Справа № 152/337/18 Провадження №11-кп/772/968/2018
Категорія: крим. Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

законного представника обвинуваченого: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

розглянула 13 вересня 2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0000343 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 12.06.2018, яким

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

засуджено за ч.3 ст.185КК України до позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку у 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_10 протягом встановленого судом іспитового строку у 1 рік 6 місяців обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , не судимого в силу вимог ст.88 КК України;

засуджено за ч.3 ст.185КК України до позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ст.104, 75 КК України звільнено ОСОБА_11 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку у 1 рік не вчинить нового злочину.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покладено на обвинуваченого ОСОБА_11 протягом встановленого судом іспитового строку у 1 рік обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Жмеринка, жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого 27.11.2017 Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з випробуванням та іспитовим строком в 1 рік на підставі ст.ст.104, 75, п.п.1, 2 ст.76 КК України;

засуджено за ч.3 ст.185КК України до позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шаргородського районного суду від 27.11.2017 три місяці позбавлення волі і остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

в с т а н о в и в :

Згідно вироку суду обвинувачені засуджені за те, що обвинувачений ОСОБА_10 за попередньою змовою із неповнолітніми ОСОБА_11 та ОСОБА_7 24.12.2017 приблизно о 03.00 годині, перебуваючи поблизу продуктового магазину, що знаходиться у м. Шаргород Вінницької області на вул. Героїв Майдану,334к, маючи умисел на викрадення грошей та речей і товарів із вказаного магазину, умисно, таємно, з корисливих мотивів, при цьому обвинувачений ОСОБА_7 повторно, підійшли до приміщення магазину з тильного боку, та, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, де обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розігнули металеву решітку на вікні, витиснули вікно, через яке у приміщення магазину проник обвинувачений ОСОБА_7 , а обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишилися на вулиці, спостерігати за навколишньою обстановкою, при цьому, обвинувачений ОСОБА_11 залишився біля приміщення магазину, а обвинувачений ОСОБА_10 перейшов через дорогу на протилежну від магазину сторону вулиці і спостерігав звідти. Перебуваючи в приміщенні магазину, належного ОСОБА_12 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 викрав грошові кошти в сумі 5 500грн та речі.

Після вчинення крадіжки обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 залишили місце крадіжки та розпорядилися викраденим на власний розсуд.

При цьому, обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 заподіяли збитку потерпілій ОСОБА_12 на загальну суму 12 306,07грн.

Апеляційна скарга захисника обвинуваченого містить прохання про зміну вироку суду, пом`якшення покарання із призначенням його із випробуванням, з посиланням на каяття, відшкодування збитків потерпілій та наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення обвинуваченого, його захисника підтримавших доводи апеляційної скарги; міркування прокурора про законність рішення суду; дослідивши доводи поданої апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження суд дійшов висновку про законність прийнятого рішення із наступних підстав.

Обставини, на які посилається в своїй апеляційній скарзі адвокат, вже враховані судом першої інстанції.

Незважаючи на попередню судимість, не відбутий умовний термін за останнім вироком, суд призначив обвинуваченому ОСОБА_7 за даним кримінальним провадженням мінімальний строк покарання.

Так, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані потерпілій збитки, частково повернувши викрадені товари та грошові кошти, а частково сплативши грошові кошти в рахунок відшкодування збитків, вчинив злочин, будучи неповнолітнім (а.с.38).

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом першої інстанції не було встановлено.

Відповідно до вимог ст.ст.485, 487 КПК України та роз`яснень, що містяться в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», під час судового розгляду місцевий суд з`ясував повні і всебічні відомості про особу неповнолітнього ОСОБА_7 , стан здоров`я, рівень розвитку, його соціально-психологічні риси, ставлення до вчиненого ним діяння, дослідив умови життя неповнолітнього обвинуваченого, склад його сім`ї, обстановку в ній, взаємини між членами сім`ї ОСОБА_7 , ставлення батьків до виховання неповнолітнього обвинуваченого, зв`язки і поведінку неповнолітнього поза домом, ставлення до навчання, обставини, що негативно впливали на його виховання.

З досліджених документів про особу неповнолітнього ОСОБА_7 , здобутих під час досудового розслідування і долучених до матеріалів кримінального провадження, а також із акту соціального інспектування сім`ї, в якій проживає неповнолітній, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 є фізично здоровим, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, проживає з батьками та молодшою сестрою, за місцем проживання міськвиконкомом Шаргородської міської ради характеризується позитивно, як особа, щодо якої відсутні скарги та компрометуючі дані, його вихованням та утриманням на даний час займаються батьки ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , так як він навчається у школі, за місцем навчання характеризується задовільно, зокрема, як учень, що погано засвоює програмовий матеріал, має пропуски занять, не виконує домашніх завдань, в дитячому колективі ворожий до однолітків, має шкідливі звички, зокрема, обманює, курить цигарки, не бере участі в житті класу та школи (а.с.241-244).

Сім`я, в якій виховується ОСОБА_7 , належить до категорії благополучних, в якій батьки, хоч і розлучені, але проживають та виховують дітей спільно, забезпечують по можливості дітей необхідним одягом, продуктами харчування, шкільним приладдям, батько часто виїздить на тимчасові заробітки (а.с.244).

Представники Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_14 та Служби у справах дітей Шаргородської РДА ОСОБА_15 зазначили, що неповнолітній ОСОБА_7 перебуває на обліку в Шаргородському ВП та у Службі в справах дітей, взятий на облік 30.10.2017 та 31.10.2017 відповідно, по факту вчинення злочину вперше, з ним проводяться профілактичні заходи, зокрема, бесіди, в ході яких встановлено, що ОСОБА_7 повідомив про те, що шкодує з приводу вчинення злочину, але не став на шлях виправлення, так як ігнорує виклики в служби. При призначенні ОСОБА_7 покарання просять останнього суворо не карати, врахувати, що він вчинив злочин, будучи неповнолітнім, але вважають, що його перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

З досудової доповіді від 22.03.2018, що складена представником Шаргородського районного відділу з питань пробації Центрально-Західного управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, вбачається, що ОСОБА_7 проживає з батьками та молодшою сестрою, батьки повністю забезпечують та утримують його, оскільки він навчається в школі. В дитячому колективі ОСОБА_7 проявляє вороже ставлення до однолітків, не бажає з ними спілкуватися. ОСОБА_7 пропускає заняття, не бере участі в громадському житті класу, курить цигарки, вільний час проводить неконструктивно, зокрема, грає ігри на телефоні. Представник органу пробації встановив, що ОСОБА_7 не вміє вирішувати проблеми та конфліктні ситуації, які в нього трапляються, але рідко звертається за допомогою та підтримкою до батьків, не замислюється над своїм майбутнім, засмучується через критичні зауваження та докори в його бік, не вміє будувати плани та ставити цілі на майбутнє. ОСОБА_7 заперечує можливість вчинення злочинів у подальшому. Ризик повторного вчинення злочину оцінюється укладачем доповіді як середній. Ризик небезпеки для суспільства укладачем доповіді оцінюється як середній. Відповідно до висновку укладача досудової доповіді, виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без ізоляції його від суспільства та позбавлення волі (а.с.104-108).

Виходячи із досліджених в місцевому суді доказів щодо особи неповнолітнього ОСОБА_7 , суд вірно встановив, що обставинами, які негативно впливають на виховання останнього, є відсутність належного контролю батьків за його поведінкою та спілкуванням за межами сім`ї, неналежний контроль батьків за проведенням дозвілля, недостатній їх вплив на формування поведінки обвинуваченого, який, будучи засудженим 27.11.2017 Шаргородським районним судом за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, повторно вчинив умисний корисливий тяжкий злочин.

Враховуючи усі вказані вище обставини у їх сукупності, апеляційний суд, вважає що виправлення та перевиховання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому йому місцевий суд правильно призначив покарання, пов`язане із ізоляцією від суспільства, у виді позбавлення волі на певний строк та за правилами ст.71 КК України, тобто за сукупністю вироків, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, 24.12.2017, тобто після постановлення попереднього вироку, до набрання ним законної сили, не відбувши покарання.

При цьому, суд першої інстанції вірно відхилив, як помилкові, аргументи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 про призначення покарання ОСОБА_7 за ч.4 ст.70 КК України та щодо можливості призначення останньому покарання з випробуванням та іспитовим строком і окремого виконання вироків щодо ОСОБА_7 .

Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинив злочин повторно, в період іспитового строку, так як, відповідно до ч.1 ст.165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Відповідно до роз`яснень ВСУ, що містяться в п.25, 26, 27 постанови Пленуму «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст.71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст.71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком… Маючи на увазі, що при визначенні покарання за правилами ст.71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК України)… Особі, яка до вчинення злочину не досягла віку 18 років, покарання у виді позбавлення волі може бути призначено на строк від шести місяців до десяти років… Остаточне покарання у виді позбавлення волі, призначене за сукупністю злочинів або вироків особі, яка вчинила злочини у віці до 18 років, не може перевищувати 15 років.

Призначене покарання за сукупністю вироків відповідає вимогам статей 50, 65 КК України. Підстав до його пом`якшення немає. Суд врахував всі обставини, що впливають на його призначення та призначив його необхідним і достатнім для виправлення і попередження скоєння нових злочинів.

Зважаючи на вищенаведене та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 12 червня 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного Кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Згідно з оригіналом:
Суддя: