Справа № 308/8001/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
20.08.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 липня 2018 року,
ВСТАНОВИВ :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 липня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатскій області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а також покладено наступні обов`язки: прибувати за першою вимогою слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із місця свого фактичного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Органом досудового розлідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він за передньою змовою з невстановленими особами, умисно, незаконно, при невстановлених слідством обставинах, часі та місці, підшукали п`ятьох громадян В`єтнаму, а саме: ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 ,( ОСОБА_14 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та Ді ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які мали на меті незаконно перетнути державний кордон України.
В подальшому ОСОБА_6 забезпечував громадян В`єтнаму, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , Нгуєн Куанг Ха, Нго Ті Ань та Ді Конг Монь, продуктами харчування, і останні чітко слідували вказівкам та порадам ОСОБА_6 , а саме без дозволу останнього не покидали приміщення квартири, щоб не бути викритими працівниками правоохоронних органів. Крім цього у нічну пору доби 31.03.2018 року та 01.04.2018 року громадяни В`єтнаму за вказівкою ОСОБА_6 збирали свої особисті речі та слідували за ним по гірській лісистій місцевості до Державного кордону України, з метою його незаконного перетину, однак не змоги перетнути лінію кордон, так як їм перешкоджав у цьому прикордонний наряд.
02.04.2018 року близько 20 год. 30 хв. годин за вказівкою ОСОБА_6 громадяни В`єтнаму, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , та ОСОБА_18 , зібрали необхідні їм особисті речі, вийшли із квартири та стали слідувати за ОСОБА_6 , який їх провів через залізничну колію, потім автомобільну дорогу та став вести по гірській-лісистій місцевості до лінії державного кордону України. Прослідував близько двох годин громадяни В`єтнаму ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 відстали від групи та близько о 22 год. 35 хв., 02.04.2018 року були викриті та затримані прикордонним нарядом на напрямку 235 прикордонного знаку в межах ділянки відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ІНФОРМАЦІЯ_9 , на відстані 1000 метрів від лінії державного кордону, інші двоє громадяни В`єтнаму Ді Конг Монь та ОСОБА_15 , які слідували за ОСОБА_6 почувши викрики вдалися до втечі до села Кам`яниця, Ужгопродського району, де у подальшому і були затримані прикордонним нарядом.
Ухвала слідчого судді вмотивована тим, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що на даний момент існує лише ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а ризики моживого вчинення підозрюваним тиску на свідків у кримінальному провадженні, які вже допитані та поміщені до ПТПІ у іншій області, а також вчинення інших кримінальних правопорушень не доведено жодними доказами. Тому, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено належними й допустимими доказами недостаності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленому під час розгляду клопотання ризику, і з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та даних про особу підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що для запобігання вищевказаному ризику достатнім буде застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці. Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Стверджує, що наявність ризиків можливого переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, ухилення від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджуються тим, що ОСОБА_6 усвідомлює те, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, а тому, застосування щодо більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою будуть недостатньо ефективноми для запобігання вказаним ризикам. Також зазначає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не враховано те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується довідкою про наявністю/відсутність судимостей, не працює та не має законних джерел для існування.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, пояснення підозрюваного та його захисника про законність і обґрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому, був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 177 КПК України.
Як обґрунтовано зазначив в ухвалі слідчий суддя, органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що на даний момент існує лише ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а ризики моживого вчинення підозрюваним тиску на свідків у кримінальному провадженні, які вже допитані та поміщені до ПТПІ у іншій області, а також вчинення інших кримінальних правопорушень не доведено жодними доказами. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів враховує те, що свідки у даному кримінальному провадженні громадяни В`єтнаму вже були допитані в судовому засіданні на підставі ухвали слідчого судді від 10.04.2018 з приводу організації їхнього незаконного переправлення через державний кордон, оскільки підлягали примусовому видворенню з України, а тому, відсутні підстави вважати, що підозрюваний може будь-яким чином впливати на них.

Погоджується колегія суддів і з висновоком слідчого судді про те, що органом досудового розслідування не доведено належними й допустимими доказами недостаності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленому під час розгляду клопотання ризику.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя належним чином врахував тяжкость кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та дані про особу підозрюваного, і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для запобігання встановленому під час розгляду клопотання ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а також для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи про те, що ризики ухилення підозрюваного від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджуються тим, що ОСОБА_6 усвідомлює те, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, а тому, застосування щодо більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою будуть недостатньо ефективними для запобігання вказаним ризикам, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та будь-яким чином не спростовують висновків слідчого судді про доцільність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Як такі, що не спростовують висновків слідчого судді й не свідчать про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 найбільш суворого за видом запобіжного заходу, колегія суддів відхиляє й доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не враховано те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується довідкою про наявністю/відсутність судимостей, не працює та не має законних джерел для існування. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що судимість ОСОБА_6 погашена в порядку ст. 89 КК України, у зв`язку з чим, він вважається таким, що не має судимості, а питання щодо права особи на працю відповідно до норм Конституції України є вільним вибором особи.

Разом із тим, відхиляючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів враховує і те, що під час розгляду апеляційної скарги, прокурор не посилався на будь-які факти того, що із часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, останній не виконував покладені на нього обов`язки.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається, у зв`язку з чим, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обрунтовано, з урахуванням вимог ст.ст. 177, 178, 179, 194 КПК України, тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу (раніше не судимий, має постійне місце проживання та бере участь в утриманні п`ятьох дітей), застосував щодо останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована залишається без зміни.

Керуючись ст. ст. 177, 179, 183, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 липня 2018 року про обрання ОСОБА_6 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: