РОЗДІЛЬНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/2064/18

Номер провадження: 1-кс/511/696/18

26.10.2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого / законного представника малолітньої потерпілої - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської областізаяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_8 по розгляду кримінального провадження №0000542 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25.09.2018 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000542 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який згідно автоматизованої системи документообігу розподілений в провадження судді ОСОБА_8 .

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.09.2018 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
26.10.2018 року до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді по справі ОСОБА_8 , який здійснює судове провадження одноособово.

Згідно автоматизованої системи документообігу суду заява обвинуваченого ОСОБА_4 розподілена в моє провадження.

На підставі ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу (самовідводу) слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК.
Згідно ч.3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу (самовідводу) має бути вислухана особа, яка заявила самовідвід (якій заявлено відвід), якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Суддя ОСОБА_8 не бажав давати пояснення щодо його відводу та просив розглянути заяву у його відсутності.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні подану ним заяву підтримав, відвід мотивував тим, що інтереси потерпілого ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні представляє адвокат ОСОБА_7 , який є чоловіком голови Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_9 . Згідно ст. 24 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» голова місцевого суду має широкі адміністративні повноваження що може бути інструментом впливу на суддю, якій здійснює судочинство у справі та вплинути на результат її розгляду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заяву ОСОБА_4 підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 просили розглянути заяву на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 просив у задоволенні відводу судді відмовити, оскільки він є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Розглянувши заяву, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що заява про відвід головуючого по справі судді ОСОБА_8 підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 75 ч.1 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
На жодну із підстав відводу судді, визначену законом та ст.75 КПК України, ОСОБА_4 в заяві та в своїх поясненнях не посилається.
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" від 28.10.1998р. у справі "Веттштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб з цього приводу уникнути можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язанні між собою ("Пуллар проти Сполученого Королівства" і "Томанн проти Швейцарії", а також "Екедемі Трейдинг Лтд" та інші проти Греції" і "Дактарас проти Литви").
Суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" за ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і засад судочинства.
Суддя звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватись навіть гіпотетичної можливості впливу на суд, що Європейським судом іноді визнається достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (рішення у справах Белілос проти Швейцарії, Очолан проти Турції). Європейський суд застерігає, що навіть самі лише сумніви розсудливого спостерігача в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд (рішення у справах Ферантелі та Сантанджело проти Італії, Хаусчілдт проти Данії).
Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків …".
Приймаючи до уваги, що у сторони по справі виникла недовіра до головуючого судді ОСОБА_8 , та усього складу Роздільнянського районного суду Одеської області, яка виражається в побоюваннях впливу голови суду на суддю, який здійснює судочинство у справі, вважаю за необхідне заяву ОСОБА_4 про відвід судді задовольнити.
Зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідним для гарантування рівності сторін перед судом (п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 КМ РЄ.
Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, ст.ст. 75, 80, 81,82 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Заяву про відвід судді ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №0000542 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,- задовольнити.
Кримінальне провадження № 511/2064/18 (1кп/511/236/18) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України передати в канцелярію суду для визначення нового складу суду на підставі ч.3 ст.35 КПК України
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1