, 10.01.2015 року, 12.02.2015 року, за епізодами розбійних нападів на потерпілих ОСОБА_23 та ОСОБА_25 , оскільки не встановлено між якими особами відбувається телефона розмова, слід визнати безпідставними. Вказані негласні слідчі (розшукові) дії проведено у відповідності до вимог Глави 21 КПК України, під яких було встановлено номера мобільних телефонів, якими користувалися обвинувачені ОСОБА_29 , ОСОБА_43 , та зафіксовано їх розмови з іншими обвинуваченими, і на підставі чого вказаних осіб викрито у вчиненні злочинної діяльності. Жодних порушень при проведені вказаних процесуальних дій не виявлено.

В судовому засіданні встановлено, що під час обшуку 15.10.2014 року за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_13 вилучено бокси для сім-карток та безпосередньо сім-картка і телефон з сім-карткою номер НОМЕР_8 , який і був об`єктом зняття інформації телефонної розмови, яка відбулась між ОСОБА_55 та ОСОБА_29 , і на підставі чого вказаних осіб викрито у вчиненні злочинної діяльності.

В основу висновків суду про винуватість обвинувачених покладено цитовані результати знятої інформації телефонних розмов, які не викликали сумнівів в тому, між якими саме особами відбувається телефона розмова, а отже у суду не було підстав для призначення фоноскопічної експертизи та задоволення клопотання сторони захисту.

Твердження захисника ОСОБА_8 про те, що в порушення вимог ст.290 КПК України протокол обшуку від 15.10.2014 року за результатами вилучення у ОСОБА_13 мобільного телефона і сім-карток, не було відкрито для ознайомлення та безпідставно долучено до матеріалів кримінального провадження, як доказ доведеності вини обвинуваченого, слід визнати безпідставними, оскільки протоколи за результатами проведення слідчих дій відносно обвинуваченого ОСОБА_13 внесено до реєстру матеріалів досудового розслідування та надано обвинуваченому для ознайомлення, про що свідчить наявна в матеріалах кримінального провадження розписка. (т.1 а.п.79)

23.02.2015 року обвинуваченому ОСОБА_13 та його захиснику було відкрито зібрані у кримінальному провадженні матеріали та надано доступ до ознайомлення з ними. За результатами вказаних дій складено протокол, що свідчить про виконання вимог ст.290 КПК України.

Позбавлені підстав і доводи сторони захисту про те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам обвинувачення та захисту щодо їх належності та допустимості на підтвердження чи спростування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ч.1 ст.89, ст.94 КПК України суд вирішує питання належності, допустимості, достовірності і достатності доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином мотивував свій висновок щодо належності та допустимості доказів та обґрунтовано поклав їх в основу обвинувального вироку.
Давши належну оцінку дослідженим доказам у їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 винними у вчиненні злочинів, за які вони засуджені, і правильно кваліфікував дії ОСОБА_12 за ч.ч.3,4 ст.187, ст.257, ч.3 ст. 263-1 КК України, ОСОБА_13 за ч.4 ст.187, ст.257, ч.3 ст.263-1 КК України, ї ОСОБА_87 за ч.ч.3,4 ст.187, ст.257, ч.3 ст.263-1 КК України, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 за ч.3 ст.187 КК України.

У зв`язку із чим, доводи сторони захисту про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та невинуватість ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , є такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Необґрунтованими є доводи сторони захисту про неповноту судового розгляду, оскільки перевіркою матеріалів провадження не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи упередженість дослідження судом обставин, що могли мати істотне значення для правильного вирішення справи. Як під час досудового розслідування, так і судового розгляду були встановлені і досліджені всі обстави, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, перевірялася позиція захисту обвинувачених про їхню невинуватість шляхом допиту потерпілих, свідків, показання яких мають значення для висновків суду, дослідження даних протоколів слідчих дій, висновків відповідних експертиз, яким дано належну оцінку у вироку.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_16 та захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_10 на те, що судом повторно не було допитано свідків ОСОБА_88 . ОСОБА_31 за епізодами розбійних нападів на ОСОБА_23 та ОСОБА_25 , чим було допущено неповноту судового розгляду, не варті уваги, оскільки ці свідки надали показання про відомі їм обставини, за яких вони зустрічали та бачили обвинувачених, зміст яких наведено у вироку, а тому у суду не було підстав для їх повторного допиту.

Порушень кримінального процесуального закону, у тому числі права обвинувачених на захист при збиранні, дослідженні доказів, розгляді клопотань, як на це вказує сторона захисту, які могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо винності обвинувачених та правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність, під час апеляційного розгляду не виявлено. Докази у кримінальному провадженні зібрані та досліджені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Не погоджується колегія суддів з доводами сторони захисту про порушення судом вимог ст.ст. 367, 370, 374, 376 КПК України при ухваленні вироку.

Як убачається зі змісту вироку, він відповідає вимогам закону щодо його законності, обґрунтованості та вмотивованості, тобто містить формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, докази на підтвердження встановлених судом обставин, закон України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчинення якого визнається обвинувачений, мотиви призначення покарання, підстави для задоволення цивільного позову.

Не знаходять підтвердження доводи апелянтів щодо порушення таємниці нарадчої кімнати та прав обвинувачених при оголошенні вироку за їх відсутності.

Так, згідно листа командира взводу конвойної поліції ГУНП в Миколаївській області заяву судді Заводського районного суду м. Миколаївка про доставку обвинувачених на 09.03.2017 року виконано не було з підстав неможливості утримання підсудних у камерах суду (т.8 а.п. 117), тому по виходу із нарадчої кімнати судом було проголошено вирок за відсутності обвинувачених. Матеріалами провадження підтверджено, що всі обвинувачені отримали копії обвинувального вироку відносно них та ознайомлені з порядком та строком його оскарження, що жодним чином не свідчить про порушення вимог ст.376 КПК України. Всі обвинувачені реалізували свої процесуальні права на ознайомлення з матеріалами справи та апеляційне оскарження вироку, що ніяким чином не свідчить про істотне порушення їх прав.

Крім того, посилання захисту про порушення таємниці нарадчої кімнати шляхом оформлення листа 07.03.2017 року про доставку обвинувачених до залу судового засідання на 09.03.2017 року для участі у кримінальному провадженні, не узгоджуються з вимогами ст.367 КПК України та жодним чином не свідчать про порушення таємниці нарадчої кімнати, оскільки в період з 28.02.2017 року по 09.03.2017 року судом першої інстанції не приймалось жодних процесуальних рішень, не розголошувалось хід обговорення та ухвалення вироку, не проводилось спілкування з учасниками кримінального провадження.

Безпідставними є доводи сторони захисту про те, що судом неправильно вирішено цивільні позови у кримінальному провадженні, оскільки судом дотримано вимог ст.129 КПК України в повному обсязі. Так, в мотивувальній вироку зазначено, що злочинними діями обвинувачених потерпілим завдано матеріальні збитки та спричинено моральну шкоду, а резолютивній частині зазначено, які суми та на користь яких потерпілих підлягають стягненню солідарно з винних осіб у відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, що жодним чином не свідчить про порушення судом вимог закону при ухваленні судового рішення.

У зв`язку з чим, підстав для скасування вироку та ухвалення нового вироку, а також для закриття провадження, як про це ставить питання обвинувачені та захисники в апеляційних скаргах, колегія суддів не знаходить.

Що ж до доводів прокурора про необґрунтованість виправдання ОСОБА_12 в частині пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст.309 КК України, то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Як убачається з матеріалів провадження, крім іншого, ОСОБА_12 обвинувачується в тому, що він при невстановлених досудових слідством обставинах, з метою особистого вживання, без мети збуту, повторно, незаконно придбав психотропну речовину амфетамін, масою не менш як 0,4532г, яку незаконно зберігав при собі без мети збуту, для особистого вживання. 13.10.2014р. в період часу з 19.20 год. до 20.54 год. при проведені особистого обшуку затриманого ОСОБА_12 та його речей працівниками міліції в присутності понятих було виявлено та вилучено психотропну речовину амфетамін масою 0,4532г, яку він незаконно, повторно придбав та зберігав при собі без мети збуту для особистого вживання.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_12 заперечував свою вину та стверджував, що вилучені згортки йому не належать та фактично він був затриманий працівниками міліції на добу раніше, чим було оформлене його затримання, за такого виявлення в нього психотропної речовини через добу після затримання неможливе.
Згідно протоколу затримання ОСОБА_12 , в якому зазначено про проведення обшуку речей затриманого та виявлення і вилучення з барсетки у ОСОБА_12 пакету із чотирма паперовими згортками сріблястого кольору з порошкоподібною речовиною білого кольору, був складений 12.10.2014р.
При цьому ОСОБА_12 не висувалося обвинувачення у вчиненні зазначеного злочину 12.10.2014р., як зазначено у формулюванні обвинувачення за ч.2 ст.309 КК України.
Встановивши зазначене порушення кримінального процесуального закону, яке є істотним, суд першої інстанції дійшов висновку, що висунуте обвинувачення не знайшло свого підтвердження, оскільки часом та датою вчинення злочину вказано 13.10.2014 року, а ОСОБА_12 було затримано 12.10.2014 року.

За таких обставин сформульоване обвинувачення не відповідає дійсності, оскільки органом досудового розслідування вказано, що психотропну речовину у обвинуваченого було виявлено та вилучено під час його затримання, тоді як з формулювання обвинувачення випливає, що цю речовину було виявлено та вилучено на наступний день після затримання.

Отже, належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_12 саме 13.10.2014р. злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, стороною обвинувачення не надано.
Тому, керуючись положеннями ч.1 ст.337 КПК України, а саме, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, суд першої інстанції обґрунтовано виправдав ОСОБА_12 в частині пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст.309 КК України за недоведеністю його винуватості у вчиненні злочину.

Позиція прокурора, згідно якої суд першої інстанції в судовому засіданні міг з`ясувати та уточнити дату вчинення злочину, є помилковою, оскільки суперечить вимогам вказаної вище норми та не узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 22.03.2018 року, коли рішення суду апеляційної інстанції було скасовано з підстав того, що суд першої вийшов за межі висунутого обвинувачення, уточнивши дату вчинення особою злочину, що не узгоджувалось з вказаною датою в обвинувальному акті.

За таких обставин доводи прокурора суперечать вимогам кримінального процесуального законодавства і не підлягають задоволенню.

Покарання ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, конкретної ролі та відповідних дій у їх вчиненні, даних про кожну особу обвинуваченого, у тому числі, що ОСОБА_12 та ОСОБА_15 мають неодноразові судимості, стану здоров`я ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, яке за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є справедливим, необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Даних, які б свідчили про те, що у кримінальному провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміни вироку, не встановлено.

З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційних скарг сторін обвинувачення та захисту відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_12 з доповненнями, обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , прокурора - залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 березня 2017 року щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженими, які тримаються під вартою, в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3 (підпис) ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 17 серпня 2018 року
Ухвала набрала законної сили 13 серпня 2018 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2