Справа № 504/2429/18
Провадження № 1-в/504/96/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2018 смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

представника лікарського закладу ОСОБА_4

хворого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, заяву головного лікаря КУ «ООПЛ №2» ОСОБА_7 про відміну примусових заходів медичного характеру зі звичайним режимом нагляду в умовах психіатричного стаціонару КУ «ООПЛ №2» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з переведенням на примусове амбулаторне лікування за місцем проживання під наглядом районного психіатра, -

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар КУ «ООПЛ №2» ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про відміну примусових заходів медичного характеру зі звичайним режимом нагляду в умовах психіатричного стаціонару КУ «ООПЛ №2» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з переведенням на примусове амбулаторне лікування за місцем проживання під наглядом районного психіатра.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.02.2011 року до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації на примусове лікування в психіатричну лікарню з суворим режимом нагляду по факту вчинення ним злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2017 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено примусові заходи медичного характеру з суворого режиму нагляду, на примусове лікування у відділення із посиленим наглядом.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09.01.2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено примусові заходи медичного характеру із посиленого режиму нагляду, на примусове лікування в умовах звичайного нагляду.
В заяві головного лікаря КУ «ООПЛ №2» від 03.07.2018 року, до якого доданий висновок комісії лікарів-психіатрів від 03.07.2018 року психіатричного огляду особи, яка знаходиться на примусовому лікуванні, ставиться питання про припинення примусових заходів медичного характеру зі звичайним наглядом в умовах психіатричного стаціонару КУ «ООПЛ №2» ОСОБА_5 , з подальшим переведенням на примусове амбулаторне лікування за місцем проживання під наглядом районного психіатра, оскільки в теперішній час у ОСОБА_5 сформовані стійкі позитивні соціально-трудові установки, з`явилась формальна критика до скоєного правопорушення, в майбутньому планує відвідувати лікаря-психіатра, приймати лікування, відсутні агресивні та ауто агресивні тенденції в поведінці, довготривалий час відсутня психопродуктивна симптоматика на фоні мінімальної підтримуючої терапії, тобто наступило поліпшення психічного стану, що свідчить про суттєве зниження суспільної небезпеки для оточуючих, відсутні агресивні, асоціальні тенденції.
У судовому засіданні захисник, представник лікарського закладу та сам хворий ОСОБА_5 , підтримали заяву головного лікаря, просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви головного лікаря послався на те, що хоча комісія лікарів- психіатрів і вказує на покращення психічного здоров`я ОСОБА_5 , однак не стверджує однозначно про те, що ОСОБА_5 не представляє небезпеки для оточуючих. Зокрема, комісія лікарів психіатрів вказує саме на те, що ОСОБА_5 не представляє явно вираженої суспільної небезпеки, і наступило лише поліпшення психічного стану хворого тією мірою, якою у нього сформована стійка позитивна соціально-трудова установка, з`явилась формальна критика до скоєного правопорушення, що, на думку лікарів- психіатрів, свідчить про зниження суспільної небезпеки.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали судової справи, суд вважає, що заява не обґрунтована та не підлягає задоволенню, оскільки хворий ОСОБА_5 має потребу в подальшому примусовому лікуванні в умовах КУ «ООПЛ №2», при цьому суд виходить з наступного:
У відповідності до положень ст. 5 S: 1 ((е) законне взяття під варту душевнохворих) Європейської Конвенції захисту прав людини та основних свобод, кожний має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути позбавлений свободи не інакше ніж у випадках і в порядку, встановленому законом.
У відповідності до положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 28 Конституції України жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Суд не знаходить достатніх підстав для припинення ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру зі звичайним режимом нагляду в умовах стаціонарного лікувального закладу КУ «ООПЛ №2».
Так, суд погоджується з тим, що комісія лікарів психіатрів не впевнена в тому, що хворий ОСОБА_5 не предствляє небезпеки для оточуючих. Навпаки лікарі- психіатри стверджують, що він не представляє явно вираженої суспільної небезпеки. У хворого наступило лише поліпшення психічного стану хворого тією мірою, якою у нього сформована стійка позитивна соціально-трудова установка, з`явилась формальна критика до скоєного правопорушення, що, як стверджують лікарі- психіатри, свідчить про зниження суспільної небезпеки.
Крім того, у пункті 25 акту обстеження комісією лікарів психіатрів хворого ОСОБА_5 зазначено, що актуальний емоційний стан хворого свідчить про підвищену вразливість, емоціну нестійкість, протест щодо заборон і не бажаних обмежень. За даними СМОЛу відзначаються піки на 9-й шкали (гіпоманія), на 6-й шкалою (паранойяльності), що свідчить про наполегливість, емоційної незрілості, егоцентризму, уразливості, афективності.
Суд погоджується із висновком комісії лікарів психіатрів про те, що хворий ОСОБА_5 має психічне захворювання резидуальний психотичний розлад внаслідок вживання алкоголю із зниженням когнітивного функціонування до ступеню і легкого зниження когнітивного функціонування з вираженою емоційно - вольовою нестійкістю та поведінковим порушенням.
Дані обставини, на переконання суду унеможливлюють зміну ОСОБА_5 умов лікування поза межами КУ «ООПЛ № 2».
На підставі викладеного, керуючись ст. 3, ч. 2 ст. 28, ст. 55 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст. 95 КК України, ст.ст. 392, 393, 395, 512, 514, 516 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви головного лікаря КУ «ООПЛ №2» - ОСОБА_7 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з часу її проголошення до судової палати з кримінальних та адміністративних справ апеляційного суду Одеської області.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1