02.08.2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 , про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання СВ Управління Служби безпеки України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000334 від 23.07.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Головного Управління Національної поліції в Одеській області від 27.04.2018 за № 621 о/с ОСОБА_5 призначений на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Чорноморського відділення поліції Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області у званні старший лейтенант поліції.

Наказом начальника Головного Управління Національної поліції в Одеській області від 16.05.2018 дільничного офіцера поліції сектору превенції Чорноморського відділення поліції Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 призначено керівником станції туристичної поліції «Чорноморськ».

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», п. 1 примітки до ст. 364 КК України, дільничний офіцер поліції сектору превенції Чорноморського відділення поліції Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 є службовою особою, яка за спеціальним повноваженням здійснює функції представника влади.

Відповідно до ст.ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закону), Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до положень ст. ст. 2, 18 Закону, одним з основних завдань та обов`язків працівників поліції є охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності та професійне виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків.

Статтею 23 Закону встановлено, що одними із основних повноважень поліції є виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вжиття заходів з метою виявлення кримінальних правопорушень, припинення виявлених кримінальних правопорушень, здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності, розшук та доставка осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом.

Так, в силу наявного досвіду роботи в органах поліції ОСОБА_5 знав та розумів, що вимогами статей 3 та 22 Закону України «Про запобігання корупції», поліцейським заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_5 , усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив корисливий корупційний злочин, а саме вимагав та одержав, як службова особа, неправомірну вигоду, за вчинення в інтересах третіх осіб умисних дій з використанням свого службового становища, за наступних обставин.

Так, у зоні відповідальності та обслуговування дільничного офіцера поліції сектору превенції Чорноморського відділення поліції Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 перебувають курортні зони м. Чорноморськ Одеської області, у тому числі Чорноморський міський пляж, при цьому останній уповноважений владними повноваженнями на притягнення до адміністративної відповідальності осіб за вчинення ними таких адміністративних правопорушень, у тому числі факти несанкціонованої торгівлі харчовими продуктами та слабоалкогольними напоями, тощо.

05.07.2018 близько 16 год. 00 хв. знаходячись на території паркувального майданчика, клубу «Метрополіс» по АДРЕСА_1 , під час зустрічі з громадянином ОСОБА_6 поєднуючи свої дії з вимаганням виказав громадянину ОСОБА_6 прохання надати неправомірну вигоду для себе у вигляді грошових коштів у сумі 300 доларів США, за не вчинення в інтересах громадянина ОСОБА_6 , як такого хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме: за не притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_6 за торгівлю у встановлених торгівельних точках харчових продуктів та слабоалкогольних напоїв без встановленого законом дозволу на території Чорноморського міського пляжу, не перешкоджання у здійсненні даним громадянином підприємницької діяльності з продажі харчових продуктів та слабоалкогольних напоїв у встановлених торгівельних точках на території Чорноморського міського пляжу з погрозою у разі відмови притягнути останнього до адміністративної відповідальності за надуманими фактами.

На вказану вимогу працівника поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вимушено погодився.

Надалі, реалізовуючи свій злочинний намір 31.07.2018 близько 11 год. 15 хв. Старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , перебуваючи на території паркувального майданчика розважального клубу «Метрополіс» по вул. Парковій 15 у м. Чорноморську Одеської області, одержав від громадянина ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 8000 гривень, які попередньо вимагав у останнього, за не притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_6 за порушення правил здійснення у громадських місцях торгівлі у т.ч. слабоалкогольними напоями без встановленого законом дозволу на території Чорноморського міського пляжу, та не перешкоджання у здійсненні даним громадянином підприємницької діяльності з продажу харчових продуктів та слабоалкогольних напоїв у встановлених торгівельних точках на території Чорноморського міського пляжу.

Після цього, 31.07.2018 р. ОСОБА_5 був затриманий працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України та його злочинну діяльність було припинено.

В ході затримання, ОСОБА_5 добровільно видав наступне майно:

- ікона з надписом св. муч. Євгеній;

- коричнева стрічка з релігійними написами білого кольору.

Вищевказані предмети, відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також містити відомості, щодо вчинення інших кримінальних правопорушень.

01.08.2018 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
Приймаючи до уваги, що вищезазначене майно, має суттєве значення для проведення подальшого досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню, на думку слідчого воно підлягає арешту.

02.08.2018 р. до суду надійшла заява прокурора в якій зазначено, що він клопотання підтримує та просить провести розгляд за його відсутності.

Крім того, 02.08.2018 р. до суду надійшла заява адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про розгляд вищезазначеного клопотання за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності прокурора, адвоката ОСОБА_7 .

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Так, клопотання слідчого про арешт майна, яке було добровільно надане ОСОБА_8 під час його затримання 31.07.2018 р., відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачаються підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, таким чином, накладення арешту необхідно з метою забезпечення виконання можливого вироку в частині конфіскації майна, а також з метою забезпечення збереження вилученого у кримінальному провадженні майна, яке за обставинами кримінального провадження є речовим доказом та містить в собі інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому, завданням арешту майна є запобігання можливості приховування або знищення, оскільки його незастосування може призвести до втрати доказів, що перешкоджатиме розслідуванню та встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчим в клопотанні конкретно вказаний перелік майна, на яке належить накласти арешт, а також до нього додані документи, якими він обґрунтовує його доводи.

Таким чином, суд вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000334, а саме на:

- ікону з надписом св. муч. Євгеній;

- коричневу стрічку з релігійними написами білого кольору.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: