Справа № 487/1772/17
Провадження № 1-кп/487/91/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лимани Березанського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

11.03.2017 року близько о 04:45 годин неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на перетині вулиць Дунаєва, 29 та Декабристів, 27-а в м. Миколаєві, побачив потерпілу ОСОБА_7 на плечі якої була жіноча сумка білого кольору, яка направлялась йому назустріч по пішохідному переходу зі сторони дитячого містечка «Казка». У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 пройшов повз потерпілу ОСОБА_7 , на сторону тротуару біля дитячого містечка «Казка», після чого повернувся і побіг до потерпілої приблизившись до неї ззаду, шляхом ривку, відкрито заволодів сумкою білого кольору вартістю 300 грн., яка знаходилась на правому плечі потерпілої ОСОБА_7 , в який знаходились наступні реї: гаманець шкіряний коричневого кольору, банківська картка ПАТ КБ «ПриватБанк», дисконтна картка супермаркету «Таврія В», які для потерпілої матеріальної цінності не представляють та грошові кошти у сумі 155 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення злочину витік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілої ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 415 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 186 КК України, тобто відкрите заволодіння чужого майна (грабіж).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі та суду показав, що 10.03.2017 року він разом з друзями були на дискотиці в м. Миколаєві, де вживали пиво. Вночі з 10.03. на 11.03.2017 року проходили в районі дитячого містечка «Казка», грошей щоб повернтуися до додому в с. Лимани у нього не було. На пішохідному переході біля дитячого містечка «Казка» побачив потерпілу у якої на плечі була сумка білого кольору. Він вирішив пограбувати потерпілу, підбіг до неї ззаду, ривком схопив сумку з плеча та побіг, потім з сумки витягнув гаманець, забрав з нього гроші у сумі 115 грн., а сумку викинув. Приблизно через 15-20 хв. він був затриманий сотрудниками поліції, гроші віддав працівникам поліції, у відділенні поліції попросив пробачення у потерпілої.

У вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 щиро розкаявся.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, а кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 186 КК України вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненного злочину, який віднесно законом до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Обставиною, що обтяжують покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, за місцем проживання та навчання характеризується посередньо, на обліку МОПЛ та ОНД не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 є покарання у вигляді арешту строком на 30 діб, з урахуванням вимог ст.ст. 60, 101 КК України .

Між тим, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, щире каяття обвинуваченого, вчинення злочину у неповнолітньому віці, що пом`якшує покарання, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробування відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України, яке є достатнім для того, щоб обвинувачений довів своє виправлення та з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 30 діб арешту.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового сроку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1