Справа №560/257/18
Провадження №1-кп/560/93/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілих: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
законного представника: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000017 від 09 січня 2018 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ч.1 ст.125 КК України,

В С ТА Н О В И В:

09 січня 2018 року біля 21 години, ОСОБА_4 знаходився на вулиці Центральній, що в с. Залужжя Дубровицького району, навпроти будинку №5, де з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, умисно, протиправно, відкрито, всупереч волі власника, шляхом відчинення дверей, проник до салону автомобіля марки «OPEL VECTRA-В», реєстраційні номера НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_5 , після чого завів двигун за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання та поїхав у невідомому напрямку, тобто незаконно заволодів даним транспортним засобом.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що цього ж дня 09 січня 2018 року біля 21 години, знаходився на АДРЕСА_2 , де на підґрунті різких неприязних відносин із ОСОБА_6 , жителем с. Будимля Дубровицького району, наніс один удар лобною ділянкою голови у обличчя ОСОБА_6 та декілька ударів ногами в різні частини тіла, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця правої половини обличчя, забою м`яких тканин та садна нижньої губи, садна передньої поверхні правого колінного суглобу, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №17 від 10 січня 2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у скоєних вищевказананих кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.289, ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, що дійсно він, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, 09 січня 2018 року проник у автомобіль марки «OPEL VECTRA-В», який знаходився по вул. Центральній в с. Залужжя Дубровицького району, після чого завів автомобіль за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання та поїхав автомобілем у своїх справах. Даний транспортний засіб повернуто, власник будь-яких претензій не має. Також ОСОБА_4 пояснив, що того ж вечора в с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області з ОСОБА_6 у нього виник конфлікт, в ході якого він наніс ОСОБА_6 удари. Просив суд суворо не карати, при обранні міри покарання, погоджується з думкою прокурора.
В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали заяви, в яких просили провести розгляд даного провадження за вимогами ч.3 ст.349 КПК України підтвердивши, що будь-яких пртензій до обвинуваченого не мають, при обранні міри покарання погодилися з думкою прокурора.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .
Судом зроблений висновок про те, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведено повністю, а тому суд кваліфікує його дії: за ч.1 ст.125 КК України, тобто в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження та за ч.1 ст.289 КК України, тобто в незаконному заволодінні транспортним засобом.
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Кримінальне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.125 КК України є злочином невеликої тяжкості, а кримінальне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.289 КК України є злочином середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше не судимий, на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 визначених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Тому визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин та те, що він раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно. Суд приймає до уваги також те, що обвинувачений повністю визнавши свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, щиро розкаявся та надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, думку потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні та висновок органу пробації відносно обвинуваченого про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, тому вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкцій за ч.1 ст.125 КК України та ч.1 ст.289 КК України, визначивши остаточну міру покарання за ч.1 ст.70 КК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальних витрат на залучення експертів немає.
Речові докази відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід в ході судового розгляду до обвинуваченого не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 289 КК України, призначивши покарання:

- за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень;

- за ч.1 ст.289 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1 .