Справа № 314/1701/18
Провадження № 1-в/314/683/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.06.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

1)02.04.1996 року вироком Мелітопольського міського суду Запорізької області від за ч. 1 ст. 229-6 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з відстрочкою на 1 рік;
2)18.11.1997 року вироком Мелітопольського міського суду Запорізької області за ч. 1 ст. 229-6, ч. 2 ст. 140, ст.ст. 42, 43 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Звільнений 23.04.2002 року за відбуттям строку покарання;
3)31.01.2003 року вироком Мелітопольського міського суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
4)18.09.2003 року вироком Мелітопольського міського суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Звільнений 06.12.2006 року на підставі постанови Веселівського районного суду Запорізької області від 29.11.2006 року, умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 7 місяців 13 днів;
5)28.02.2008 року вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Звільнений 02.09.2009 року на підставі постанови Вільнянського районного суду Запорізької області умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 10 днів ;
6)23.12.2011 року вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Звільнений від відбуття покарання на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду від 10.01.2014 року у зв`язку з закінченням іспитового строку;
7)20.10.2014 року вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком на 80 годин. 06.01.2015 року знятий з обліку по відбуттю строку покарання;
8)21.07.2016 року вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
По даній справі засуджений: 22.03.2017 року вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України (яке вчинено ним 28 травня 2016 року) до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання за сукупністю злочинів покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. За ч. 2 ст. 185 КК України (які вчинені ним 16 серпня 2016 року, 02 вересня 2016 року, 24 вересня 2016 року та 25 вересня 2016 року) до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за даним вироком частини невідбутого покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 липня 2016 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в період часу з 16.11.2016 року по 22.03.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку: 30.09.2016 року, кінець строку: 09.01.2019 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив суд звільнити його умовно достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, так як вважає, що він довів своє виправлення.

Представник адміністрації установи виконання покарань в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що засудженийОСОБА_3 відбуває покарання Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» з 10.11.20170 року, за час відбування покарання характеризується наступним чином, вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав стягнення, заохочень за весь період відбування покарання не має.

Крім того, відповідно до проведеної прокурорської перевірки засуджений має законне стягнення від 04.05.2018 року, яке не зняте та непогашене у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні засуджений стверджував, що він залучався до робіт з благоустрою колонії, що не знайшло підтверджень, адже останній за весь час відбування покарання не має жодного заохочення.

Відповідно до медичної довідки засуджений ОСОБА_3 за станом здоров`я має обмеження працездатності та згідно характеристики на виробництві установи не працевлаштований за станом здоров`я, але за своїм значенням обмеження не є забороною, тому суд приходить до висновку, що засуджений міг залучатись згідно ст. 118 КВК України до виконання хоча б якихось робіт з благоустрою колонії.

До того ж, з характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_3 відповідно до ст. 126 КВК України не прагне до підвищення свого загальноосвітнього рівня, згідно ст. 127 КВК України не приймає участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи.

У відповідності зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Суд враховує, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушень режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, яка в свою чергу є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Поведінка ОСОБА_3 , за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не була стабільно позитивною та активною.

При вивчених обставинах на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно - дострокового звільнення ОСОБА_3 , в зв`язку з чим у задоволені клопотання про його умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі необхідно відмовити, оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

07.06.2018