Єдиний унікальний номер 235/4937/17 Номер провадження 11-кп/775/286/2018

ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті кримінальне провадження № 0002016 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2017 року, яким,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перевальська Луганської області, не судимого, громадянина України, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 75,76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням 2 роки,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду першої інстанції, 06 серпня 2017 року приблизно о 07 год. 50 хв. ОСОБА_6 проїжджав на своєму велосипеді марки «Україна» по вул. Прокоф`єва м. Покровська Донецької області, де в зазначений час побачив раніше незнайому йому громадянку ОСОБА_7 , яка прямувала по вул. Прокоф`єва м. Покровська та повернула в пров. Ветеринарний м. Покровська з жіночою сумкою в руці. В цей час у ОСОБА_6 виник протиправний умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме жіночої сумки, що належать ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_6 , діючи умисно, керуючись прямим умислом та корисливим мотивом, під`їхав на вищезазначеному велосипеді до ОСОБА_7 , яка дійшла до перехрестя вул. Прокоф`єва та пров. Ветеринарного м. Покровська Донецької області. На вказаній ділянці місцевості, ОСОБА_6 під час їзди на власному велосипеді марки «Україна» відкрито, шляхом ривку, викрав з правої руки потерпілої ОСОБА_7 її сумку, що немає для потерпілого жодної матеріальної цінності, в якій знаходився мобільний телефон марки NOKIA вартістю 273 гривні 60 копійок, гаманець без грошових коштів, що не становить для потерпілого жодної матеріальної цінності.

18 серпня 2017 року приблизно о 14 год. 45 хв. ОСОБА_6 проїжджав на велосипеді марки «Україна» по пров. Університетському навпроти буд. № 27, м. Покровська Донецької області в напрямку руху від вул. Центральної до вул. Маршала Москаленка м. Покровська Донецької області. В зазначений час побачив раніше незнайому йому ОСОБА_8 , яка прямувала по пров. Університетському з жіночою сумкою. В цей час у ОСОБА_6 виник протиправний умисел на відкрите повторне викрадення чужого майна, а саме жіночої сумки та цінного майна в ній, що належить ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_6 , діючи умисно, керуючись прямим умислом та корисливим мотивом під`їхав на вищезазначеному велосипеді до ОСОБА_8 . ОСОБА_6 під час їзди на велосипеді з правого плеча потерпілої ОСОБА_8 відкрито, повторно, умисно, шляхом ривку, викрав її сумку, що не становить для потерпілої жодної матеріальної цінності, в якій знаходився мобільний телефон марки Lenovo моделі S90 вартістю 2377 гривень 42 копійки, гаманець, що не становить для потерпілої жодної матеріальної цінності, грошові кошти в розмірі 1500 гривень, грошова купюра номіналом 1 долар США, який потерпіла зберігала в якості сувеніру, планшет марки ІРаD Аррlе вартістю 3779 гривень 72 копійки, в чохлі з штучної шкіри чорного кольору вартістю 93 гривні. Після чого ОСОБА_6 на велосипеді з місця вчинення злочину зник, звернувши викрадене на свою користь, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 7750 гривень 14 копійок.

07 вересня 2017 року приблизно о 14 год. 40 хв. ОСОБА_6 проїжджав на велосипеді по просп. Шахтобудівельників навпроти стадіону «Юність» м. Покровська Донецької області в напрямку руху до вул. Захисників України м. Покровська. В зазначений час побачив раніше незнайому йому ОСОБА_9 , яка прямувала по просп. Шахтобудівельників з жіночою сумкою. В цей час у ОСОБА_6 виник протиправний умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, а саме жіночої сумки та цінного майна в ній, що належить ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, керуючись прямим умислом та корисливим мотивом, під`їхав на вищезазначеному велосипеді до ОСОБА_9 . ОСОБА_6 під час їзди на велосипеді з плеча потерпілої ОСОБА_9 відкрито, умисно, повторно, викрав, шляхом ривку, її сумку вартістю 540 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки Samsung вартістю 3219 гривень 08 копійок, жіночий гаманець з шкіри вартістю 820 гривень, грошові кошти в розмірі 2000 гривень, жіноча косметика, що не становить для потерпілої жодної матеріальної цінності. Після чого ОСОБА_6 на велосипеді з місця вчинення злочину зник, звернувши викрадене на свою користь, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 6 579 гривень 08 копійок.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 186 КК України призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. У відповідності до ст. 96-1, 96-2 КК України, п. 9 ст. 100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію велосипеду марки «України», який належить ОСОБА_6 , як засіб вчинення злочину. Виключити з мотивувальної частини вироку обставину, що пом`якшує покарання щире каяття у скоєному злочині. Вважає, що судом при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням не враховано в повній мірі тяжкості вчинених злочинів та особа обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції державного обвинувача, доводи обвинуваченого та захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного і обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 та призначивши покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, суд першої інстанції не надав належної оцінки ступеню тяжкості вчинених злочинів, обставинам вчинення злочинів та особі обвинуваченого.

Так, судом належним чином не враховано того факту, що ОСОБА_6 скоїв злочини, які на підставі ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів проти власності.

Окрім того, суд визнав як обставину що пом`якшує покарання ОСОБА_6 наявність у нього малолітніх дітей. При цьому, судом не надано оцінки тому факту, що наявність у ОСОБА_6 на утриманні малолітніх дітей не перешкоджала йому вчинити вищезазначені злочини.

Суд першої інстанції належним чином не приділив уваги тому факту, що ОСОБА_6 впродовж місяця вчинив три злочину.

При ухваленні вироку суд як одну із обставин, яка пом`якшує покарання, визнав щире каяття ОСОБА_6 у скоєному злочину.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що засуджений відшкодував збитки потерпілому.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що викрадене майно повернуто потерпілим не добровільно, а вилучене у ОСОБА_6 працівниками поліції, завдана потерпілим моральна та майнова шкода ним добровільно не відшкодована.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції необґрунтовано визнав в якості пом`якшуючої обставини щире каяття у скоєному злочині.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого ч. 1 ст. 301 цього Кодексу.

Також згідно п. 4 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину.

Як вбачається з положень п. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

З матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_6 інкриміновані злочини вчинив за допомогою велосипеду марки «Україна», який був використаний ним як засіб вчинення кримінальних правопорушень.

За таких обставин зазначений велосипед марки «Україна» підлягає спеціальній конфіскації.

Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.09.2017 року на велосипед марки «Україна», що належить ОСОБА_6 накладено арешт.

Однак судом першої інстанції в порушення вимог п. 9 ст. 100 КПК України та ст. ч. 1 96-1, ч. 1 ст. 96-2 КК України під час ухвалення вироку велосипед повернутий обвинуваченому.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст.75 КК України, не відповідає тяжкості скоєних злочинів і особі обвинуваченого та не буде сприяти його виправленню й попередженню скоєння нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання за скоєння злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, колегія суддів бере до уваги вимоги ст.ст. 50, 65 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання колегія суддів бере до уваги конкретні обставини вчиненого, ступінь тяжкості скоєних злочинів, які на підставі ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, а також дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_6 не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, працює, має на утриманні двох малолітніх дітей.

В силу ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому , суд вважає активне сприяння розкриттю злочину.

За таких обставин колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише за умови реального відбуття покарання у виді позбавлення волі.

З обліком викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного ОСОБА_6 покарання з ухваленням в цій частині нового вироку судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання:

- за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 96-1, 96-2 КК України, п. 9 ст. 100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію велосипеду марки «України», який належить ОСОБА_6 , як засіб вчинення злочину та звернути вказане майно у власність держави.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді