Справа № 587/3555/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2018 року Сумський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
прокурора - ОСОБА_2 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 ,
представника цивільного відповідача - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнівка, Сумського району, Сумської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого приймальником товару торгового комплексу «Еко Маркет», зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
14 травня 2017 року, близько 12 години 15 хвилин ОСОБА_7 , керуючи технічно несправним автомобілем «Mersedes Bens C180», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на ділянці 149 км автодороги «Батурин-Конотоп-Суми» у напрямку до м. Суми по вул. Центральна в смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області, в районі перехрестя нерівнозначних доріг, порушив вимоги п. 1.7, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, внаслідок чого допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 , який у порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху, рухався на велосипеді марки «Тиса», справа наліво відносно напрямку руху автомобіля не надав перевагу в русі, виїхав із другорядної дороги на проїзну частину головної автодороги «Батурин Конотоп-Суми» та зупинився на ній. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії Сумської обласної дитячої клінічної лікарні. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 405/297 від 13.07.2017 року - смерть потерпілого настала внаслідок закритої тупої травми головного мозку у вигляді крововиливів під мозкові оболонки та забою головного мозку, на що вказують дані експертизи трупа та дані медичної документації: садна лівої тім`яної ділянки, лобної ділянки справа; синець правої скроневої ділянки; крововиливи у м`які тканини голови з боку їхньої внутрішньої поверхні в лівій тім`яній ділянці, в правій скроневій ділянці; переривчасті пластинчасті крововиливи під тверду мозкову оболонку в ділянці тім`яної частини лівої півкулі у вигляді м`яких згортків крові, об`ємом до 6,0 куб. см; крововиливи під м`які мозкові оболонки у ділянці полюса лобної частини правої півкулі, на верхньо-зовнішній поверхні тім`яної частини правої півкулі; ділянки забою головного мозку: передньо-зовнішня поверхня лобної частини лівої півкулі з розмізченням речовини мозку черв`як мозочка; набряк набухання, розм`якшення головного мозку.
Допущені ОСОБА_7 порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
Сумською місцевою прокуратурою заявлено позов до обвинуваченого ОСОБА_7 в порядку ст. 128 КПК України про стягнення на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації для перерахування КЗ СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» 1506 грн. 80 коп.
Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 про стягнення з останнього моральної шкоди в розмірі 500000 грн., мотивуючи його тим, що внаслідок його неправомірних дій їй заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, для неї, як для матері сталась трагедія, яка залишиться з нею на все життя душевним болем, оскільки вона втратила свого єдиного сина і повернутись до нормального життя без нього вона не бачить можливості.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнав, пояснив наступне. 14 травня 2017 року, близько 12-00 години він, на автомобілі«Mersedes Bens C180», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який придбав його син у квітні 2017 року у ОСОБА_10 , разом з сином, який сидів в автомобілі на передньому пасажирському сидінні, їхали зі сторони смт. Степанівка Сумського району Сумської області в сторону м. Суми по автодорозі «Батурин-Конотоп-Суми». В районі «Торопилівка» смт. Степанівка Сумського району, Сумської області він рухався зі швидкістю, яка не перевищувала 50-60 км/год по своїй смузі і наближався до перехрестя нерівнозначних доріг, перед ним їхав у попутному напрямку легковий автомобіль «ВАЗ 2106» чи «2103», синього кольору, по зустрічній смузі наближався вантажний автомобіль, марки якого він не запам`ятав, а за вантажним рухався легковий автомобіль ВАЗ світлого кольору. Коли він розминувся з вантажним автомобілем, автомобіль ВАЗ, який їхав попереду нього проїхав перехрестя, і в цей час хлопчик на дитячому велосипеді різко виїхав з узбіччя на проїзну частину автодороги. Відреагувавши, він натиснув на педаль гальм та повернув кермо вліво, автомобіль трохи змінив траєкторію руху, проте, уникнути наїзду у нього не було можливості, оскільки потерпілий перебував на проїзній частині і він задів колесо велосипеда правою частиною автомобіля, проїхав невелику відстань, з`їхав на праву частину узбіччя та зупинився. Вийшовши з автомобіля, вони, разом з сином підійшли до чоловіка, який був на правому узбіччі і тримав на руках збитого хлопчика. Дитина була без свідомості. В цей час зупинився автомобіль червоного кольору, який рухався зі сторони м. Суми. Він та син забрали постраждалого разом з батьком і відвезли до лікарні, дитина весь час була без свідомості.
Під час пояснень, вказав, що дистанція під час руху між ним та ВАЗ синього кольору була приблизно 12 метрів, видимість була 30-40 метрів, будь-яких перешкод не було, погода була сонячна, поверхня автодороги суха, на узбіччі чоловіка та жінку він помітив метрів за 25, а потерпілого ОСОБА_9 тільки за 5 метрів. При цьому не заперечував того фату, що мав намір обігнати автомобіль ВАЗ, який рухався попереду, і цей намір мав здійснити після проїзду перехрестя. Зазначив, що у нього була відсутня технічна можливість уникнути зіткнення, а тому просив виправдати його за відсутності в його діях складу злочину.
Щодо цивільних позовів не визнав їх в повному обсязі, вважав їх необґрунтованими.
Потерпіла ОСОБА_4 , суду пояснила, що 14 травня 2017 року вона перебувала дома, її чоловік та син ОСОБА_11 , в обідній час поїхали на велосипедах по продукти в магазин, а через деякий час їй зателефонував чоловік і повідомив, що на автодорозі біля вул. Центральна в смт. Степанівка, Давида збив автомобіль і водій везе його разом з сином до лікарні в м. Суми. Вказала, що обвинувачений взагалі ні разу не вибачився перед нею, що в його поведінці немає і краплі розкаяння, а тому просила суд призначити покарання у виді позбавлення волі.
Органами досудового слідства зібрані наступні докази.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 14 травня 2017 року близько обіду, він разом з сином ОСОБА_13 поїхали на велосипедах до магазину. Він їхав на велосипеді «Україна», а син на підлітковому велосипеді «Тиса». Вони рухались по дорозі в напрямку дороги «Батурін Конотоп - Суми», близько вул. Центральна смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області, Давид рухався поряд з ним, а біля перехрестя Давид поїхав уперед , приблизно на 3 метри і почав виїжджати на проїзну частину, він крикнув «Стій!!!», син відразу зупинився і секунд через 4-5 його збив автомобіль Мерседес. Вказав, що переднє колесо велосипеда його сина було на проїзній частині, проте сам ОСОБА_13 знаходився на узбіччі, відстань від автомобіля Мерседес до сина, коли він замітив його і крикнув була метрів 100-150, після того як він крикнув минуло секунд 4-5. Вважає, що автомобіль мерседес не змінював швидкість руху, на момент наїзду на його сина по звуку автомобіля гальмування взагалі не було, від наїзду до повної зупинку Мерседес подолав метрів 50. Сина від удару відкинуло вправо на обочину, коли він підбіг до нього, син лежав у непритомному стані на спині, він взяв його на руки. Потім побачив, що до нього прямує два чоловіка з автомобіля Мерседес, той хто був старший за віком повідомив, що саме він був за кермом і вони, щоб не гаяти часу відвезли його разом з сином до лікарні в м. Суми, де сина госпіталізували до реанімаційного відділення.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що 14 травня 2017 року близько 13 години вона, разом з чоловіком ОСОБА_15 та сином їхали з м. Суми в сторону смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області. В районі с. Торопилівка вони наздогнали автобус, який рухався з ними в попутному напрямку, у зустрічному напрямку нікого не було, по напрямку їх руху на узбіччі перед перехрестям бачила двох велосипедистів: чоловіка та хлопчика, на відстані приблизно 2 метри один від одного. Дорослий чоловік зупинився, а хлопчик продовжив рухатись на велосипеді зі швидкістю пішохода. Проїхавши велосипедистів, доїжджаючи до перехрестя вона помітила в зустрічному напрямку легковий автомобіль Мерседес, який рухався, на її думку, дуже швидко, приблизно 80 км/год. Вони зупинились на центрі перехрестя, оскільки її чоловік пропускав зустрічній автомобіль і в цей час вона почула крик чоловіка «Давид, стій!», завершивши маневр - повернувши наліво, вона вийшла з машини і побачила, що батько тримає на руках сина, підбігши до них побачила, що дитина без свідомості, автомобіль після зіткнення зупинився метрів за 30-40. Вказала, що слідів гальмування на автодорозі не було.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що приблизно 14 травня 2017 року він разом зі своєю родиною рухались в напрямку смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області, проїхали зупинку «Торопилівка» та продовжили рух в напрямку Конотопа, під`їжджаючи до перехрестя, він ввімкнув лівий поворот. За 80 метрів до перехрестя він помітив автомобіль Мерседес, який рухався у зустрічному напрямку зліва, куди йому необхідно було повертати, а на лівому для нього узбіччі автодороги він помітив двох велосипедистів, які під`їжджали до перехрестя. Проїхавши велосипедистів, він зупинив автомобіль на центрі перехрестя, оскільки пропускав зустрічній автомобіль і в цей час почув крик чоловіка «Давид, стій!», а через декілька секунд відбулось зіткнення. Вказав, що Мерседес, на його думку їхав зі швидкістю 70 км/год.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що в травні 2017 року приблизно о 12 годині вони з батьком їхали на автомобілі Москвич синього кольору з м. Суми в напрямку смт. Степанівка, вона сиділа в транспортному засобі ззаду, на пасажирському сидінні. Метрів за 300 400 вона побачила автомобіль «іномарку», який рухався у зустрічному напрямку, після проїзду перехрестя автомобіль трохи «вільнув». Вони зупинились перед перехрестям на правому для них узбіччі, коли вона вийшла з автомобіля, відразу зрозуміла, що автомобіль збив хлопчика, який був непритомний, батько його тримав на руках. Вона почала кричати, що необхідно викликати швидку, але водій автомобіля, який збив дитину, разом з батьком дитини поїхали до лікарні самостійно, не чекаючи на швидку.
Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що 14 травня 2017 року він, разом з батьком їхали на автомобілі «Mersedes Benz C180», реєстраційний номер НОМЕР_2 з смт. Степанівка Сумського району, Сумської області в напрямку м. Суми зі швидкістю 60 км/год, за кермом був батько - ОСОБА_7 , оскільки він себе погано почував. Попереду них у попутному напрямку рухався автомобіль ВАЗ та маршрутка, а в зустрічному напрямку їхав вантажний автомобіль. В районі перехрестя між смт. Степанівка та Торопилівка помітили біля зупинки людей, проїжджаючи перехрестя, вантажний автомобіль порівнявся з їхнім автомобілем, а трохи подалі від перехрестя на проїзну частину дороги вискочила дитина на велосипеді, батько нажав на гальма і автомобіль зупинився майже через 1,5 метрів після удару. Вказав, що видимість була добра, але він не бачив як рухався велосипедист, оскільки він вискочив на проїзну частину майже відразу. Після зіткнення, вони вийшли з автомобіля, він перший, а за ним його батько. Дитина лежала на правому узбіччі, позаду їхнього автомобіля, на відстані 1,5- 2 метри, другий чоловік, як він потім дізнався то був батько дитини тримав його на руках, дитина була без свідомості. Вони вирішили не гаяти часу, забрали постраждалого хлопчика і його батька відвезли до лікарні. Вважає, що батько ОСОБА_7 не мав технічної можливості попередити зіткнення.
Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що в травні 2017 року їхала на город на велосипеді, батько з сином їхали також на велосипедах, кожний окремо на своєму велосипеді, рухались в смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області в напрямку Конотопської траси. Коли доїхали до траси, батько з дитиною стали на праву сторону дороги, а вона на ліву. Вона чекала доки проїдуть автомобілі, щоб безпечно перейти дорогу, коли вона дивилась у їх бік вони стояли на узбіччі, не рухались, потім вона відвернулась і почула крик «Давид!!» і майже відразу удар, повернувшись вона побачила, що дитина лежала, автомобіль, який збив дитину, їй здалось не гальмував, оскільки звуку гальм вона не чула і зупинився він майже метрів за 50-70 після зіткнення. Давид лежав на землі на узбіччі, кросівки його валялись на асфальті, батько підбіг до нього і взяв на руки.
Повідомлення про підозру ОСОБА_7 , згідно якого ОСОБА_7 28 листопада 2017 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (т.1 а.кримінального провадження 161-163).
Протокол огляду місця дорожньо-транспортної події в смт. Степанівка, вул. Центральна, 149 км автодороги «Батурін-Конотоп-Суми», складений 14 травня 2017 року слідчим СВ Сумського райвідділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_19 за участю фахівця криміналіста ОСОБА_20 , з якого вбачається, що місце ДТП - перехрестя нерівнозначних доріг; покриття на час ДТП - сухе; час доби світле, достатнє природне освітлення; до початку огляду було змінено кінцеве положення велосипеда «Тиса» - переміщено з проїзної частини в праве узбіччя. Встановлена локалізація пошкоджень велосипеда «Тиса»: деформована по напрямку зліва направо рама, передня вилка та переднє колосе велосипеда. Передня вилка з правої сторони від місця кріплення на осі колеса відокремлена. Крім того, під час огляду місця події виявлений металевий пошкоджений корпус правого зовнішнього дзеркала заднього виду від легкового автомобіля (на схемі №2) розташований на правому узбіччі автодороги на відстані 22 м від рівня орієнтиру та 2,7 м від правого краю проїзної частини;уламок пластмаси синього кольору з електричними дротами- деталь фари від автомобіля (на схемі №5), розташований на проїзній частині автодороги на відстані 24,4 м від рівня орієнтиру та 1, 7 м від правого краю проїзної частини. Уламки пластмаси темного кольору (на схемі № 4, №7) розташовані на правому узбіччі автодороги на відстані 36, 4 м від рівня орієнтиру та 2,05 м від проїзної частини та 44,35 м від рівня орієнтиру, 1,1 м від правого краю проїзної частини відповідно. Пластиковий уламок чорного кольору- частина від правого зовнішнього дзеркала заднього виду легкого автомобіля. Уламок розташований на лівому узбіччі автодороги на відстані 32,0м від рівня орієнтиру та 8,05 м від правого краю проїзної частини ( на схемі № 6) Осип уламків скла, пластикових уламків темного та світлого кольорів, уламків пластмаси світлого кольору від фари автомобіля, грошових коштів у вигляді монет, розташованих в межах проїзної частини автодороги, його правого та лівого узбіччя ( на схемі № 8). Ділянка осипу розміром 19,95 х 10,10м. Найбільша концентрація осипу скла , пластмаси, монет розміром 10,5х4,2 м (схема № 9), розташована в межах проїзної частини автодороги та його правого узбіччя , в більшій мірі на смузі по напрямку руху вбік м. Суми. З місця події вилучено: велосипед марки «Тиса», металевий пошкоджений корпус правого зовнішнього заднього виду від легкового автомобіля, три уламки пластмаси світлого кольору від фари автомобіля, все запаковано та опечатано. До протоколу додана схема Дорожньо-транспортної пригоди та фототаблиця (т. 1 а. кримінального провадження 112-127).
Протокол огляду транспортного засобу «Mersedes Benz C180», реєстраційний номер НОМЕР_2 від 14 травня 2017 року складений слідчим СВ Сумського райвідділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_19 за участю фахівця криміналіста ОСОБА_20 , в присутності водія ОСОБА_7 , понятих ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , з якого вбачається, що в автомобілі «Mersedes Benz C180», реєстраційний номер НОМЕР_2 встановлені пошкодження: передній бампер автомобіля в правій частині відокремлений від місця кріплення, має пошкодження у вигляді розлому пластмаси, відшарування фарбового покриття, а на його зовнішній поверхні сліди нашарування фарби зеленого кольору; відсутні передній, правий вказівник повороту; крило переднього правого колеса деформовано; на зовнішній поверхні в передній частині сліди нашарування речовини світлого кольору; відсутнє праве зовнішнє дзеркало заднього виду ; деформовані верхні частини під склом передні праві двері. В місці виявлені деформацій відшарування фарбового покриття. Крім того, встановлено, що на передніх колесах автомобіля встановлені шини марки «Hankok», моделі «Kinergy Eco K425» «195/65R15 91Т», на лівому задньому колесі встановлена «Dayton», «DW500», «195/65R» а на задньому колесі «Michelin Energy 185/65 R1588Т». Транспортинй засіб вилучено та поміщено до майданчику тимчасового утримання транспортного засобу ( т.1 а. кримінального провадження 128-131)
Висновок судової авто технічної експертизи № 116 від 19 травня 2017 року, згідно якого встановлено, що система рульового керування та робоча гальмова система «Mersedes Benz C180», реєстраційний номер WY6987W знаходиться у працездатних станах. Разом з тим, встановлено, що ходова його частина знаходиться у технічно несправному стані, через встановлення на колеса задньої осі шин різних моделей з різними малюнками протектора та пошкодження зовнішньої боковини шини правого заднього колеса, але у працездатному стані, при якому вона здатна виконувати задані функції в межах, встановлених нормативно-технічною документацією (а. кримінального провадження 144-150).
Висновок судової інженерно-транспортної експертизи № 19/119/9-1/333е від 10 листопада 2017 року, яким встановлено, що на момент огляду, велосипеда «Тиса»: гальмівна система - в працездатному стані; рульове керування та ходова частина в несправному, але працездатному стані. Витік повітря з пневматичних камер коліс велосипеда відбувся після ДТП, а решта виявлених несправностей, мають аварійний характер утворення та характерні для виникнення під час ДТП (т.1 а. кримінального провадження 151-156).
Висновок судово-автотехнічної експертизи № 117 від 23 травня 2017 року, згідно якого встановлено, що місце зіткнення транспортних засобів, в поперечній площині знаходиться в межах смуги руху автомобіля, та в повздовжній площині перед початком ділянок осипу, що мають умовні позначення № 8 та № 9, початок яких розташований на відстані 24,4 м від умовної лінії орієнтиру. На момент первинного контакту, кут між умовною повздовжньою віссю автомобіля та умовною повздовжньою віссю велосипеда складав близько 20 0 - 25 0 , при цьому даний кут був розгорнутий ліворуч відносно умовної повздовжньої осі автомобіля, проти ходу умовної годинникової стрілки (т.1 а. кримінального провадження 157-168).
Висновок експерта № 405/297 від 18 травня 2017 року, згідно якого смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 в 01год.00 хв. При експертизі трупа виявлені тілесні ушкодження: ушкодження ділянки голови: садна лівої тім`яної ділянки, лобної ділянки справа; синець правої скроневої ділянки; крововиливи у м`які тканини голови з боку їхньої внутрішньої поверхні в лівій тім`яній ділянці, в правій скроневій ділянці; переривчасті пластинчасті крововиливи під тверду мозкову оболонку в ділянці тім`яної частини лівої півкулі у вигляді м`яких згортків крові, об`ємом до 6,0 куб.см; крововиливи під м`які мозкові оболонки у ділянці полюса лобної частини правої півкулі, на верхньо-зовнішній поверхні тім`яної частини правої півкулі; ділянки забою головного мозку: передньо-зовнішня поверхня лобної частини лівої півкулі з розмізченням речовини мозку черв`як мозочка. Ушкодження ділянки тулубу: синець лівого надпліччя, садна поперекової ділянки, перелом зовнішнього кінця лівої ключиці; під капсульні розрив передньої поверхні правої частки печінки; надрив серозної (поверхневої) оболонки по передній поверхні у ділянці переходу тонкої кишки у товсту (ідео-цекальний кут); крововилив (гематома) в за очеревину клітковину зліва. Ушкодження ділянок кінцівок: синці і садні лівого плеча, лівої ноги, правої ноги; закритий косо-поперечний перелом нижньої третини лівої плечової кістки. Тілесні ушкодження, які є компонентами закритої тупої травми головного мозку, розриви правої частки печінки, мають ознаки тяжких. Тілесні ушкодження у вигляді переломів лівої ключиці, лівої плечової кістки, мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Тілесні ушкодження у вигляді саден, синців, надриву серозної оболонки ділянки кишечника , мають ознаки легких. Смерть дитини ОСОБА_9 наступила внаслідок закритої тупої травми головного мозку. Виявлені тілесні ушкодження могли мати місце при дорожньо-транспортній пригоді (наїзд на потерпілого автомобіля, що рухався з певною швидкістю, про що свідчить характер, локалізація та розміри виявлених ушкоджень) (т. 1 а.кримінального провадження 169-173).
Протокол проведення слідчого експерименту від 14 вересня 2017 року проведений зі свідком ОСОБА_23 , в присутності представника свідка адвоката ОСОБА_5 , за участю спеціаліста автотехніка Сумського НДЕКЦ ОСОБА_24 , в присутності понятих ОСОБА_25 , ОСОБА_26 на ділянці 149 км автодороги «Батурин Конотоп-Суми» по вул. Центральна в смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області в денний час, в сонячну погоду, згідно якого ОСОБА_23 розповів та показав, що 14 травня 2017 року , близько 12 години він разом з сином ОСОБА_13 рухались на велосипедах від провулку Сумський смт. Степанівка в напрямку автодороги «Батурин Конотоп-Суми» зі швидкість 5 км/год. Спочатку рухались паралельно один до одного, а біля перехрестя його син вирвався вперед. Саме в цей час він почув звук транспортного засобу і побачив, що на трасі зі сторони м. Суми ідуть рейсовий автобус та легковий автомобіль, і в цей час викрикнув сину попередження про зупинку. Давид зменшив швидкість та почав повертати вправо. Після проїзду перехрестя рейсовий автобус зупинився. Свідок помітив, що зі сторони ОСОБА_27 рухається автомобіль Мерседес темного кольору, який рухався зі швидкість 70-80 км/год і в цей час помітив, що ОСОБА_13 перетинав край проїзної частини і він викрикнув «Стій!!» і він зупинився на проїзній частині та повернув голову вліво, вбік автомобіля Мерседес, через кілька секунд відбувся наїзд на його сина. На місці наїзду автомобіль Мерседес рухався з постійною швидкістю, напрямку руху не змінював, гальмування не застосовував, розташовувався під час руху посередині своєї смуги. Мерседес, після наїзду, зупинився на смузі свого руху, на відстані, близько 80-100 метрів від місця пригоди. Під час слідчої дії свідок показав місце наїзду на велосипедиста та механізм виникнення ДТП. В ході слідчого експерименту були використані легковий автомобіль Мерседес, н.з НОМЕР_3 та підлітковий велосипед, аналогічний за своїми параметрами такими транспортним засобам, які були на момент ДТП. До протоколу долучена схема та фототаблиця (т.1 а. кримінального провадження 174-186).
Протокол слідчого експерименту від 18 травня 2017 року, проведений зі свідком ОСОБА_14 , за участю спеціаліста автотехніка Сумського НДЕКЦ ОСОБА_28 , в присутності понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_30 на ділянці 149 км автодороги «Батурин Конотоп-Суми» по вул. Центральна в смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області в денний час, в сонячну погоду, згідно якого свідок розповіла та показала, що 14 травня 2017 року, близько 12 години 15 хвилин вона разом з чоловіком та сином їхали на автомобілі ВАЗ, яким керував її чоловік. Рухались по а/д в смт. Степанівка Сумського району, зі швидкість 40км/год., вона сиділа ззаду на пасажирському сидінні та бачила, що попереду їхнього автомобіля, в попутному напрямку зі швидкістю приблизно 40 км/год їхав рейсовий автобус «Суми Новосуханівка», під`їдаючи до перехрестя побачила, що по другорядній дорозі від вул. Сумська, рухається в напрямку дороги два велосипедиста, жінка стояла на проїзній частині другорядної дороги. Один велосипедист на другорядній дорозі зупинився, а інший продовжив повільно рухатись попереду першого. Під`їхавши до перехрестя, вона вже не звертала уваги на хлопчика-велосипедиста, який на той час вже рухався по узбіччю автодороги. Їх автомобіль зупинився на перехресті, і в цей час вона почула з вулиці крик «Давид, стій!!!». Після чого вона помітила, що хлопчик рухається на велосипеді з узбіччя на проїзну частину і саме в цей час вона помітила, що в зустрічному напрямку по відношенню до їхнього автомобіля рухається Мерседес зі швидкість 80-90 км/год, який в цей час проїздив перехрестя. Після того, як мерседес перетнув перехрестя вона не бачила хлопчика, але почула удар. Автомобіль її чоловіка завершив маневр повороту, після чого вони зупинились на другорядній дорозі. Вийшовши з автомобіля вона побачила, що хлопчик лежить на правому узбіччі автодороги, біля нього знаходився інший велосипедист, а автомобіль мерседес зупинився на досить великій відстані від них. До протоколу додана схема (т.1 а.кримінального провадження 187-196).
Протокол слідчого експерименту від 18 травня 2017 року, проведений зі свідком ОСОБА_17 , з представником свідка адвокатом ОСОБА_31 , за участю спеціаліста автотехніка Сумського НДЕКЦ ОСОБА_28 , в присутності понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_30 на ділянці 149 км автодороги «Батурин Конотоп-Суми» по вул. Центральна в смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області, згідно якого свідок розповів та показав, що 14 травня 2017 року близько 12 години 15 хвилин він рухався пасажиром на передньому сидінні в автомобілі Мерседес, яким керував його батько ОСОБА_7 по автодорозі «Батурин Конотоп- Суми» в смт. Степанівка , Сумського району. Рухались зі швидкістю 55-60 км/год, коли вони проїхали район Торопилівка та приближались до перехрестя нерівнозначних доріг, він побачив попереду на правому узбіччі автодороги трьох осіб, у нерухомому стані, це були чоловік та жінка , які стояли поряд і між ними знаходився велосипед, третім був хлопчик, який у той час сидів на велосипеді, він за ними спостерігав не постійно. В зустрічному напрямку рухався вантажний автомобіль, з яким вони розминулись. Після того, як вони розминулись з вантажним автомобілем та проїхали перехрестя він звернув увагу на велосипедиста, який на той час рухався по проїзній частині і відразу їх автомобіль зіткнувся з велосипедистом. Перед наїздом на велосипедиста він відчув гальмування. Після наїзду водій мерседеса повністю зупинив автомобіль на проїзній частині автодороги. До протоколу додана схема. (т.1 а. кримінального провадження 197-204).
Протокол проведення слідчого експерименту від 18 травня 2017 року, проведений зі ОСОБА_7 , в якості свідка, з представником свідка адвокатом ОСОБА_31 , за участю спеціаліста автотехніка Сумського НДЕКЦ ОСОБА_28 , в присутності понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_30 на ділянці 149 км автодороги «Батурин Конотоп-Суми» по вул. Центральна в смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області, в денний час, в сонячну погоду, згідно якого ОСОБА_7 показав, що 14 травня 2017 року, близько 12 години 15 хвилин він керував автомобілем «Mersedes Bens C180», реєстраційний номер НОМЕР_2 у смт. Степанівка Сумського району, Сумської області рухаючись у напрямку м. Суми по автодорозі «Батурин Конотоп Суми» зі швидкістю 55-60 км/год, разом з ним на передньому пасажирському сидінні перебував його син Денис, в попутному з ним напрямку попереду їхав автомобіль ВАЗ синього кольору, швидкість якого він вказати не може, який оглядовість дороги йому не обмежував. Під`їжджаючи до перехрестя нерівнозначних доріг він на узбіччі автодороги побачив двох нерухомих пішоходів: чоловіка та жінку, між якими був велосипед. Коли наблизився ближче до перехрестя , то побачив ще велосипедиста хлопчика, який спочатку знаходився в нерухомому стані-сидячи на велосипеді, а потім почав рух на проїзну частину автодороги. Побачивши рух велосипедиста , він застосував гальмування, але уникнути з ним зіткнення не зміг, зіткнення з велосипедистом сталося на смузі руху його автомобіля. До протоколу додана схема (т. 1 а. кримінального провадження 205-211).
Протокол проведення слідчого експерименту від 14 вересня 2017 року, проведений зі ОСОБА_7 , в якості свідка, за участю спеціаліста автотехніка Сумського НДЕКЦ ОСОБА_24 , в присутності понятих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 на ділянці 149 км автодороги «Батурин Конотоп-Суми» по вул. Центральна в смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області, в денний час, в сонячну погоду, згідно якого ОСОБА_7 показав, що 14 травня 2017 року, близько 12 години 15 хвилин він керував автомобілем «Mersedes Bens C180», реєстраційний номер НОМЕР_2 у смт. Степанівка Сумського району, Сумської області рухаючись у напрямку м. Суми по автодорозі «Батурин Конотоп Суми» зі швидкістю 55-60 км/год, разом з ним на передньому пасажирському сидінні перебував його син Денис, в попутному з ним напрямку попереду їхав автомобіль ВАЗ синього кольору, швидкість якого була приблизно, як і його 55-60 км/год, який оглядовість дороги йому не обмежував. По зустрічній смузі до нього наближався вантажний автомобіль типу фура, швидкість якого вказати не може. Під`їжджаючи до перехрестя нерівнозначних доріг він помітив справа на проїзній частині другорядної дороги двох нерухомих пішоходів: чоловіка та жінку, які розмовляли один з одним, між ними був велосипед типу «Україна». Після чого, проїжджаючи перехрестя побачив попереду, на смузі свого руху велосипедиста на підлітковому велосипеді зеленого кольору, який у той час виїхавши з узбіччя перетинав проїзну частину автодороги під кутом близько до 90 0 , рухаючись справа наліво відносно напрямку руху, керованого ним автомобіля. Попутний автомобіль ВАЗ вже проїхав повз велосипедиста. Коли він його побачив, не змінюючи напрямку свого руху він застосував екстрене гальмування, але не зміг уникнути зіткнення з велосипедистом. Велосипедист перебував у рухому стані. Після зіткнення він зупинив свій автомобіль на смузі свого руху, недалеко від місця зіткнення. В ході слідчої дії свідок ОСОБА_7 , не зміг вказати на місці пригоди темп руху потерпілого велосипедиста, а також відстань, яку останній подолав від моменту його виявлення і до моменту зіткнення транспортних засобів. До протоколу додана схема (т. 1 а. кримінального провадження 212-220).
Висновки експерта від 13 листопада 2017 року № 19/119/9-1/332е та від 14 грудня 2017 року № 19/119/9-1/420е, якими встановлено, що в діях водія «Mersedes Bens C180», реєстраційний номер НОМЕР_2 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 1.7, 12.3, 12.4, 31.4.5 «г» Правил дорожнього руху України, з яких невідповідності вимогам пункту 12.3, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Mersedes Bens C180», реєстраційний номер НОМЕР_2 мав технічну можливість уникнути пригоди. В діях велосипедиста ОСОБА_9 вбачається невідповідності вимогам пункту 16.11 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою (а. кримінального провадження 221-240).
Здобуті під час досудового розслідування докази були безпосередньо досліджені в судовому засіданні і суд визнає їх об`єктивними та допустимими.
Щодо визнання допустимим доказу: слідчого експерименту проведеного з ОСОБА_7 в якості свідка, суд виходить з наступного.
Конституційний Суд України у рішенні № 12-рп/2011 від 20 жовтня 2011 року у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України зазначив, що визнаватися допустимими і використовуватися як доказ в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України про те, що «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом», дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.
Кримінальний процесуальний закон не дає вичерпного переліку підстав, за наявності яких докази мають визнаватися недопустимими, а натомість надає право суду вирішувати питання їх допустимості чи недопустимості у порядку, передбаченому статтею 89 КПК.
Частиною першою статті 87 КПК передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд зауважує, що отримання доказів завжди обумовлено вчиненням стороною кримінального провадження цілеспрямованих дій з метою їх збирання. Аналіз положень частини другої цієї статті в редакції від 13 квітня 2012 року дає підстави зробити висновок, що саме вчинення з цією метою стороною обвинувачення діянь, які істотно порушують права і основоположні свободи людини, має наслідком визнання отриманих у такий неправомірний спосіб доказів недопустимими.
Можливість притягнення до відповідальності особи, яка здійснила збирання доказів шляхом істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок чого такі відомості були отримані, про що йдеться у частині третій статті 87 КПК у редакції від 13 квітня 2012 року, також вказує на те, що такі діяння мають бути неправомірними.
Згідно з вимогами частини першої статті 18 КПК жодна особа не може бути примушена визнавати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення, а відповідно до вимог частини другої цієї статті - кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права.
Тобто законодавцем заборонено стороні обвинувачення вчиняти дії, спрямовані на примушування будь-якої особи до визнання винуватості або говорити з приводу підозри чи обвинувачення, а вчинення дій всупереч цій забороні має визнаватися істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.
Так, пунктом 6 частини другої статті 87 КПК в редакції від 13 квітня 2012 року передбачено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод діяння з отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Зміст цієї норми права вказує на те, що вона має застосовуватися за умови, коли на час отримання показань від свідка уже існували дані, що його буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим, але, всупереч наявності у такої особи права на мовчання та свободи від самовикриття, слідчий чи прокурор вчиняє дії, спрямовані на отримання показань від неї. Саме такі дії, а не власне факт отримання показань від свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим, мають визнаватися істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.
Суд вважає за потрібне звернути увагу й на те, що в самій назві статті 87 КПК законодавець визнання доказів недопустимими обумовив їх отриманням внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Вирішуючи питання, чи були відомості про обставини дорожньо-транспортної пригоди, надані ОСОБА_7 , як свідком під час проведення слідчого експерименту з його участю, такими, що отримані внаслідок вчинення слідчим діянь, які б мали ознаки істотного порушення його права на мовчання та свободи від самовикриття, суд бере до уваги таке.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що відомості про ДТП до ЄРДР були внесені по факту кримінального правопорушення, а не щодо ОСОБА_7 . Останній, викладаючи власну версію щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, твердив про відсутність своєї винуватості у її наслідках, про дотримання ним правил дорожнього руху. Такі його твердження слідчий, відповідно до вимог частини другої статті 9 КПК, зобов`язаний був всебічно, повно і неупереджено дослідити та у разі їх підтвердження прийняти процесуальне рішення про закриття цього кримінального провадження за реабілітуючими обставинами. Саме з метою перевірки й уточнення наданих ОСОБА_7 відомостей щодо обставин ДТП за його згодою та за його участю в присутності адвоката ОСОБА_32 був проведений слідчий експеримент. Його проведенню передувало роз`яснення ОСОБА_7 права не свідчити проти себе і відмовитися давати показання, що можуть стати підставою для підозри чи обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Під час цієї слідчої дії ОСОБА_7 була надана можливість висловити свою власну точку зору причин травмування велосипедиста і в такий (законний) спосіб вплинути на вирішення справи стосовно себе, що не суперечить засаді верховенства права.
У матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б давали підстави вважати, що при проведенні цього слідчого експерименту слідчим були вчинені діяння, якими були б порушені права чи свободи ОСОБА_7 , або слідчий у будь-якій формі примушував би ОСОБА_7 до визнання своєї винуватості у ДТП. Не було у слідчого й достатніх даних вважати, що надалі ОСОБА_7 буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим. Не містять спростувань цьому й доводи заяви.
Тільки після отримання висновків інженерно-транспортних експертиз, відповідно до яких було встановлено, що водій «Mersedes Bens C180», реєстраційний номер WY6987W мав технічну можливість уникнути пригоди, йому було оголошено про підозру.
На підставі викладеного та системного тлумачення зазначених норм права, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, суд приходить до висновку про відсутність істотного порушення прав та свобод ОСОБА_7 , а відтак і відсутність підстав вважати недопустимими доказами відомості про обставини дорожньо-транспортної пригоди, надані ОСОБА_7 як свідком під час проведення слідчих експериментів.
Невизнання вини обвинуваченим суд розцінює, як обраний ним спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за скоєний злочин, оскільки його вина у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі.
Крім того, суд критично відноситься до показів ОСОБА_17 , оскільки вони не узгоджуються з іншими доказами, наданими органами досудового розслідування, в їх сукупності.
Виходячи із здобутих доказів і надавши їм належну оцінку суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, так як він керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_33 , 2008 року народження.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує як джерело права і відповідні рішення Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), високий суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.), суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні ОСОБА_7 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, вчиненим з необережності, обставини та характер вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, не перебуває на психіатричному та наркологічному обліку, за місцем проживання та реєстрації характеризується позитивно; має на утриманні матір; активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, й вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст. 286 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами, яке буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.
Щодо розв`язання позовних вимог суд, виходить з наступного.
Відповідно до положень ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
При розв`язанні цивільних позовів суд виходить з наступних положень закону.
Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
За змістом ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.
Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо )володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо ) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Положеннями ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до преамбули Закону України від 1 липня 2004 року №1961-1У «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Відповідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено,що франшиза - частина збитків, яка не відшкодовується страховою компанією.
Статтею 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода,що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Згідно із п.24.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням,утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням ,лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 в межах вимог та підстав наведених у позовній заяві, суд виходить з того, що у судовому засіданні, на підставі зібраних доказів встановлено, що порушення Правил дорожнього руху водієм автомобілю Mersedes Benz C180», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_11 помер, водій ОСОБА_7 керував транспортним засобом на законних підставах маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АК 3043831, який був укладений з ПрАТ «Європейський страховий альянс» 14.04.2017 року з лімітом відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю -200000 гривень, за шкоду, заподіяну майну -100000 гривень, розмір франшизи - 510 гривень.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що обов`язок по відшкодуванню потерпілій ОСОБА_4 майнової та моральної шкоди має нести ПрАТ «Європейський страховий альянс» в межах ліміту страхової відповідальності.
Цивільний позов в частині відшкодування з обвинуваченого ОСОБА_7 моральної шкоди суд вважає також підлягає частковому задоволенню.
З урахуванням характеру й обсягу фізичних та моральних страждань потерпілої ОСОБА_4 , психоемоційних переживань, понесених нею внаслідок втрати єдиного сина, тяжкості вимушених змін у її життєвих стосунках, часу та зусиллях направлених для їх відновлення, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про те, що компенсація моральної шкоди повинна бути визначена в грошовій сумі у розмірі 300000 гривень, яку слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_4 .
Крім того, на підставі ст. 128 КПК України і ст. 1206 ЦК України, суд вважає за необхідне задовольнити позов прокуратури Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури, який подано в інтересах держави в особі позивача Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації, повністю та стягнути з ОСОБА_7 на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації для перерахування КЗ СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» 1506 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 від кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_7 необхідно стягнути судові витрати за проведення експертиз в розмірі 2968 грн. 80 коп.
Речові докази, які зберігаються в камері схову речових доказів Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, розташованого за адресою: м. Суми , вул. Степана Бендери, 11, відповідно до ст. 100 КПК України: велосипед марки «Тиса» зеленого кольору повернути потерпілій ОСОБА_4 , знявши арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 травня 2017 року; металевий, пошкоджений корпус правого зовнішнього дзеркала заднього виду від легкового автомобіля, три уламки пластмаси світлого кольору від фари автомобіля знищити, знявши арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 травня 2017 року; автомобіль «Mersedes Benz C180», реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути законному володільцю ОСОБА_10 , громадянину Польщі, знявши арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 травня 2017 року .
Керуючись ст.ст. 100,128, 370, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 263,265,ЦПК України , суд, -
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на 3 (три) роки.
Стягнути з ОСОБА_7 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Ковпаківським ВМСМВ УМВС України в Сумській області, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 НОМЕР_5 (триста тисяч ) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди
Позов прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури (вул. Герасима Кондратьєва, 79, м. Суми) до ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення витрат на лікування потерпілого задовільнити повністю.
Речові докази, які зберігаються в камері схову речових доказів Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, розташованого за адресою: м. Суми , вул. Степана Бендери, 11: велосипед марки «Тиса» зеленого кольору повернути потерпілій ОСОБА_4 , знявши арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 травня 2017 року; металевий, пошкоджений корпус правого зовнішнього дзеркала заднього виду від легкового автомобіля, три уламки пластмаси світлого кольору від фари автомобіля знищити, знявши арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 травня 2017 року; автомобіль «Mersedes Benz C180», реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути законному володільцю ОСОБА_10 , громадянину Польщі, знявши арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 травня 2017 року .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1