Справа № 761/9689/18
Провадження № 1-кс/761/6704/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання гр. ОСОБА_2 про скасування арешту майна та повернення застави,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання гр. ОСОБА_2 про скасування арешту майна та повернення суми застави у кримінальному провадженні № 120 160 000 000 005 89.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 08.05.2012 старшим слідчим в ОВС СУ ГУМВС України ОСОБА_3 винесено постанову про накладення арешту на житловий будинок загальною площею 306,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, загальною площею 0,0598 га, яка також знаходиться за вищевказаною адресою, яке належить ОСОБА_2 .

Крім того, 28.10.2011 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено грошові кошти.

Однак, на думку заявника, захід забезпечення кримінального провадження застосований необґрунтовано, тому підлягає скасуванню.

У подальшому - 18.04.2018 заявник подала слідчому судді заяву про залишення її клопотання без розгляду.

Слідчий суддя, дослідивши наявні у розпорядженні суду матеріали, дійшов висновку про таке.
У силу ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна або його представника, якщо він, зокрема, доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або він накладений необґрунтовано.
Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 203 КПК ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У своєму клопотанні заявник просила скасувати арешт, накладений нажитловий будинок та земельну ділянку та повернути заставу.

У подальшому заявник ОСОБА_2 подала заява, у якій просила своє клопотання залишити без розгляду у зв`язку з відсутністю потреби щодо його розгляду.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК, якщо положення КПК не регулюють або не однозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 Кодексу, яка серед іншого, визначає принцип диспозитивності.

Відповідно до ст. 26 КПК України принцип диспозитивності передбачає, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами.

Таким чином, враховуючи, що заявником подана заява про залишення клопотання про скасування арешту майна та повернення застави без розгляду, що свідчить про втрату актуальності вирішення порушеного ініціатором клопотання питання, беручи до уваги положення вище наведених норм КПК, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність закрити провадження.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст. 9, 26, 174 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Провадження за клопотанням ОСОБА_2 про скасування арешту майна та повернення застави у кримінальному провадженні № 120 160 000 000 005 89 закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1