Справа № 461/3598/18
Провадження № 1-кс/461/4108/18
УХВАЛА
Іменем України

01.06.2018 року м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши погоджене з прокурором першого відділу процесуального керівництва слідчих регіональної прокуратури Прокуратури Львівської області ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого другого СВ СУ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000062 від 22.08.2017 року про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

01.06.2018 року до суду надійшло погоджене з прокурором першого відділу процесуального керівництва слідчих регіональної прокуратури Прокуратури Львівської області ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого другого СВ СУ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000062 від 22.08.2017 року, в якому останній просив накласти арешт на майно.
В клопотанні зазначено, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, 30.05.2018 року о 23:45 год. ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Зважаючи на це, на підставі ч.3 ст.208 КПК України у присутності захисника було проведено особистий обшук підозрюваного ОСОБА_5 . В ході проведення особистого обшуку було виявлено та вилучено наступні речі та документи, зокрема:

-Два мобільні телефони марки Айфон, службове посвідчення НОМЕР_1 , службовий жетон НОМЕР_2 , картки Приват Банк № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 опечатано в пакет №5;

-Грошові кошти у сумі 6500 гривень, купюрами по 500 грн. наступних серій: № ЛБ3396904; № ВБ4564313; № ВА8788045; № ВД4798490; № ЗД5914296; № ФЖ6622425; № ГК3512889; № МВ3392717; № ФБ6797253; № ЗЗ2024457; № МВ2779899; № МВ8420567; № ВГ7458400 опечатано в пакет №6.

Слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на вилучені речі для збереження їх у якості речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.
Слідчий, прокурор, підозрюваний та його захисник в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу.
Заслухавши думку слідчого та прокурора, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
30.05.2018 року, близько 23:30 год. у м. Львові на вул. Римлянина, 1, навпроти воріт ресторану «Старгород», ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 6500 гривень.
Після чого, незаконна діяльність ОСОБА_5 , яка полягала в отриманні грошових коштів від підлеглих йому працівників була припинена правоохоронними органами.

В подальшому, 30.05.2018 року о 23:45 год. ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Зважаючи на це, на підставі ч.3 ст.208 КПК України у присутності захисника було проведено особистий обшук підозрюваного ОСОБА_5 . В ході проведення особистого обшуку було виявлено та вилучено наступні речі та документи:

-Обеззолений фільтр на який здійснювався змив з правої руки опечатано в пакет №1;

-Обеззолений фільтр на який здійснювався змив з лівої руки опечатано в пакет №2;

-Рукавиці гумові в яких проводились вказані змиви опечатано в пакет №3;

-Спеціальний засіб для відстрілу гумових куль Форт 12Р, один магазин споряджений резиновими набоями опечатано в пакет №4;

-Два мобільні телефони марки Айфон, службове посвідчення НОМЕР_1 , службовий жетон НОМЕР_2 , картки Приват Банк № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 опечатано в пакет №5;

-грошові кошти у сумі 6500 гривень, купюрами по 500 грн. наступних серій:№ ЛБ3396904; № ВБ4564313; № ВА8788045; № ВД4798490; № ЗД5914296; № ФЖ6622425; № ГК3512889; № МВ3392717; № ФБ6797253; № ЗЗ2024457; № МВ2779899; № МВ8420567; № ВГ7458400 опечатано в пакет №6;

-Рукавиці гумові в яких проводились вказані дії опечатано в пакет №7;

-Марлева серветка із змивами з нагрудної сумки та зовнішньої сторони правої кишені штанів опечатано в пакет №8;

-Рукавиці гумові в яких проводились вказані змиви з сумки та штанів опечатано в пакет №9.
Слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000062 в частині накладення арешту на: службове посвідчення ЛВП №092190; службовий жетон НОМЕР_2 ; картки Приват Банк № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , оскільки слідчим не доведено, яке значення дані речі та документи мають значення для даного кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 с. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Тому слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт з метою збереження речових доказів на тимчасово вилучене майно, а саме: два мобільні телефони марки Айфон; грошові кошти у сумі 6500 гривень, купюрами по 500 грн. наступних серій: № ЛБ3396904; № ВБ4564313; № ВА8788045; № ВД4798490; № ЗД5914296; № ФЖ6622425; № ГК3512889; № МВ3392717; № ФБ6797253; № ЗЗ2024457; № МВ2779899; № МВ8420567; № ВГ7458400.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особами кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з метою збереження вилучених речей у якості речових доказів та конфіскації майна як виду покарання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого другого СВ СУ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000062 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись грошовими коштами, мобільними телефонами та речами, що були вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , що відбувся 30.05.2018 року, а саме:

-два мобільні телефони марки Айфон опечатані в пакет №5;

-грошові кошти у сумі 6500 гривень, купюрами по 500 грн. наступних серій: № ЛБ3396904; № ВБ4564313; № ВА8788045; № ВД4798490; № ЗД5914296; № ФЖ6622425; № ГК3512889; № МВ3392717; № ФБ6797253; № ЗЗ2024457; № МВ2779899; № МВ8420567; № ВГ7458400 опечатані в пакет №6.

В іншій частині клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого другого СВ СУ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особам, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання

Слідчий суддя: ОСОБА_1