Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1717/18
Провадження № 1-в/553/399/2018
У Х В А Л А
Іменем України

19.10.2018м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

представника колонії ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 вказане клопотання підтримали та просили суд його задовольнити посилаючись на те, що засуджений має заохочення, стягнень не має, позитивно характеризується, працевлаштований на виробництві ПВК.

Представник ПВК № 64 підтримав клопотання засудженого ОСОБА_5 та просив його задовольнити.

Прокурор заперечував щодо задоволення даного клопотання, вказував, що воно є передчасним, оскільки засуджений має лише одне заохочення, і невідбуте покарання становить більше 1 року позбавлення волі.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, особової справи засудженого, приходить до висновку, що дане подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, а і полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказано, що умовно-дострокове звільнення може бути застосовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Отже, суд розглядаючи заяву засудженого про умовно-дострокове звільнення, зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Частина 3 цієї ж статті КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання визначений ч. 3 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України. Зокрема, дана норма передбачає, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ч.1,3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно характеристики, яка надана до суду адміністрацією закладу де відбуває покарання засуджений, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 28.12.2016 року.

За період перебування у СІЗО м. Полтави характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 14.06.2017 року міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії (№ 64). За час відбування покарання характеризується позитивно, встановлених правил поведінки та розпорядку не порушував. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не має. Має заохочення. У відношенні до представників адміністрації установи грубості не проявляє, виконує їх законні вимоги. З лютого 2018 року був працевлаштований на виробництві установи в бригаді по виготовленню вугільного брикету, до праці ставиться задовільно. Виконує роботи із самообслуговування та по благоустрою території та приміщень місць позбавлення волі. Дбайливо ставиться до майна установи, здійснює за ним належний догляд. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Правил санітарії та особистої гігієни дотримується. За станом здоров`я працездатний.

Зарахований до участі у програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі, робить для себе вірні висновки.

Зв`язок підтримує з батьками, сестрою та бабусею шляхом листування, телефонних розмов, побачень, отримує від них посилки та передачі.

За характером спокійний, замкнений. В середовищі засуджених не конфліктний, тримається більш відокремлено. Стосунки підтримує з обмеженим колом засуджених відділення.

Вину у скоєному злочині визнає, розкаюється. Міру призначеного судом покарання вважає справедливою.

Станом на 19.10.2018 року відбута частина строку покарання засудженого становить більше 2/3 призначеного судом покарання, кінець строку покарання 21.12.2019 року.

Отже, аналізуючи поведінку засудженого ОСОБА_5 протягом усього періоду відбування покарання, зважаючи на його характеристику, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що таку поведінку засудженого можна визнати сумлінною та це свідчить про ті процеси позитивних змін, які відбулися та відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Так у засудженого протягом усього часу відбування покарання відсутні стягнення, маються заохочення, позитивна характеристика, на протязі відбування покарання працевлаштований в установі відбування покарання, тобто займається суспільно корисною працею, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, критично ставиться до скоєного, приймає участь в громадському житті колективу відділення. А тому всі ці дані, а також те, що він засуджений за злочин який не є тяжким, враховуючи думку представника адміністрації ПВК, свідчать про виправлення засудженого, а тому подання про його умовно-дострокове звільнення слід задовольнити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 152, 154 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , згідно ст. 81 КК України, звільнити умовно достроково від відбуття невідбутої частини строку покарання у виді позбавлення волі на 1 рік 2 місяці 2 дні.

На ухвалу протягом семи діб з моменту її проголошення може бути подано апеляцію до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1