Справа №576/2155/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/395/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2017 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уїзд Рогатинського району Івано-Франківської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
У поданій апеляційній скарзі, заступника прокурора Сумської області, не оспорюючи фактичні обставини, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , просить вирок суду щодо останнього змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, доповнивши у резолютивній частині вироку посилання на ч. 1 ст. 69 КК України щодо призначеного за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. В іншій частині вирок залишити без змін.

Вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2017 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 850 грн.;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 1020 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 1020 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з виконанням експертизи в сумі 296 грн. 61 коп.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що при ухваленні вказаного вироку суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_7 більш м`яке основне покарання, не зазначене в санкції ч. 2 ст. 185 КК України, у резолютивній частині судового рішення на застосування ст. 69 КК України не послався.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, ОСОБА_7 01 серпня 2017 року, близько 1-ї години, знаходячись біля нежитлового господарства, що по АДРЕСА_2 , таємно викрав належне ОСОБА_9 майно, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, заподіявши останньому матеріальної шкоди у розмірі 1016 грн. 67 коп.

Крім того, ОСОБА_7 , повторно, діючи з єдиним умислом направленим на крадіжку чужого майна, у період з кінця жовтня до початку листопада 2017 року, точного часу не встановлено, з кукурудзяного поля № 5, що розташоване на території Березівської сільської ради за межами с. Іващенкове і належить ТОВ «Голландська аграрна компанія», таємно викрав кукурудзу у початках, якою в подальшому розпорядився на власний розсуд, заподіявши ТОВ «Голландська аграрна компанія» матеріальної шкоди на суму 667 грн. 59 коп.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку обвинуваченого, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, як і призначене обвинуваченому покарання, ніким з учасників судового провадження не оспорюються, а тому, колегією суддів не переглядаються.

Разом з тим, переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, такими, що заслуговують на увагу, доводи прокурора про те, що ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_7 , судом першої інстанції було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, в резолютивній частині вироку при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, не зазначено про застосування положень ст. 69 КК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 374 КПК, яка визначає зміст вироку, у резолютивній частині вироку, коли призначається більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, при зазначенні обраної судом міри покарання робиться посилання на статтю 69 Кримінального кодексу України.

Положеннями п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», (щодо призначення покарання з застосуванням ст. 69 КК України), передбачено, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного вироку, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, суд першої інстанції, з врахуванням всіх обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, вирішив перейти до іншого більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції вказаної статті, і призначив останньому покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В той же час, з резолютивній частині вироку судом не було зазначено, що за ч. 2 ст. 185 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 призначається покарання, з застосуванням безпосередньо ст. 69 КК України, що суперечить вищезазначеним вимогам закону.

За таких обставин, при ухваленні вироку відносно ОСОБА_7 , в частині призначення останньому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, судом першої інстанції було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, передбачене п.1 ч. 1 ст. 413 КПК України, що, відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни вказаного судового рішення, шляхом внесення в резолютивну частину вироку вказівку про застосування ст.69 КК України при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки така зміна не погіршує становище обвинуваченого, а також вказівку про призначання штрафу в розмірі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2017 року відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_7 засудженим

- за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання визначеного судом першої інстанції у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати остаточно визначеним до відбуття ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4