АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1835/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2018 року,
прокурора ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, яке було вилучено 28.02.2018 року за адресою: с. Шкнева, Київської області, Поліського району, вул. Молодіжна, 1, а саме: клопотання за підписом директора ТОВ «Украгропром - 2017» ОСОБА_8 від 09.01.2018 №03/09 з додатком на 1 арк., рішення Шкневської сільської ради від 15.02.2018 №94-31 -VII, клопотання Шкневської сільської ради №43 від 15.02.2018, всього документи на 4 арк., журнал реєстрації вхідних документів Шкневської сільської ради, журнал реєстрації вихідних документів Шкневської сільської ради.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_6 , 15.03.2018 року подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді, в якій просить скасувати цю ухвалу іпостановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання слідчого був здійснений без участі в судовому засіданні прокурора, копію оскаржуваної ухвали прокурор отримав поштою лише 12.03.2018 року.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги прокурор зазначає, що викладений в ухвалі слідчого судді висновок щодо недоведеності стороною обвинувачення існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що має бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження є хибним, оскільки до матеріалів клопотання були надані всі матеріали, які стали підставою для задоволення клопотання про проведення обшуку в приміщенні адміністративної будівлі Шкневської сільської ради в ході якого були вилучені документи, які є речовими доказами по справі.
В судове засідання у справі представники власників майна не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю представників власників майна, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання прокурора про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 02.03.2018 року без участі в судовому засіданні прокурора, який копію оскаржуваної ухвали отримав 12.03.2018 року і даний факт підтверджується матеріалами провадження, 15.03.2018 року, тобто в межах визначених законом п`ятиденного строку, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва. За таких обставин строк на апеляційне оскарження не пропущено, а тому не підлягає поновленню.
Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Органом досудового розслідування зазначено, що службові особи Поліської районної Державної адміністрації Київської області, Рагівським і Шкневським сільськими головами, а також службова особа відділу в Іванківському районі Головного Управління Держгеокадастру у Київській області Поліського району, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , діючи у групі із іншими невстановленими посадовими особами Володарської і Зеленополянської сільських рад, організували схему по вимаганню та одержанню неправомірної вигоди від директора ТОВ «Украгропром - 2017» ОСОБА_8 за надання йому в оренду земельних ділянок на території Поліського району.
28.02.2018 року у приміщеннях Шкневської сільської ради, розташованих за адресою: с. Шкнева, Київської області, Поліського району, вул. Молодіжна, 1, прокурором військової прокуратури Київського гарнізону на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, в ході якого вилучено клопотання за підписом директора ТОВ «Украгропром - 2017» ОСОБА_8 від 09.01.2018 №03/09 з додатком на 1 арк., рішення Шкневської сільської ради від 15.02.2018 №94-31-VII, клопотання Шкневської сільської ради №43 від 15.02.2018, всього документи на 4 арк., журнал реєстрації вхідних документів Шкневської сільської ради, журнал реєстрації вихідних документів Шкневської сільської ради.
01.03.2018 року ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України
02.03.2018 року прокурор військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено 28.02.2018 року за адресою: с. Шкнева, Київської області, Поліського району, вул. Молодіжна, 1, а саме: клопотання за підписом директора ТОВ «Украгропром - 2017» ОСОБА_8 від 09.01.2018 №03/09 з додатком на 1 арк., рішення Шкневської сільської ради від 15.02.2018 №94-31 -VII, клопотання Шкневської сільської ради №43 від 15.02.2018, всього документи на 4 арк., журнал реєстрації вхідних документів Шкневської сільської ради, журнал реєстрації вихідних документів Шкневської сільської ради, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
02.03.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у задоволенні клопотання прокурора було відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, слідчий суддя, виходив з того, що, прокурор не довів суду обставин, на які посилався у клопотанні, у зв`язку з чим відсутня правова підстава для накладення арешту на майно.
З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя, відмовив у накладенні арешту на майно, вилучене 28.02.2018 року за адресою: с. Шкнева, Київська обл., Подільський район, вул. Молодіжка 1, оскільки прокурором не було доведено суду обставин, на які посилався у клопотанні, у зв`язку з чим відсутня правова підстава для накладення арешту на майно.
Разом з тим, таке посилання не може мати місце під час розгляду даного клопотання, оскільки прокурором ініційовано накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів. Виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
За таких обставин, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Крім цього, в доданих до клопотання матеріалів, міститься постанова прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 від 01.03.2018 року про визнання вилученого майна речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про задоволення клопотання прокурора.
До такого висновку колегія суддів приходить з огляду і на те, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищенаведених предметів та документів, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, яке було вилучено 28.02.2018 року за адресою: с. Шкнева, Київської області, Поліського району, вул. Молодіжна, 1, а саме: клопотання за підписом директора ТОВ «Украгропром - 2017» ОСОБА_8 від 09.01.2018 №03/09 з додатком на 1 арк., рішення Шкневської сільської ради від 15.02.2018 №94-31 -VII, клопотання Шкневської сільської ради №43 від 15.02.2018, всього документи на 4 арк., журнал реєстрації вхідних документів Шкневської сільської ради, журнал реєстрації вихідних документів Шкневської сільської ради, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 28.02.2018 року за адресою: с. Шкнева, Київської області, Поліського району, вул. Молодіжна, 1, а саме: клопотання за підписом директора ТОВ «Украгропром - 2017» ОСОБА_8 від 09.01.2018 №03/09 з додатком на 1 арк., рішення Шкневської сільської ради від 15.02.2018 №94-31 -VII, клопотання Шкневської сільської ради №43 від 15.02.2018, всього документи на 4 арк., журнал реєстрації вхідних документів Шкневської сільської ради, журнал реєстрації вихідних документів Шкневської сільської ради.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4