АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2749/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 травня 2018 року,
за участю прокурора ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.05.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 , погодженого з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житлове приміщення за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби строком до 30.06.2018 року включно, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, чеченця, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 КК України.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_12 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю;
- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_8 кожен окремо подали апеляційні скарги.
У поданій в інтересах ОСОБА_7 апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, зокрема, особисте зобов`язання.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник ОСОБА_6 посилається на те, що постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя не врахував доводи сторони захисту щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри та порушення прав людини при затриманні.
Зокрема, як зазначає захисник, вручене ОСОБА_7 повідомлення про підозру та інші додані стороною обвинувачення до клопотання документи, не містить чітких вказівок про те, які саме вчинені ним дії підпадають під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. Під час розгляду клопотання, свідки та потерпілі не допитувалися, слідчий суддя не досліджував фактичні дані, які викладені у протоколах допиту цих осіб.
Затримання ОСОБА_7 , на думку захисника є незаконним, оскільки протокол його затримання не містить інформації про місце та підстави затримання, імен осіб, що здійснювали затримання, посилання на свідчення очевидців та/або потерпілих чи інших ознак, які б свідчили про вчинення саме ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Також, захисник зазначає, що слідчим суддею при розгляді клопотання не обґрунтовано, які з доказів, що були надані прокурором підтверджують наявність передбачених ст.. 177 КПК України ризиків переховування від органу досудового розслідування чи суду, знищення або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_8 у поданій апеляційній скарзі, з урахуванням доповнень, просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2018 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, прокурор зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя не врахував наявність встановлених у кримінальному провадженні передбачених ст. 177 КПК України ризиків, зокрема можливість незаконного впливу підозрюваного на інших учасників досудового розслідування, а також перешкоджання здійснення досудового розслідування іншим чином.
Також, як зазначає прокурор, під час застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею не враховано тієї обставини, що підозрюваного було затримано працівниками поліції в ході проведення оперативно-розшукових дій, оскільки останній після вчинення кримінального правопорушення зник .
Органом досудового розслідування, на думку прокурора, обґрунтовано поставлено питання перед судом про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали подану в інтересах підозрюваного апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, позицію прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.
30.04.2018 р. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
01.05.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
02.05.2018 р. старший слідчий відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_9 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, наявністю передбачених ст.. 177 КПК України ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення і запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такий запобіжний захід сприятиме завданням та цілям кримінального процесуального закону.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.05.2018 року у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_9 , про застосування щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житлове приміщення за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби строком до 30.06.2018 року включно та покладено передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтував його тим, що слідчим та прокурором не доведено обставин, які обґрунтовують недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам - застосувавши до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту
вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які
можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно положень п. 3 ч. 2 ст. 183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом з`ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
З матеріалів судового провадження вбачається, що при розгляді клопотання, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. Обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчий виклав з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, є необгрунтованими.
З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_7 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би йому належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого старшого слідчого відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про недоведеність стороною обвинувачення того, що підозрюваний ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
З урахуванням вказаного, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, його віку, відсутність судимості, наявність постійного місця проживання у м. Києві, що вказує на наявність його міцних соціальних зв`язків, тяжкість покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житлове приміщення за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби строком до 30.06.2018 року включно, а тому, на думку колегії суддів апеляційного суду вказаний запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя поклав на нього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.
Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що органом досудового розслідування не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували
обмеження права підозрюваного ОСОБА_7 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Не доведено даних обставин прокурором також під час апеляційного розгляду.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_7 саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор щодо не врахування слідчим суддею під час розгляду клопотання наявності встановлених у кримінальному провадженні передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту на певний період доби, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення.
Також, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в частині незаконного затримання ОСОБА_7 , у зв`язку з їх необґрунтованістю, оскільки згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.05.2018 року ОСОБА_7 затримано відповідно до ст. 208 КПК України, затриманий ОСОБА_7 під час затримання зауважень і доповнень до протоколу не мав.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та прокурора підлягають відхиленню, а оскаржувана ухвала слідчого судді залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 травня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 , погодженого з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_9 , про застосування щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житлове приміщення за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби строком до 30 червня 2018 року включно, з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, - залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:
_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4