Справа № 522/8678/18
Провадження № 1-кп/522/1230/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0001063 від 09.05.2018 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянин України, з вищою освітою, одружений, має на утримані неповнолітню дитину, приватний підприємець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
-за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України,-
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, за наступних обставин.
Так, 09.05.2018 ОСОБА_4 , діючи умисно з метою використання символіки комуністичного режиму, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , приблизно о 09 годині 00 хвилин закріпив на ліве заднє пасажирське вікно свого транспортного засобу «BMW 735I» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з номерними знаками «PATRON», який належить йому на праві приватної власності, прапор червоного кольору, на якому зображені серп та молот, танк, п`ятикутна червона зірка з зображенням серпа та молота, зображення георгіївської стрічки та напис на російській мові «НА БЕРЛИН!!!», які відповідно до положень п. "В" п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" від 09.04.2015 є символікою комуністичного тоталітарного режиму.
Того ж дня, продовжуючи реалізовувати свій умисел на публічне використання символіки комуністичного режиму, а саме зазначеного вище прапора, шляхом публічної демонстрації широкому загалу людей символіки комуністичного режиму, ОСОБА_4 , здійснював рух на транспортному засобі марки «BMW 735I» по вулицям м. Одеси до площі 10 квітня, що в Приморському районі, тим самим демонстрував оточуючим символіку комуністичного тоталітарного режиму.
Під час досудового розслідування 11.05.2018 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості має положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 436-1 КК України, як публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Для забезпечення швидкого судового провадження узгоджено вид і розмір покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 69 КК України, враховуючи щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди суспільним інтересам, з урахуванням наявності на утриманні неповнолітньої дитини та офіційного місця роботи, узгоджено покарання нижче від найнижчої межі у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
В судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у виді обмеження волі строком на 1(один) рік, на підставі ст. 69 КК України у вигляді штрафу. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.
Захисник просив затвердити таку угоду, та підтвердив добровільність її укладення.
Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 436-1 КК України, оскільки він вчинив публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму.
Внаслідок вчинення злочину шкоду завдано суспільним інтересам. Потерпілого в даному кримінальному провадженні немає.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.
Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення.
На підставі вище викладеного, суд вважає, що необхідно затвердити дану угоду про визнання винуватості, та призначити покарання, відповідно до угоди у штрафу.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 374-375, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду, укладену 11 травня 2018 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 і обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 436-1 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 1 ст. 436-1 КК України, із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1700 (тисячу сімсот) гривень.
Зобов`язати ОСОБА_4 сплатити штраф у тримісячний строк з моменту набрання чинності цим вироком та повідомити про сплату штрафу Приморський районний суд м. Одеси шляхом надання документу про сплату штрафу.
Речові докази, прапор червоного кольору, з зображенням серпа та молота, танку, п`ятикутної зірки з зображенням серпа та молота, зображенням георгіївської стрічки та написом на російський мові "НА БЕРЛИН!!!", пластикової палиці під прапор - знищити.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.
Копію вироку негайно після оголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

30.05.2018