Справа № 135/1323/17
Провадження №11-кп/772/308/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 30 листопада 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України „Про амністію у 2016 році",

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від подальшого відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

За результатами розгляду клопотання, суд першої інстанції відмовив у його задоволенні з огляду на те, що засуджений ОСОБА_7 не підлягає звільненню за актом амністії, оскільки має більше двох судимостей за вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів.

Не погодившись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, постановити нове рішення про застосування Закону України «Про амністію», на підставі якого звільнити його від відбування покарання. На думку апелянта, тлумачення судом закону є неправильним, суперечить його точному змісту. Він відбув покарання за минулі судимості, а тому не може бути покараний двічі.

Вислухавши виступ засудженого на підтримку апеляційної скарги та заперечення прокурора проти задоволення скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлює, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Відповідно до положень п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

На даний час ОСОБА_7 відбуває покарання призначене вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2014 року за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

При цьому ОСОБА_7 має більше двох судимостей за вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, останні за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України та ч. 3 ст. 101 КК України (в редакції 1960 року).

Під час розгляду кримінального провадження, суд ретельно перевірив усі посилання й доводи, викладені засудженим в клопотанні, вмотивовано відмовив у задоволенні його вимог, навівши аргументи та підстави для прийняття такого рішення.

Твердження, наведені в апеляційній скарзі засудженого, є ні чим іншим як його суб`єктивним трактуванням закону, який регулює порядок звільнення осіб від відбування покарання на підставі акту амністії.

Доводів, які би ставили під сумнів законність ухвали суду, засуджений у своїй апеляційній скарзі не навів. Підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 405, 407 КПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 30 листопада 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України „Про амністію у 2016 році" залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом.

Суддя: