Провадження № 1-кп/161/17/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 16 серпня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілій - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003652, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 06.10.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, на утриманні одна малолітня дитина, непрацюючого, в порядку ст.89 КК України судимості немає;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 влітку 2015 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи по пр. Перемоги, 23 м. Луцька, умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом обману, під приводом оренди автомобіля, не маючи наміру виконувати свої обов`язки, незаконно заволодів автомобілем «CheryAmulet», 2007 року випуску, бежевого кольору, номерний знак « НОМЕР_1 ». В подальшому 24.05.2016, перебуваючи по вул. Підгаєцькій, 3 м. Луцька, реалізував вказаний транспортний засіб, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 55423 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у незаконному заволодінні транспортним засобом визнав повністю та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суду дав показання, що дійсно влітку 2015 при вказаних в обвинувальному акті обставинах, незаконно заволодів транспортним засобом «CheryAmulet», який у травні 2016 реалізував.

Позовну заяву потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав повністю, на даний час збитки частково відшкодовані. У вчиненому розкаявся та просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю ствердила показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо фактичних обставин справи. Матеріальні збитки завдані обвинуваченим їй частково відшкодовані, зокрема, в сумі 16000 грн., заявлений цивільний позов підтримує, з урахуванням погашеної частини. Щодо міри покарання покладається на погляд суду.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність у незаконному заволодінні транспортним засобом, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 в порядку ст.89 КК України судимості не має, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, вчинений ним злочини, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, з врахуванням того, що обвинувачений не працевлаштований, на його утриманні перебуває малолітня дитина, збитки потерпілій частково відшкодував, остання на суворому покаранні не наполягає, суд призначає покарання в межах санкції ч.1 ст.289 КК України у виді позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі ст. 128, 129 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілої ОСОБА_5 39 423 (тридцять дев`ять тисяч чотириста двадцять три) грн. спричиненої матеріальної шкоди та 40000 (сорок тисяч) грн. спричиненої моральної шкоди.
В решті позовних вимог відмовити.
Матеріальна шкода судом стягується з врахуванням матеріалів справи, розміру пред`явленого обвинувачення, підтвердження розміру завданої шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілої ОСОБА_5 та характеру вимушених змін у її життєвих стосунках.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, призначивши покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілої ОСОБА_5 39 423 (тридцять дев`ять тисяч чотириста двадцять три) грн. спричиненої матеріальної шкоди та 40 000 (сорок тисяч) грн. спричиненої моральної шкоди., а всього 79 423 (сімдесят дев`ять тисяч чотириста двадцять три) гривні.
Речові докази: копію договору купівлі-продажу та копію свідоцтва про смерть залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1