Справа № 463/3001/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/459/18 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , заступника прокурора Львівської області ОСОБА_8 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 26.03.2018р. щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стила Старобешівського району Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст.189, ч.1 ст.304 КК України;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Медвежа Дрогобицького району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України,;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Львова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України,;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст.187 КК України,
у кримінальному провадженні №0001103 від 30.03.2016 року,

за участю: прокурора ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_13 ,

законних представників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 26.03.2018р. визнано винуватими та засуджено:

ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі, за ч.2 ст.189 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ч.1 ст.304 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_7 призначено у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з часу його фактичного затримання з 30.03.2016 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено без змін - тримання під вартою.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою продовжено строком на 2 місяці до 04 червня 2018 року включно.

У відповідності до положень ч.5 ст.72 КК України, зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 р., зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30.03.2016 року по час вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_9 обрано у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_9 покладено процесуальні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

ОСОБА_10 за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки років позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_10 обрано у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75, 104 КК України ОСОБА_10 звільнено від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_10 покладено процесуальні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

ОСОБА_11 за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.187 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_11 обрано у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_11 звільнено від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_11 покладено процесуальні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання про речові докази.

Вирок суду щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в апеляційному порядку учасниками судового провадження не оскаржується.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_9 та неповнолітніми ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з метою незаконного збагачення вчинили на території м. Львова майнові злочини.
Так, обвинувачений ОСОБА_9 28.03.2016р. біля 23 год., діючи умисно за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , перебуваючи на АДРЕСА_8 , де шляхом пошкодження вхідних дверей проникли у підвальне приміщення потерпілого ОСОБА_17 звідки викрали лабораторний автотрансформатор фірми «Тошіба» вартістю 800 гривень та зарядний пристрій до акумулятора автомобіля вартістю 200 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_17 збитки на суму 1000 гривень.
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_11 30.03.2016р. приблизно о 05 год., перебуваючи біля будинку по вул. Пасічна, 47, у м. Львові, підійшовши до потерпілого ОСОБА_18 , який присів біля калюжі намагався помити обличчя, наніс останньому удар ногою в область голови, в результаті чого потерпілий ОСОБА_18 впав на тротуар та втратив свідомість. У подальшому обвинувачений ОСОБА_11 підійшов до потерпілого ОСОБА_18 та витягнув із кишені мобільний телефон «Самсунг» вартістю 100 гривень, із сім карткою оператора «Київстар» із № НОМЕР_1 , на рахунку якої грошей не було, гроші у сумі 180 гривень та пенсійне посвідчення. Відкрито заволодівши майном потерпілого на загальну суму 280 гривень, ОСОБА_11 втік з місця події, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. У подальшому ОСОБА_11 передав дані кошти та мобільний телефон ОСОБА_7 .
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_9 30.03.2016р. приблизно о 05:30 год. умисно за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , перебуваючи біля будинку по АДРЕСА_9 , побачивши на балконах другого та третього поверхів даного будинку одяг та постільну білизну, яка належала потерпілій ОСОБА_19 , разом із ОСОБА_10 залізли на балкон, звідки викрали світло сірого кольору коротку в`язану кофту, вартістю 140 гривень, темно зелений короткий гольф, вартістю 200 гривень, кофту червоного кольору, на якій намальований новорічний олень та сніжинки та надпис «Let it snow» вартістю 50 гривень, піжамний комплект, а саме штани білого кольору з ведмедиками та темно синю кофту з надписом, вартістю 200 гривень, короткий рушник рожево-білого кольору, цінності для потерпілої не становить, великий махровий голубий рушник вартістю 200 гривень, джинси світло синього кольору марки «Колінс» вартістю 1000 гривень, футболку полосату в сіро-червоні смужки, вартістю 75 гривень, кофту на ґудзиках чорного кольору в білу смужку, вартістю 200 гривень, сукню чорну з білим візерунком в квіточки, вартістю 300 гривень, гольф в`язаний чорного кольору, вартістю 300 гривень, сорочку темно-синього кольору, на ґудзиках, вартістю 300 гривень, чорні стрейчеві джинси з високою талією, вартістю 500 гривень, простирадло (накидку) білого кольору з візерунками будинків, дерев, людей, вартістю 500 гривень, дані речі в подальшому ОСОБА_11 та ОСОБА_10 доставили по місцю проживання ОСОБА_9 . Чим спричинили потерпілій ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 3965 гривень.
Окрім цього, ОСОБА_9 30.03.2016р. приблизно о 06 год. умисно за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , перебуваючи біля будинку по вул. Пасічна,56, у м. Львові, побачивши через вікно сходової клітки велосипед, заліз через відчинене вікно сходової клітки в даний будинок, де у подальшому відчинив вхідні двері у під`їзд із середини, куди зайшли ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , звідки вони викрали дитячу коляску фірми «Graco» вартістю 4000 гривень, яка належала потерпілій ОСОБА_20 . В подальшому дану коляску доставили по місцю проживання ОСОБА_9 .
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_9 діючи умисно, за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_11 , 30.03.2016р. о 06:35 год., перебуваючи по вул. Пасічна, 62, у м. Львові, неподалік гуртожитку ЛНУ ім. Ів. Франка, побачили потерпілу ОСОБА_21 , яка приїхавши на таксі прямувала у сторону головного входу у гуртожиток. Коли потерпіла ОСОБА_21 піднімалась по сходах, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 підбігли до останньої, де ОСОБА_9 схопив її за сумку, яка знаходилась в неї на плечі та почав її виривати, внаслідок чого, потерпіла впала на землю та випустила з рук свій мобільний телефон марки «Іphone 6». Побачивши це, обвинувачений ОСОБА_11 підбіг і підняв із землі належний потерпілій ОСОБА_21 мобільний телефон та діставши із кишені куртки, в яку був одягнений, попередньо заготовлений для цього електрошокер та увімкнувши його пригрозив останній, щоб не чинила спротив, після чого ОСОБА_9 вирвав з рук потерпілої сумку, в якій знаходились закордонний паспорт та студентський квиток, видані на ім`я ОСОБА_21 , 5 доларів США, 200 польських злотих та 95 гривень. Відкрито заволодівши майном потерпілої, останні втекли з місця події. У подальшому, обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_9 згідно попередньої домовленості передали ОСОБА_7 та ОСОБА_10 викрадені в потерпілої ОСОБА_21 речі, чим спричинили потерпілій ОСОБА_21 матеріальну шкоду на загальну суму 7200 гривень.
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_7 30.03.2016р. біля 08 год. знаходячись по вул. вул. Пасічна у м. Львові, отримавши телефонний дзвінок від ОСОБА_22 на викрадений телефон «Айфон 6», який належав потерпілій ОСОБА_21 , у ході якого ОСОБА_22 просила повернути документи, які були викраденні у ОСОБА_21 , на що ОСОБА_7 з погрозою знищення документів вимагав отримання незаконної винагороди в сумі 500 гривень за повернення викрадених документів та отримання інформації про комбінацію цифр, що являється кодом розблокування телефону «Айфон6» що належить потерпілій ОСОБА_21 , вказав на обумовлене місце куди мала прийти ОСОБА_22 , у подальшому отримав від ОСОБА_22 грошові кошти в розмірі 500 гривень за повернення закордонного паспорту, виданого на ім`я ОСОБА_21 , студентського квитка, виданого на ім`я ОСОБА_21 .
Окрім цього, ОСОБА_7 28.03.2016р. та 30.03.2016р. знаючи, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є неповнолітніми особами, втягнув їх у злочинну діяльність, а саме спонукав їх для вчинення злочинів на території Личаківського району м. Львова.

Не погоджуючись із даним вироком, апеляційні скарги подали захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та заступник прокурора Львівської області ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , просить змінити вирок суду та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник покликається на невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки при призначенні обвинуваченому покарання не враховано обставини, які пом`якшують покарання.

Зазначає, що ОСОБА_7 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, виховує малолітнього сина, переніс тяжку хворобу та може бути виправлений без ізоляції від суспільства.

Вважає, що наявні всі підстави для застосування до ОСОБА_7 положення ст.ст. 75, 76 КК України.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Львівської області ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , просить оскаржуваний вирок суду у частині призначення ОСОБА_7 покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим та призначити йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України у виді 6 років позбавлення волі; за ч.2 ст.189 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч.1 ст.304 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 7 років позбавлення волі. Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення із 30.03.2016р. по 20.06.2017р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017р. і до вступу вироку у законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог покликається на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого.

Зазначає, що при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання на підставі ст. 70 КК України, суд першої інстанції застосував принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим. Разом з тим, призначив ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України та ч.1 ст. 304 КК України однакове за видом та розміром покарання, що не узгоджується із положеннями ч.1 ст. 70 КК України.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 покарання, як за окремими епізодами злочинної діяльності, так і за сукупністю злочинів, призначено таке саме як і іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадження, які не мають попередніх судимостей, при цьому двоє з яких є неповнолітніми. Окрім цього, визнання ОСОБА_7 винуватим у втягненні неповнолітніх у злочинну діяльність, не вплинуло на індивідуалізацію призначеного йому покарання.

Вважає, що суд першої інстанції формально зазначив про те, що ОСОБА_7 раніше судимий. Дана обставина при призначенні обвинуваченому покарання не була врахована судом, з огляду на те, що судом першої інстанції не наведено конкретних відомостей про попередні судимості ОСОБА_7 . Зазначає, що ОСОБА_7 має 5 непогашених судимостей за вчинення тяжких та особливо тяжкого корисливих злочинів, і його дії становлять більшу суспільну небезпеку, ніж дії інших обвинувачених, оскільки він на шлях виправлення не став, продовжує вчиняти злочини.

Окрім цього, вказує, що суд першої інстанції не врахував, що згідно із Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набув чинності 21.06.2017р., частину 5 ст. 72 КК України викладено в іншій редакції, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими частиною першої цієї статті. Отже, з 21.06.2017р. і до вступу вироку у законну силу ОСОБА_7 необхідно було зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав подану прокурором апеляційну скаргу та заперечив апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 як безпідставну, виступ захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечили апеляційні вимоги прокурора, думку захисника ОСОБА_13 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , їх законних представників, які у вирішенні поданих апеляційних скарг поклались на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 до задоволення не підлягає, а апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189, ч.1 ст.304 КК України, за наведених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій є вірним та в апеляційному порядку не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим.

Колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції у частині призначення ОСОБА_7 покарання не відповідає даній вимозі закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Згідно ч. 2 п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судоми кримінального покарання» суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК України.
Разом з тим, суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.185, за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189, ч.1 ст.304 КК України, призначив йому остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді 5 років позбавлення волі, застосувавши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим. При цьому, однакові покарання у виді 5 років позбавлення волі судом першої інстанції призначено як за ч.2 ст. 186 КК України та і за ч.1 ст. 304 КК України, незважаючи на те, що максимальні санкції даних норм закону перевищують 5 років.

За таких обставин, колегія суддів визнає обґрунтованими апеляційні доводи прокурора про те, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
Ураховуючи наведене та положення п.3 ч.1 ст. 407 КПК України, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 слід скасувати у частині призначеного покарання та ухвалити у цій частині новий вирок.
Колегією суддів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_9 та неповнолітніми ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з метою незаконного збагачення вчинили на території м. Львова майнові злочини.
Так, обвинувачений ОСОБА_9 28.03.2016р. біля 23 год., діючи умисно за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , перебуваючи на АДРЕСА_8 , де шляхом пошкодження вхідних дверей проникли у підвальне приміщення потерпілого ОСОБА_17 звідки викрали лабораторний автотрансформатор фірми «Тошіба» вартістю 800 гривень та зарядний пристрій до акумулятора автомобіля вартістю 200 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_17 збитки на суму 1000 гривень.
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_11 30.03.2016р. приблизно о 05 год., перебуваючи біля будинку по вул. Пасічна, 47, у м. Львові, підійшовши до потерпілого ОСОБА_18 , який присів біля калюжі намагався помити обличчя, наніс останньому удар ногою в область голови, в результаті чого потерпілий ОСОБА_18 впав на тротуар та втратив свідомість. У подальшому обвинувачений ОСОБА_11 підійшов до потерпілого ОСОБА_18 та витягнув із кишені мобільний телефон «Самсунг» вартістю 100 гривень, із сім карткою оператора «Київстар» із № НОМЕР_1 , на рахунку якої грошей не було, гроші у сумі 180 гривень та пенсійне посвідчення. Відкрито заволодівши майном потерпілого на загальну суму 280 гривень, ОСОБА_11 втік з місця події, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. У подальшому ОСОБА_11 передав дані кошти та мобільний телефон ОСОБА_7 .
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_9 30.03.2016р. приблизно о 05:30 год. умисно за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , перебуваючи біля будинку по АДРЕСА_9 , побачивши на балконах другого та третього поверхів даного будинку одяг та постільну білизну, яка належала потерпілій ОСОБА_19 , разом із ОСОБА_10 залізли на балкон, звідки викрали світло сірого кольору коротку в`язану кофту, вартістю 140 гривень, темно зелений короткий гольф, вартістю 200 гривень, кофту червоного кольору, на якій намальований новорічний олень та сніжинки та надпис «Let it snow» вартістю 50 гривень, піжамний комплект, а саме штани білого кольору з ведмедиками та темно синю кофту з надписом, вартістю 200 гривень, короткий рушник рожево-білого кольору, цінності для потерпілої не становить, великий махровий голубий рушник вартістю 200 гривень, джинси світло синього кольору марки «Колінс» вартістю 1000 гривень, футболку полосату в сіро-червоні смужки, вартістю 75 гривень, кофту на ґудзиках чорного кольору в білу смужку, вартістю 200 гривень, сукню чорну з білим візерунком в квіточки, вартістю 300 гривень, гольф в`язаний чорного кольору, вартістю 300 гривень, сорочку темно-синього кольору, на ґудзиках, вартістю 300 гривень, чорні стрейчеві джинси з високою талією, вартістю 500 гривень, простирадло (накидку) білого кольору з візерунками будинків, дерев, людей, вартістю 500 гривень, дані речі в подальшому ОСОБА_11 та ОСОБА_10 доставили по місцю проживання ОСОБА_9 . Чим спричинили потерпілій ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 3965 гривень.
Окрім цього, ОСОБА_9 30.03.2016р. приблизно о 06 год. умисно за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , перебуваючи біля будинку по вул. Пасічна,56, у м. Львові, побачивши через вікно сходової клітки велосипед, заліз через відчинене вікно сходової клітки в даний будинок, де у подальшому відчинив вхідні двері у під`їзд із середини, куди зайшли ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , звідки вони викрали дитячу коляску фірми «Graco» вартістю 4000 гривень, яка належала потерпілій ОСОБА_20 . В подальшому дану коляску доставили по місцю проживання ОСОБА_9 .
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_9 діючи умисно, за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_11 , 30.03.2016р. о 06:35 год., перебуваючи по вул. Пасічна, 62, у м. Львові, неподалік гуртожитку ЛНУ ім. Ів. Франка, побачили потерпілу ОСОБА_21 , яка приїхавши на таксі прямувала у сторону головного входу у гуртожиток. Коли потерпіла ОСОБА_21 піднімалась по сходах, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 підбігли до останньої, де ОСОБА_9 схопив її за сумку, яка знаходилась в неї на плечі та почав її виривати, внаслідок чого, потерпіла впала на землю та випустила з рук свій мобільний телефон марки «Іphone 6». Побачивши це, обвинувачений ОСОБА_11 підбіг і підняв із землі належний потерпілій ОСОБА_21 мобільний телефон та діставши із кишені куртки, в яку був одягнений, попередньо заготовлений для цього електрошокер та увімкнувши його пригрозив останній, щоб не чинила спротив, після чого ОСОБА_9 вирвав з рук потерпілої сумку, в якій знаходились закордонний паспорт та студентський квиток, видані на ім`я ОСОБА_21 , 5 доларів США, 200 польських злотих та 95 гривень. Відкрито заволодівши майном потерпілої, останні втекли з місця події. У подальшому, обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_9 згідно попередньої домовленості передали ОСОБА_7 та ОСОБА_10 викрадені в потерпілої ОСОБА_21 речі, чим спричинили потерпілій ОСОБА_21 матеріальну шкоду на загальну суму 7200 гривень.
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_7 30.03.2016р. біля 08 год. знаходячись по вул. вул. Пасічна у м. Львові, отримавши телефонний дзвінок від ОСОБА_22 на викрадений телефон «Айфон 6», який належав потерпілій ОСОБА_21 , у ході якого ОСОБА_22 просила повернути документи, які були викраденні у ОСОБА_21 , на що ОСОБА_7 з погрозою знищення документів вимагав отримання незаконної винагороди в сумі 500 гривень за повернення викрадених документів та отримання інформації про комбінацію цифр, що являється кодом розблокування телефону «Айфон6» що належить потерпілій ОСОБА_21 , вказав на обумовлене місце куди мала прийти ОСОБА_22 , у подальшому отримав від ОСОБА_22 грошові кошти в розмірі 500 гривень за повернення закордонного паспорту, виданого на ім`я ОСОБА_21 , студентського квитка, виданого на ім`я ОСОБА_21 .
Окрім цього, ОСОБА_7 28.03.2016р. та 30.03.2016р. знаючи, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є неповнолітніми особами, втягнув їх у злочинну діяльність, а саме спонукав їх для вчинення злочинів на території Личаківського району м. Львова.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, у тому числі і за вчинення злочинів проти власності, позитивно характеризується за місцем проживання, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання у межах санкцій статей, за якими кваліфіковано його дії, з урахуванням доводів апеляційної скарги прокурора, та на підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів слід визначити шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі, що на переконання колегії суддів буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника визнається необґрунтованою.

Окрім цього, колегія суддів визнає підставними апеляційні доводи прокурора про те, що суд першої інстанції необґрунтовано зарахував обвинуваченому ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 30.03.2016р. по час вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, виходячи із натупного.

Так, частиною 5 ст. 72 КК у редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015р. було визначено правило зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У подальшому, 21.06.2017р. набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким ч. 5 ст. 72 КК викладено в іншій редакції, що передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На переконання колегії суддів, при зарахуванні попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі або у строк іншого покарання, передбаченого ч. 1 ст. 72 КК у редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015р., підлягає застосуванню стосовно періодів попереднього ув`язнення, які тривали до 20.06.2017р. включно, у тому числі до набрання чинності вказаним Законом, а в редакції Закону від 18.05.2017р. № 2046-VIII до періодів, які мали місце, починаючи з 21.06.2017р., незалежно від того, коли було вчинено злочин за фактом якого здійснюється відповідне кримінальне провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 слід зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення із 30.03.2016р. по 20.06.2017р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017р. і до вступу вироку у законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У решті вирок суду слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_8 задоволити частково.

Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 26.03.2018р. щодо ОСОБА_7 скасувати у частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189, ч.1 ст.304 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 186 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 189 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 304 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення із 30.03.2016р. по 20.06.2017р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017р. і до вступу вироку у законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У решті вирок суду залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3