Справа №295/7905/18
УХВАЛА
Іменем України

23.06.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002339 від 10.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із указаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив про те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 02 год. 15 хв. 10.06.2018, група осіб, в тому числі громадяни України ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , вийшли з приміщення нічного клубу «Додо», який розташований по Проспекту Незалежності, 13, в м. Житомир, у якому вони попередньо відпочивали, розпиваючи алкогольні напої, та зупинилися з лівої сторони від вхідних дверей даного клубу.

В подальшому, близько 02 год. 23 хв. 10.06.2018 із приміщення вищевказаного клубу, вийшов громадянин ОСОБА_8 , який підійшов до осіб, де крім інших перебували ОСОБА_4 і ОСОБА_7 , та почав спілкуватися з ними.

Через деякий час, а саме о 02 год. 25 хв. 10.06.2018 із приміщення вказаного клубу «Додо» вийшли знайомі ОСОБА_8 , а саме: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Побачивши ОСОБА_8 , вказані особи підійшли до нього, та приєдналися до розмови, в тому числі із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з якими познайомилися у вказаному нічному клубі.

В подальшому приблизно о 02 год. 26 хв. з приміщення вказаного клубу «Додо» вийшов знайомий ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ОСОБА_12 .

В той же час, у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 спонтанно виник злочинний умисел на спільне об`єднання зусиль для досягнення загального результату грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, самоутвердженні за рахунок приниження інших людей, що супроводжується особливою зухвалістю та поєднане з бажанням завдати особі побоїв, чи іншого насильства, що спричинить тілесні ушкодження.

Тоді ж, близько 02 год. 26 хв. 10.06.2018 ОСОБА_4 , знаходячись поблизу входу нічного клубу «Додо», яке розташоване по Проспекту Незалежності, 13, в м. Житомир, діючи умисно групою осіб з ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, самоутвердженні за рахунок приниження інших людей, що супроводжується особливою зухвалістю та поєднане з бажанням завдати особі побоїв, чи іншого насильства, що спричинить тілесні ушкодження, безпричинно, нанесли не менше ніж по одному удару кулаком руки кожен в область правої сторони обличчя та щелепи ОСОБА_11 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи зліва та суглобового її відростку справа, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Після завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , ОСОБА_4 вирішив продовжити свої злочинні дії та реалізувати спонтанно виниклий злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, самоутвердженні за рахунок приниження інших людей, що супроводжується особливою зухвалістю та поєднане з бажанням завдати особі побоїв, чи іншого насильства, що спричинить тілесні ушкодження, у тому числі із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, схожого на ніж, який у нього був при собі в кармані.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 , реалізовуючи вищевказаний злочинний умисел, близько 02 год. 27 хв. 10.06.2018, знаходячись поблизу нічного клубу «Додо», яке розташоване по Проспекту Незалежності, 13, в м. Житомир, діючи умисно, побачивши ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які у цей час знаходилися поблизу нього, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, самоутвердженні за рахунок приниження інших людей, що супроводжується особливою зухвалістю та поєднане з бажанням завдати особі побоїв, чи іншого насильства, що спричинить тілесні ушкодження, безпричинно наніс: не менше одного удару правою рукою зажатою в кулак у ліву частину обличчя ОСОБА_10 , який після отриманого удару, втративши рівновагу впав на землю; не менше одного удару правою рукою зажатою в кулак в ліву частину обличчя ОСОБА_12 та, використовуючи предмет заздалегідь підготовлений для нанесення тілесних ушкоджень схожий на ніж, тримаючи його зажатим в руці наніс ним не менше одного удару в область лівого стегна останньому.

Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани та саден на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді синців та крововиливів на обличчі, колото-різаної рани лівого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, із застосуванням іншого предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто ризикам, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення вказала, що на даний час є всі достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Так, будучи обізнаним про виклик слідчого, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом вимкнув свій мобільний телефон обмеживши можливості спілкування з ним щодо його виклику.

Також на стадії досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 може незаконно вливати на свідків, а саме на осіб, з якими останній відпочивав в нічному клубі та які є очевидцями спричинення останнім даного злочину, а також може незаконно впливати на потерпілих, так як є факти вчинення тиску на потерпілого ОСОБА_11 з метою уникнення від кримінальної відповідальності за даний злочин.

Крім того, в ході досудового розслідування наявні ризики, які свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Так, вчинений ОСОБА_4 злочин кваліфікується із застосуванням іншого предмета заздалегідь підготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, який на даний час останнім в добровільному порядку не виданий, знаряддя вчинення злочину не знайдено, що свідчить про наявність в діях ОСОБА_4 прямого умислу на уникнення від відповідальності та ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку слідчого, у разі обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, він може переховуватись від органів досудового розслідування, або суду, знищити, сховати або спотворити речові докази, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть запобігти уникненню вищевказаних ризиків з боку ОСОБА_4 , та відповідно до ст.ст. 183, 194 КПК України, йому необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на наявність визначених ст. 177 КПК України ризиків.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив відмовити у його задоволенні, разом з тим не заперечував щодо обрання ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, посилаючись на ту обставину, що встановлені досудовим розслідуванням обставини не відповідають дійсності, слідчими не проведені в достатності всі слідчі дії на підтвердження інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки дії підозрюваного були спрямовані на самозахист, не відповідають дійсності і та обставина, що підозрюваний перебував в стані алкогольного сп`яніння, а також наносив удари ножем чи іншим гострим предметом, вагоме значення в даному кримінальному правопорушенні має та обставина, що потерпілі та свідки належать до правоохоронних органів та можуть впливати на хід досудового розслідування, в свою чергу вважає, що підозрюваний свої процесуальні обов`язки виконує належним чином, жодних перешкод встановленню істини по справі не вчиняє, вказав, що сторона обвинувачення не надала суду докази з приводу наведених в клопотанні ризиків визначених ст. 177 КПК України, також в матеріалах справи відсутні докази, які свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, визначеними ст. 177 КПК України, також вказав, що підозрюваний має позитивну характеристику, сім`ю, місце проживання за місцем реєстрації, а тому просив не обирати самий тяжкий запобіжний захід.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та копії долучених до нього матеріалів, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що воно підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, у тому числі запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зі змісту ст. 178 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у разі не доведення стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч. 4 ст. 296 КК України, що підтверджується зібраними доказами.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча Суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

В частині 1 ст. 88 КПК України вказано, що докази, які стосуються судимостей підозрюваного, обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, а також відомості щодо характеру або окремих рис характеру підозрюваного, обвинуваченого є недопустимими на підтвердження винуватості підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя зважає на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховує тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у його вчиненні, враховує його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, підозрюваний має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , де проживає з сім`єю, є студентом, має позитивну характеристику за місцем навчання та проживання.

Зважаючи на викладене, та оскільки прокурором не було доведено, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам зазначених у статті 177 КПК України, тому слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем, як встановлено судом, постійного проживання, що є достатнім для запобігання зазначеного ризику.

За положеннями частин 1 та 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою реєстрації та місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , строком на два місяці.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , залишати місце постійного проживання, а саме квартиру АДРЕСА_2 , протягом строку тримання під домашнім арештом без застосування електронних засобів контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до суду, органу досудового розслідування та прокуратури;

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, а саме за викликом;

не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя