Справа № 202/3318/18
Провадження № 1-кс/202/2224/2018
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

12 червня 2018 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ,

прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Дніпропетровську, громадянка України, має вищу освіту, не працевлаштована, заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000894 від 10.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.06.2018 приблизно о 15-35 год. ОСОБА_5 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 повертались з магазину «АТБ-Маркет» та проходячи повз будинок №104 по пр. Слобожанський в м. Дніпро вони зупинились, присіли на бордюр та почали спілкуватися. В ході спілкування між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 взяла із землі предмет, схожий на порожню пластикову пляшку, та почала нею наносити ОСОБА_7 удари по різних частинах тіла.

Після цього ОСОБА_7 , не звертаючи уваги на дії ОСОБА_5 , піднявся з бордюру та почав відходити в бік, повернувшись до ОСОБА_5 спиною. Образившись на байдужу поведінку свого чоловіка, в ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті останньому. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 дістала з поліетиленового пакета з продуктами харчування, який знаходився поруч з нею, кухонний ніж та наздогнавши ОСОБА_7 , який відійшов від неї на деяку відстань, діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що її дії несуть суспільно-небезпечний характер та можуть спричинити тяжкі наслідки у вигляді настання смерті потерпілого, бажаючи їх настання, нанесла ОСОБА_7 один удар ножем в праву область грудної клітини зі спини. Однак, довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_5 не змогла, з причин, що не залежали від її волі, так як потерпілому ОСОБА_7 своєчасно була надана медична допомога.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 заподіяла потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини з правого боку.

10 червня 2018 року о 15 год.45 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10 червня 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

12 червня 2018року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Слідчий у своєму клопотанні посилався на те, що підозрювана підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким злочином, і карається позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років, та на існування ризиків, передбачених п.1, п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду під тиском страху притягнення її до кримінальної відповідальності та відбування покарання в місцях позбавлення волі, може впливати на свідків, потерпілого під час досудового розслідування, продовжити протиправну поведінку.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Захисник та підозрювана просили застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши про необґрунтованість підозри та неправильну кваліфікацію кримінального правопорушення.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, матеріали кримінального провадження № 0000894, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваної, захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. Обгрунтованість підозри підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_11 .
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Санкція ч. 1 ст. 115 КК України, яка інкримінується підозрюваній, визначає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як особливо тяжкий злочин.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Таким чином, враховуючи наявну обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий та прокурор, враховуючи ступень тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, дані про особу ОСОБА_5 , яка не має постійного місця роботи та постійного доходу, яка розуміючи невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності, продовжити протиправну поведінку, приходжу до висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, та, із врахуванням стадії кримінального провадження, вважаю неможливим застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та дотримання покладених на неї процесуальних обов`язків.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши її до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Визначити строк дії ухвали до 15 год. 45 хв. 08 серпня 2018 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1