Справа № 638/758/18
Провадження №1-кп/638/649/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження №0000040 від 04.01.2018 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, який має 3 дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

10.08.2015 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України та іспитовим строком 3 роки,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

встановив:

ОСОБА_6 10.12.2017 року близько 15 год. 00 хв. перебував в квартирі АДРЕСА_2 , де сумісно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вживав спиртні напої. В цей час ОСОБА_6 помітив у ОСОБА_10 належний останній мобільний телефон «Bravis Alto» в корпусі чорного кольору, в якому знаходилась карта пам`яті на 16 Гб «Goodram». Після чого у нього виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, ОСОБА_6 раптово вихопив з рук ОСОБА_10 мобільний телефон останньої, після чого, не реагуючи на вимоги потерпілої щодо повернення належного їй майна, покинув місце вчинення злочину, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №312 від 11.01.2018 року на суму 1813 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив вищезазначене в повному обсязі. У скоєному щиро кається.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ніким не оспорюється. Інші докази згідно ч.3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, відомості про особу винного, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , є щире каяття у вчиненні злочину, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність, а також добровільне відшкодування шкоди потерпілій
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 10.08.2015 року, на обліку у лікаря нарколога і лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, має 3 неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем проживання характеризується посередньо. Потерпіла ОСОБА_10 надала суду заяву, в якій повідомляє, що шкода ОСОБА_6 відшкодована у повному обсязі. Просила не застосовувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі.

З доповіді сектору Шевченківського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України вбачається наступне:
ОСОБА_6 , раніше засуджений: 10.08.2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк 3 роки, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності у тому числі, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.
Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий.
Беручи до уваги отриману інформацію, спосіб життя обвинуваченого, ставлення до правопорушення, історію правопорушень, орган пробації вважає, що виправлення гр. ОСОБА_6 в жодному разі не можливе без позбавлення або обмеження волі.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого злочину, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочину, соціальну характеристику особи: її вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичних обліках у лікаря психіатра та нарколога, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, суд вважає, що в даному випадку виправлення ОСОБА_6 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинений ним злочини, у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Одночасно суд не вбачає підстав щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 дії ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, оскільки ОСОБА_6 вже має судимість за корисливий злочин, при цьому суду не надано доказів того, що наявні обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів.
Враховуючи те, що суд обирає покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі, у відповідності до ст.ст. 178, 183 КПК України суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України ОСОБА_6 призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до цього вироку невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.08.2015 року, остаточно призначивши покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взяти під варту в залі суду негайно.
Запобіжний захід діє з моменту оголошення вироку і до набрання вироком законної сили; у разі розгляду в суді апеляційної інстанції до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 31 жовтня 2018 року.
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень на відшкодування процесуальних витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи №312 від 11.01.2018 року.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1