справа № 462/2984/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ярмолинці Роменського району Сумської області, українець, громадянин України, неодруженого, працюючого оператором ТОВ «Фуджикура Аутомотив Україна Львів», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в :
28.04.2018 близько 14.00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Головацького, 11 «А» у м. Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, підбігши до потерпілої ОСОБА_5 ззаду відкрито викрав з правої кишені штанів мобільний телефон марки «Ксіомі», вартістю 5000 гривень, у якому була поміщена сім-карта оператора «Київстар» за № НОМЕР_1 , вартістю 50 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 100 гривень, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на суму 5150 гривень.
У судовому засіданні ОСОБА_6 , вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та надав суду пояснення, що збігаються з вищевикладеними обставинами, розкаюється у вчиненому. Покази ОСОБА_6 , є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали фактичні обставини та правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_6 ,органом досудового слідства кваліфіковані вірно, як вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлені.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_6 ,суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, вчиненим умисно, особу винного, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, його характеристику, відповідно до ст. 89 КК України, офіційно працює, висновок органу пробації, позицію потерпілої, та інші в сукупності обставини, які характеризують особу винного.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , можливе при призначенні йому покарання у виді штрафу. Зазначене на переконання суду відповідатиме меті покарання, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Долю речових доказі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід по справі не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.186 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Ксіомі» ІМЕІ: НОМЕР_2 із карткою оператора «Київстар» № НОМЕР_1 повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: