462/6343/16-к
1-в/465/241/18
У Х В А Л А
судового засідання
07.08.2018 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
представника КЗ ЛОКПЛ (лікар-психіатр) ОСОБА_5
хворого: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду заяву Комунального закладу Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянин України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння передбачене ч.2 ст.186 КК України
, суд,-
в с т а н о в и в:
Заступник головного лікаря з експертизи Комунального закладу Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_7 та лікуючий лікар ОСОБА_5 звернулися в суд із заявою про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку .
В обґрунтування заяви покликаються на те, що у Комунальному закладі «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 09.02.2017 року до даного часу виконуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо громадянина ОСОБА_6 з моменту отримання ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 20.01.2017 року про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. В результаті проведеного комплексного лікування психічний стан покращився: впорядкувалася поведінка, став спокійнішим, режиму відділення не порушував, нормалізувався сон, активно спілкується з іншими пацієнтами. 10.07.2018 року гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був оглянутий комісією лікарів, яка прийшла до висновку, що ОСОБА_6 , на момент огляду страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді розумової відсталості в степені вираженої дебільності. Стан компенсації емоційно-вольових порушень. Враховуючи той факт, що в психічному стані вдалося досягнути значного покращення та відновлення критики до свого стану та скоєного, а у вольових процесах простежується зниження попередньої імпульсивності та підвищенням рівня самоконтролю, - рекомендовано змінити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.. На підставі наведеного просять заяву задоволити.
У судовому засіданні представник заявника КЗ ЛОКПЛ лікар психіатр ОСОБА_5 , підтримав заяву на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 .
Захисник в судовому засіданні подану заяву підтримав, просив задоволити.
ОСОБА_6 у судовому засіданні заяву підтримав, просив задоволити.
Прокурор заперечив щодо задоволення вказаної заяви, оскільки відповідно до ст. 92 КК України метою застосування примусових заходів медичного характеру є не лише обов`язкове лікування, а також і запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь. В той же час заявником не доведено відсутність ризиків щодо вчинення за умови зміни примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 нових суспільно небезпечних діянь. Просить відмовити у задоволенні такої.
Дослідивши матеріали заяви, заслухавши думку прокурора яка заперечила проти задоволення заяви, та представника КЗ «ЛОКПЛ» (лікаря-психіатра), захисника, які підтримали згадану заяву, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні заяви з наступних підстав.
Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 20.01.2017 року до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Відповідно до вимог п.1, 2 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або продовження застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про зміну застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.
Судом встановлено, що Ухвалами Франківського районного суду м.Львова від 09.08.2017 року та 05.02.2018 року примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 продовжено.
Із висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовується примусові заходи медичного характеру № 43 від 10.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_6 , на момент огляду страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді розумової відсталості в степені вираженої дебільності. Стан компенсації емоційно-вольових порушень. Враховуючи той факт, що в психічному стані вдалося досягнути значного покращення та відновлення критики до свого стану та скоєного, а у вольових процесах простежується зниження попередньої імпульсивності та підвищенням рівня самоконтролю, - рекомендовано змінити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Однак, на переконання суду такий висновок лікарської комісії є передчасним, оскільки зі встановлених обставин не вбачається, що внаслідок здійсненого лікування у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом стан здоров`я ОСОБА_6 настільки змінився, що останній не становитиме суспільної небезпеки для себе та оточуючих. Оскільки на даний час ОСОБА_6 продовжує страждати хронічним психічним захворюванням у вигляді розумової відсталості в степені вираженої дебільності, а тому суд приходить до висновку про безпідставність заяви представника медичного закладу, відтак у її задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст. ст.92-95 КК України, ст. ст. 512-514 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
у задоволенні заяви комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1