Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 207/2550/14-к
Провадження № 1-кп/209/39/18
ВИРОК
іменем України
"20" вересня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське матеріали кримінального провадження № 207/2550/14-к(номер провадження 1-кп/209/39/18 ), внесеного до ЄРДР за № 0000420 від 16.03.2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, в шлюбі не перебував, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працює, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- засуджений 12.05.2010 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років позбавлення волі; звільнився 23.03.2012 року за постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.03.2012 року згідно зі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 5 днів,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, у шлюбі не перебував, неповнолітніх дітей не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.03.2014 року приблизно о 17.15 годині обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , зустріли раніше їм незнайомих ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , які стояли на проїзній частині вказаного провулку. Після того як ОСОБА_12 зробив зауваження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з приводу того, що вони голосно висловлювалися нецензурною лайкою, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, відійшли від місця скоєння злочину до будинку АДРЕСА_4 . Озброївшись дерев`яними палками, тобто предметами заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень, діючи узгоджено групою осіб, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 повернулись на місце скоєння злочину, на проїжджу частину біля будинку АДРЕСА_3 , де знаходились ОСОБА_12 і ОСОБА_7 .

ОСОБА_8 , відкрито нехтуючи встановленим у суспільстві порядком, використовуючи незначний привід, прагнучи продемонструвати грубу силу, жорстокість, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 , умисно завдав останньому удар дерев`яною палкою в життєво важливий орган - в ліву частину голови, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 згідно висновку судової медичної експертизи № 385-Е від 09.04.2014 року тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: синець в області лівого кута нижньої щелепи овальної форми, з ділянкою осадження в центральній частині у вигляді літери "Т", перелом тіла нижньої щелепи зліва між 7, 8-м зубами, з ознаками стискання по зовнішній поверхні, перелом тіла нижньої щелепи справа між 3, 4 зубами, з ознаками стискання по внутрішній поверхні, обширні крововиливи в області переломів нижньої щелепи, обширні крововиливи під м`якими мозковими обломками на основі мозку з переходом на півкулі, рідка кров зі згортками в шлуночках мозку, яка супроводжувалась крововиливами під оболонками та в шлуночки мозку, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавши смерть ОСОБА_12 безпосередньо на місці скоєння злочину, в період часу з 17:48 годин по 18:28 годин 16.03.2014 року.

Після цього, ОСОБА_9 , відкрито нехтуючи встановленим у суспільстві, порядком, використовуючи незначний привід, прагнучи продемонструвати грубу силу, наніс ОСОБА_7 один удар дерев`яною палкою по кісті правої руки, спричинивши останньому згідно висновку судової медичної експертизи № 330-Е від 02.04.2014 року тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 2-ої п`ясної кістки правої кісті, садна правої кісті та рани - 2-го пальця лівої кісті - відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня, садни правої кісті та рани 2-го пальця лівої кісті - відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають не значні скороминущі наслідки. Продовжуючи свої протиправні дії, нехтуючи встановленим у суспільстві порядком, прагнучи продемонструвати грубу силу, ОСОБА_9 збив ОСОБА_7 з ніг, та, діючи узгоджено з ОСОБА_8 , проявляючи особливу зухвалість, продовжили бити ОСОБА_7 , наносячи йому множинні удари по тулубу, верхніх та нижніх кінцівках дерев`яними палками, руками та ногами, спричинивши ОСОБА_7 фізичного болю. Хуліганські дії ОСОБА_9 та ОСОБА_8 продовжувалися на протязі семи хвилин, після чого останні з місця скоєння злочину зникли.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково та пояснив , що 16 березня 2014 року він разом із своїм другом ОСОБА_13 йшли по вул. Ухтомського. Він йшов до своєї дівчини. В той час, коли вони підходили до т-образного перехрестя, то зустріли нетверезу компанію з трьох чоловіків. Це були, як він тепер знає ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . ОСОБА_17 спитав у них мобільний телефон щоб подзвонити, коли вони йому відмовили, то почав образливо та із нецензурною лексикою висловлювати на їх з ОСОБА_18 адресу. Коли вони пройшли далі та відійшли десь на 4-5 метрів, то ОСОБА_19 кинув в їх бік камінь, який пролетів поруч із головою ОСОБА_20 . Коли вони обернулися, то побачили, що ОСОБА_17 в руках тримав шило та йшов на них. В той час ОСОБА_21 підбігла і стала між ним та ОСОБА_17 і почала говорити, що не треба нічого робити. Він відштовхнув її у бік. В той же час побачив , що на узбіччі лежали гілки з дерева, та взяв із цієї кучі дерев`яну палицю . ОСОБА_17 підійшов до нього на небезпечну відстань, він відчув небезпеку для себе, і наніс удар палкою ОСОБА_22 . Але він наносив удар наотмаш, тобто горизонтально, а не цілився в голову потерпілого. Але, в момент удару ОСОБА_23 присів і удар прийшовся по голові. Після удару ОСОБА_23 впав і не піднімався. Він не перевіряв чи дихає ОСОБА_23 . Під час конфлікту ОСОБА_17 стояв прямо перед ним, а ОСОБА_19 збоку справа. В той час ОСОБА_24 розбирався із ОСОБА_25 , який також під час конфлікту із своєї сумки дістав шланг з штирем . Він ОСОБА_26 не бив. Провину визнає частково тільки в тій частині, що він вдарив потерпілого палкою, але це був самозахист. Він просто хотів зупинити дії ОСОБА_23 . Умислу на вбивство у нього не було. Саме з боку потерпілих почався конфлікт. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 9000 грн. він визнає в повному обсязі, моральну шкоду в розмірі 50000 грн. не визнає повністю.

Обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково та пояснив, що він з приятелем ОСОБА_8 йшли по вул. Ухтомського. Проходили повз пункту прийому металолому. Біля цього пункту стояло троє осіб, два чоловіки та жінка. Всі вони були у нетверезому стані і чіплялись до них. При цьому питали у них мобільний телефон подзвонити. Вони відмовили їм і пішли далі. Потерпілі почали висловлюватися нецензурною лайкою в їх бік. В той час повз його голови пролетів камінь. Вони побачили, що ОСОБА_17 йшов у бік ОСОБА_27 із шилом. ОСОБА_28 на узбіччі із кучі гілок дерев взяв дерев`яну палку, і коли вже було критична відстань між ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , ОСОБА_31 наніс удар палкою горизонтально ОСОБА_23 . Той упав. В той же час ОСОБА_32 із своєї сумки дістав шлангу із штирем і намагався напасти на нього. Він повалив ОСОБА_26 і наніс йому декілька ударів ногами по тулубу. Палкою він ОСОБА_26 не бив. Вину визнає частково, що саме його діями спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_33 . Але ж саме потерпілі були у нетверезому стані та спровокували конфлікт, а він та ОСОБА_28 лише захищалися. Визнає цивільний позов в сумі 306 грн. 98 коп. , що було витрачено лікарнею за лікування ОСОБА_34 , позов ОСОБА_34 про відшкодування йому 5000 грн. моральної шкоди визнає частково на суму 2000 грн.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що загиблий ОСОБА_12 був її чоловіком. Це була неділя, 16 березня 2014 року вона прийшла з церкви біля 13 години. Її чоловік ОСОБА_12 був у гаражі із ОСОБА_25 . Увечері прибігла до неї кума і сказала, що ОСОБА_35 вбили. Вона відразу побігла на провулок Білоруський. З нею туди побігла її донька. Була приблизно 17 година. Побачила, що її чоловік лежав на землі, очі були відкриті, кров йшла з рота. В кармані його одежі була пляшка спиртного напою "Горобина". Швидка вже була на місці та поліція. Також на місці булі цивільна дружина ОСОБА_36 . Потерпілий ОСОБА_15 був випивший, він разом з її чоловіком вживали спиртне. Коли її чоловік вживав спиртні напої, то він не становився агресивним. У свого чоловіка вона ніколи не бачила шила. Цивільний позов заявляє на суму 9000 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 16.03.2014 року, біля 17 години , він, його цивільна дружина ОСОБА_16 та ОСОБА_14 йшли по вул. Ухтомського, не розмовляли, йшли мовчки. Назустріч їм йшли два хлопця , як він тепер знає, це були ОСОБА_28 та ОСОБА_37 , та голосно висловлювалися нецензурною лайкою. ОСОБА_14 зробив їм зауваження. Після чого, він пішов далі, ОСОБА_14 зупинився та достав мобільний телефон щоб подзвонити. Він же пішов далі, а коли обернувся, то побачив, що ОСОБА_38 із кучі гілок дістав палку, вернувся та вдарив ОСОБА_14 по голові. Від удару палка переламалася навпіл. Воронець в той час в руках тримав мобільний телефон і тому руками не закривався. Від удару ОСОБА_12 упав і не вставав. В той же час ОСОБА_39 та ОСОБА_40 почали бити його обоє. У ОСОБА_41 при цьому була палка. Ніякого шила в руках у ОСОБА_17 він не бачив, і нікому ОСОБА_17 не погрожував . Сам же він , коли побачив, що ОСОБА_39 бере палку, дістав із сумки "іглу"- засіб для забиття скота, сумку поставив на шлакоблок. Не заперечує, що він та ОСОБА_14 перебували у нетверезому стані, тому що вжили спиртне 0,5 л , потім ще по 1 стакану вина. Цивільний позов заявляє на суму 5000 грн. про відшкодування моральної шкоди .

Свідок ОСОБА_42 в судовому засіданні пояснила, що 16 березня 2014 року вона, ОСОБА_15 та ОСОБА_14 шли по провулку Ухтомського. Поверталися додому приблизно о 17 годині 15 хвилин . Біля будинку 1/25 по 1-му провулку Ухтомського побачили обвинувачених, яких раніше не знали. Тепер вона знає, що це були ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які кричали і вживали нецензурні слова. ОСОБА_12 зробив їм зауваження. ОСОБА_9 , ОСОБА_8 пройшли, але через декілька хвилин повернулися з палками у руках. Вона злякалася, побачивши палки у руках обвинувачених. Підійшла і стала просити щоб усі заспокоїлись. ОСОБА_9 відштовхнув її та ударив палкою по руці ОСОБА_7 . ОСОБА_8 вдарив палкою ОСОБА_12 по голові, ОСОБА_12 після удару впав на землю і більше не вставав. В той час ОСОБА_8 приєднався до ОСОБА_9 і вони почали бити ногами і палками ОСОБА_7 . ОСОБА_7 впав на землю і закривав руками голову і живіт. Вона побігла, щоб покликати на допомогу. Коли повернулась, ОСОБА_12 лежав на землі без ознак життя. ОСОБА_7 був побитий, у крові. Обвинувачених не було, незважаючи на те, що вона була відсутня нетривалий час.

Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, наданими прокурором, а саме:

- протокол огляду трупу від 16.03.2014 року, під час якого встановлено, що труп потерпілого ОСОБА_12 знайдено на узбіччі дороги біля забору будинку АДРЕСА_3 . На момент огляду труп знаходився в положенні, лежачи на спині, шкіряні покрови бліді, холодні. Трупні плями багрово-синюшні, розташовані на задньо - лівій поверхні тіла. Трупне закляття не виражене. В ротовій порожнині - рідка темно-червона кров. На відстані 50 см від голови трупа на землі знайдено два фрагменти дерев`яної палиці довжиною 66 см і 43 см діаметром 45-59 мм, на торцях яких свіжий злом. Під ногами трупа на землі виявлено металевий предмет сірого кольору у вигляді шила довжиною 165 мм.,схемою, фототаблицею (а.к.п.15-18, 19, 20-25 Т.1)

- протокол огляду місця події від 17.03.2014 року, предметом якого є територія до будинку АДРЕСА_5 . По ліву сторону від входу до огородженого будинку на відстані близько 4 м на земельній ділянці мається цегла.(а.к.п.27-29 Т.1)

- згідно лікарського свідоцтва про смерть № 385 від 17.03.2014 року, ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.к.п.45 Т.1)

- висновок судової медичної експертизи № 385-Е від 09.04.2014 року, відповідно до якого при дослідженні трупу ОСОБА_12 , 1951 року народження, було знайдено закриту черепно-мозкову травму (синець в області лівого кута нижньої щелепи овальної форми, з ділянкою осадження в центральній частині у вигляді літери "Т", перелом тіла нижньої щелепи зліва між 7-8 м зубами, з ознаками стискання по зовнішній поверхні перелом тіла нижньої щелепи справа, 3,4 ми з ознаками стискання по внутрішній поверхні, обширні крововиливи в області переломів нижньої щелепи, обширні крововиливи під м`якими мозковими оболонками на основі мозку з переходом на півкулі, рідка кров зі згортками в шлуночках мозку. Вищезазначена закрита черепно-мозкова травма виникла внаслідок дії тупого твердого предмета в область, в області лівого кута нижньої щелепи, який мав обмежену подовжену контактуючу поверхню з прикладанням сили відповідно синцю в області лівого кута нижньої щелепи овальної форми з ділянкою осадження в центральній частині у вигляді літери "Т", і відноситься до тяжких тілесних пошкоджень по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавши смерть, супроводжувалася крововиливами під оболонки та в шлуночки мозку . Враховуючи стан трупних явищ під час огляду трупу на місці події, смерть потерпілого настала близько 2-3 годин до огляду трупу на місці події, що відповідає близько 17.48 годин - 18.48 годин 16.03.2014 року. Виявлені у потерпілого ОСОБА_12 пошкодження не є характерними для виникнення при падінні з висоти особистого зросту на площині. Подібні черепно-мозкові травми, з обширними крововиливами під оболонки та у шлуночки мозку, як правило супроводжуються втратою свідомості, що виключає можливість виконувати активні дії, самостійно пересуватися. Після заподіяння пошкоджень потерпілий міг жити декілька хвилин, можливо десятки хвилин, про що свідчить ступень вираженості при життєвої реакції. При судово-токсилогічному дослідженні у крові виявлений алкоголь у кількості, що відповідає сильному алкогольному сп`янінню. (а.к.п.53-58 Т.1)

- протокол огляду місця події від 18.03.2014 року, відповідно до якого оглянуто металевий лист (а.к.п.109-110 Т.1)

- протокол огляду предметів від 18.03.2014 року, під час якого оглянуто речі ОСОБА_12 , фототаблиця до нього (а.к.п.113-114, 115-118 Т.1)

- протокол проведення слідчого експерименту від 19.03.2014 року за участю потерпілого ОСОБА_7 , який розповів та показав на місці яким чином ОСОБА_43 наніс удар ОСОБА_12 , та яким чином ОСОБА_43 та ОСОБА_37 наносили йому тілесні ушкодження (а.к.п.122-124Т.1)

- протокол проведення слідчого експерименту від 19.03.2014 року за участю свідка ОСОБА_44 , яка розповіла та показала на місці яким чином ОСОБА_43 наніс удар ОСОБА_12 , та яким чином ОСОБА_43 та ОСОБА_37 наносили тілесні ушкодження ОСОБА_7 (а.к.п.125-127 Т.1)

- протокол проведення слідчого експерименту від 20.03.2014 року за участю свідка ОСОБА_45 , яка розповіла та показала на місці яким чином ОСОБА_43 наніс удар ОСОБА_12 , та яким чином ОСОБА_43 та ОСОБА_37 наносили тілесні ушкодження ОСОБА_7 (а.к.п.128-130, 131 Т.1)

- протокол проведення слідчого експерименту від 21.03.2014 року за участю свідка ОСОБА_46 , який розповів та показала на місці яким чином ОСОБА_43 наніс удар ОСОБА_12 , та яким чином ОСОБА_43 та ОСОБА_37 наносили тілесні ушкодження ОСОБА_7 (а.к.п.132-134, 135-136,139-140 Т.1)

- протокол огляду предмета від 20.03.2014 року (а.к.п.165-167,168 Т .1)

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.03.2014 року .(а.к.п.201 Т.1)

- протокол обшуку від 24.03.2014 року за місцем мешкання ОСОБА_9 (а.к.п.224-226 Т.1)

- протокол огляду предмета від 22.03.2014 року.(а.к.п.233-234,236-238 Т.1)

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 24.03.2014 року, під час проведення якого потерпілий ОСОБА_7 вказав на особу під номером 4 ( ОСОБА_8 ), яка нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_12 та після чого разом з іншим хлопцем побили і його.(а.к.п.27-29 Т.2)

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 24.03.2014 року, під час проведення якого свідок ОСОБА_44 вказала на особу під номером 4 ( ОСОБА_8 ), яка нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_12 та після чого разом з іншим хлопцем побив ОСОБА_7 (а.к.п.30-31 Т.2)

- акт судово-психіатричного експерта № 101 від 16.05.2014 року, згідно якого ОСОБА_8 в період інкримінованого йому діяння хронічним душевним захворюванням, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим порушенням психічної діяльності не страждав. За своїм психічним станом в період інкримінованого йому діяння він міг віддавати звіт в своїх діях (бездії) та керувати ними. Іспитуємий на теперішній час будь-яким психічним захворюванням також не страждає. За своїм психічним станом на теперішній час може віддавати собі звіт в своїх діях (бездії) та керувати ними. В застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.(а.к.п.69-71 Т.2)

- витягом з кримінального провадження № 0000422 (а.к.п.72 Т.2)

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.03.2014 року (а.к.п.78 Т.2)

- згідно з висновком судової медичної експертизи № 330-Е від 02.04.2014 року, дослідженим при судовому розгляді, ОСОБА_7 , 1978 року народження, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому 2-ї п`ясної кістки правої кісті, садна правої кісті та рани 2-го пальця лівої кісті, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я, більш 21 дня, садни правої кістки та рани 2-го пальця лівої кісті - відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають не значні скороминущі наслідки. Термін заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень відповідає 16.03.2014 року(а.к.п90-92 Т.2)

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 24.03.2014 року, під час проведення якого потерпілий ОСОБА_7 вказав на особу під номером 4 ( ОСОБА_9 ), яка нанесла тілесні йому ушкодження .(а.к.п.114-115 Т.2)

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 24.03.2014 року, під час проведення якого свідок ОСОБА_44 вказала на особу під номером 4 ( ОСОБА_9 ), яка нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_12 та ОСОБА_7 (а.к.п.112-113 Т.2)

- постанова від 31.03.2014 року , якою визнано речовими доказами одяг з трупу ОСОБА_12 , а саме: жилет синього кольору, двоє спортивних штанів чорного кольору, взуття - взуття, носки дві пари, окуляри, труси, кофта; скляну пляшку, дві пачки з-під сигарет (а.к.п.190 Т.2)

- постановою від 31.03.2014 року визнано речовим доказом металевий лист (а.к.п.191 Т.2)

- постановою від 31.03.2014 року визнано речовими доказами мобільний телефон марки "Самсунг Дуос" (а.к.п. НОМЕР_1 .2)

- постанова від 31.03.2014 року визнано речовими доказом мобільний телефон марки "Нокиа" (а.к.п.193 Т.2)

- постанова про визнання речовими доказами два фрагменти дерев`яної палки, куртку з трупу ОСОБА_12 , одяг, що належить ОСОБА_9 , зразки крові ОСОБА_9 , зразок крові ОСОБА_7 , осади з фрагментів палки, нігтьові пластини та осади з нігтьових пластин з обох рук трупа ОСОБА_12 , сумку.(а.к.п.216 Т.2)

- постанову про визнання речовими доказами від 08.04.2014 року , визнано речовими доказами мікрочастки з обох рук трупу ОСОБА_12 , осади з предмету схожого на шило (а.к.п.217)

- протокол проведення слідчого експерименту від 23.04.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_9 показав та розповів яким чином ОСОБА_39 наніс удар потерпілому ОСОБА_23 та наносили удари ОСОБА_47 .(а.к.п.226-228 Т.2)

- протокол проведення слідчого експерименту від 10.04.2014 року за участю ОСОБА_8 , який показав та розповів на місці яким чином він наніс удар палицею ОСОБА_12 , та як він разом із ОСОБА_48 наносили удари ОСОБА_47 .(а.к.п.229- 231 Т.2)

- протокол проведення слідчого експерименту від 23.04.2014 року за участю ОСОБА_7 , який показав та розповів на місці яким чином ОСОБА_8 наніс удар палицею ОСОБА_12 , та як він разом із ОСОБА_48 наносили удари ОСОБА_47 .(а.к.п.232- 234 Т.2)

- протокол проведення слідчого експерименту від 23.04.2014 року за участю ОСОБА_44 , яка показала як 16.03.2014 року після 17 годин раніше незнайомі. ОСОБА_9 , ОСОБА_8 після зауваження, яке їм зробив ОСОБА_12 , повернулись до будинку АДРЕСА_3 і побили потерпілих. ОСОБА_8 вдарив палкою по голові ОСОБА_12 , після чого останній впав і не встав з землі, на яку впав. ОСОБА_9 вдарив палкою по руці ОСОБА_7 , після чого, коли ОСОБА_7 впав на землю, спільно з ОСОБА_8 продовжили його бити ногами і палками по тілу, а потерпілий закривав руками голову і живіт. (а.к.п.235- 237 Т.2)

- висновок судової медичної експертизи № 483-Е від 12.05.2014 року, дослідженому при судовому розгляді, виявлені у потерпілого ОСОБА_7 пошкодження утворилися внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів, можливо при механізмі та взаємному розташуванні потерпілого та нападника, як вказано у протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , і не могли утворитись при механізмі та взаємному розташуванні потерпілого та нападника як вказано у протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 (а.к.п.248-250 Т.2)

- згідно з висновком судової медичної експертизи № 385-Е від 15.05.2014 року, дослідженим при судовому розгляді, заподіяна потерпілому ОСОБА_12 закрита черепно-мозкова травма, яка виникла внаслідок дії тупого твердого предмета в область кута нижньої щелепи, який мав обмежену продовжуючу контактуючу поверхню з місцем прикладання сили відповідно синцю в області лівого кута нижньої щелепи овальної форми, з ділянкою осадження в центральній частині у вигляді літери "Т", могла виникнути при взаємному механізмі і розташуванні потерпілого та нападника, як вказано у протоколі слідчого експерименту від 20.04.2014 року за участю ОСОБА_49 , а саме, підійшовши до ОСОБА_12 на відстані витягнутої руки, він наніс йому удар, палкою по голові в область лівої сторони обличчя, що підтверджується наявністю синця в області лівого кута нижньої щелепи овальної форми, з ділянкою осадження у вигляді літери "Т" та наявність переломів нижньої щелепи в характерних містах.(а.к.п.4-9 Т.3)

- висновок судової експертизи речових доказів № 44/03-167 від 19.11.2014 року, відповідно до якого предмет, схожий на шило, до категорії холодної зброї не належить, є частиною хірургічного інструменту .

Часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї винуватості суд розцінює критично, як спосіб захисту, оскільки вважає, що винуватість обвинуваченого повністю підтверджується наведеними вище доказами, в тому числі поясненнями потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_44 , які розповідали щодо обставин скоєних злочинів, висновками судово-медичних експертиз, якими зафіксовані тілесні ушкодження потерпілих. Пояснення потерпілих, свідка, наведених вище доказів, узгоджуються між собою, доповнюють один одного, у звязку з чим підстав не довіряти вказаним поясненням потерпілих та свідків в суду немає. При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 при судовому розгляді не заперечував що саме від його дій настала смерть потерпілого ОСОБА_12 . Невизнання обвинуваченим своєї вини в повному обсязі суд розцінює як спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєне.
Приймаючи рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.7 ч.2 ст. 115 КК України, суд виходить з наступного.
Так, обвинувачений ОСОБА_28 наполягає, що ним удар був нанесений в горизонтальній площі, а не зверзу вниз, і не по голові. Однак , в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував, що наніс потерпілому ОСОБА_12 один удар дерев`яною палкою, пояснив, що під час удару потерпілий ОСОБА_17 присів, тому удар дістався голови ОСОБА_12 . Під час слідчого експерименту, який проводився за його участю 10.04.2014 року (протокол слідчого експерименту знаходиться в матеріалах кримінального провадження і досліджений при судовому розгляді), показав, що хотів нанести удар палкою по лівій руці ОСОБА_12 , щоб повалити його, не пам`ятає куди дістався удар. Від удару палкою потерпілий впав на землю, а палка зламалася, фрагменти палки залишив на тому місці, де впав ОСОБА_12 . Після чого вдарив по ногам потерпілого ОСОБА_7 , який впав на землю. Коли ОСОБА_7 лежав на землі, вдарили його зі ОСОБА_9 декілька раз по корпусу ногами.

Судова медична експертиза № 385-Е від 15.05.2014 року, досліджена при судовому розгляді, підтвердила, що характер та локалізація пошкоджень у потерпілого ОСОБА_12 свідчать про те, що пошкодження могли утворитися при розташуванні ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , як вказано ОСОБА_8 при проведенні слідчого експерименту 10.04.2014 року, а саме обличчям один до одного, і могли утворитись від однієї травматичної дії, що підтверджується наявністю синця в області лівого кута нижньої щелепи овальної форми, з ділянкою осадження в центральній частині у вигляді літери "Т" та наявність переломів нижньої щелепи в характерних містах (в області лівого кута з ознаками стискання по зовнішній поверхні та в області правого клика з ознаками стискання по внутрішній поверхні).

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» як умисне вбивство з хуліганських мотивів за п.7 ч.2 ст. 115 КК України дії винного кваліфікуються, коли він позбавляє іншу особу життя внаслідок явної неповаги до суспільства, нехтуваннями загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, а так само без будь-якої причини з використанням малозначного приводу.
Не можна кваліфікувати як вчинене з хуліганських мотивів умисне вбивство під час сварки чи бійки, яку розпочав сам потерпілий, а так само з ревнощів, помсти чи інших мотивів, що виникли на ґрунті особистих стосунків, навіть якщо при цьому було порушено громадський порядок.
Суд не бере до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що саме з боку потерпілих розпочався конфлікт, оскільки дані обставини спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснював в судовому засіданні, що ОСОБА_12 було зроблене зауваження обвинуваченим щодо їх висловлювання нецензурною лайкою, такі ж обставини підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_50 . Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що її чоловік рідко вживав спиртні напої, агресивним після вживання спиртного ніколи не був.
Крім того, твердження обвинуваченого ОСОБА_8 , що він захищався від потерпілого ОСОБА_12 , який загрожував йому шилом, в судовому засіданні не підтвердилося.
Зазначене,на думку суду свідчить,що причин наносити потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження,в обвинуваченого ОСОБА_8 не було, тому погоджується з запропонованою стороною обвинувачення кваліфікацією дій обвинуваченого,в тому числі, щодо вчинення ним вбивства з хуліганських мотивів.
Згідно до п. 22 цієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Тобто суд вважає правильною кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_8 за п.7 ч.2 ст. 115 КК України, як вбивство за обставин, відповідно до обвинувального акту та відповідно до зазначеної кваліфікації,оскільки вважає,що заподіюючи тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 в спосіб та за обставин, викладених у вироку (удар дерев`яною палицею в життєво важливі органи в голову потерпілого, локалізація), обвинувачений повинен був розуміти наслідки своїх дій та усвідомлювати їх небезпечний характер, що його дії посягають на життя потерпілого та передбачати, що наслідком таких дій може стати смерть потерпілого. В даному випадку суд вважає, що механізм застосованого обвинуваченим насильства до потерпілого ОСОБА_12 дає підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 мав намір на вбивство потерпілого ОСОБА_12 . Тому підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за епізодом №1 з п.7 ч.2 ст. 115 КК України на ст. 121 ч.2 КК України, на чому наполягав захисник, суд не вбачає.
Суд критично оцінив показання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які стверджували, що вони захищались, тому що вони спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_7 , поясненнями допитаного в судому засіданні свідка ОСОБА_44 , протоколами слідчих дій, висновками експертиз. При цьому суд приймає до уваги показання потерпілого ОСОБА_7 і свідка ОСОБА_42 і вважає їх правдивими. Показання послідовні і узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, тому підстав сумніватися в їх правдивості та об`єктивності у суду не має.

У суду не має підстав не довіряти показам потерпілого ОСОБА_7 , тому що його показання послідовні і підтверджуються іншими доказами, перевіреними під час судового розгляду.

Заподіяння тілесних ушкоджень, вчинені обвинуваченими щодо потерпілих, були поєднані з очевидним для обвинувачених відкритим нехтуванням встановленого у суспільстві порядку, з використанням незначного приводу, прагненням продемонструвати грубу силу, жорстокість. Побиття здійснювалось в громадському місці, на очах в інших осіб, з прагненням продемонструвати свою перевагу перед ними.

Застосування обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 палок під час нанесення тілесних ушкоджень підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_7 та свідка.

Підстав у потерпілого, свідків обмовляти обвинувачених в судовому засіданні не встановлено.

Показання обвинувачених суд розцінює як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, бажання уникнути призначення суворого покарання.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18.01.1978 року, "Коробов проти України" від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює , що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може впливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою .

Оцінюючи в сукупності досліджені у кримінальному проваджені докази, які є достатніми, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень, а його дії, які пов`язані з умисним протиправним заподіянням смерті іншій людині з хуліганських мотивів, кваліфікує за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Умисні дії ОСОБА_8 , пов`язані з умисним порушенням громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, які супроводжувалися особливою зухвалістю, що пов`язана з застосуванням насильства над потерпілими, заподіянні тілесних ушкоджень, вчинені групою осіб із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 296 КК України.

Оцінюючи в сукупності досліджені у кримінальному провадженні докази, які є достатніми, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень, а його дії, які пов`язані з грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, які супроводжувалися особливою зухвалістю, пов`язані з застосуванням насильства над потерпілими, заподіянні тілесних ушкоджень, вчинені групою осіб із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 296 КК України.

Умисні дії ОСОБА_9 , які пов`язані з спричиненням потерпілому ОСОБА_7 середнього ступеню тяжкості ушкоджень, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених санкцією статті Особливою частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У ч.2 ст.65 КК України зазначено, що особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно п.п.1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, відноситься до категорії тяжких, злочин, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких; злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 судом не встановлено.

До обставин, які обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд визнає рецидив злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлено.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не потребує застосування примусових заходів медичного характеру, за місцем мешкання характеризується задовільно, заподіяну потерпілим шкоду, збитки не відшкодував, суд вважає, що його виправлення неможливе без ізоляції його від суспільства, в межах санкцій статей, інкримінованих кримінальних правопорушень.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше не судимий, перебував на обліку лікаря нарколога, за місцем мешкання і попередньої роботи характеризується задовільно, заподіяні потерпілим збитки, моральну шкоду не відшкодував, суд вважає, що його виправлення неможливе без ізоляції його від суспільства, в межах санкцій статей інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної обвинуваченому ОСОБА_9 не обирати .

Судові витрати, пов`язані з залученням експерта в сумі 393 грн. грн. 12 коп. , які документально підтверджені (а.к.п.220 Т.3) , суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 124 КПК України стягнути в рівних частинах з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в доход держави.

Вирішуючи цивільні позови, заявлені потерпілою ОСОБА_6 в сумі 9000 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди, потерпілого ОСОБА_7 в сумі 5000 грн. моральної шкоди , а також цивільного позову КЗ "ДМЛШД" про стягнення майнової шкоди у розмірі 306 грн. 98 коп., суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
На підставі ст. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання.

Майнова шкода, а саме витрати на поховання чоловіка, цивільному позивачу ОСОБА_6 не були відшкодовані, тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги в повному обсязі і стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_6 в порядку відшкодувань майнової шкоди 9000 (дев`ять тисяч) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_9 на користь КЗ "ДМЛШД" майнову шкоду у розмірі 306 грн. 98 коп.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п. 1 і п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.

При вирішенні питання, щодо стягнення моральної шкоди, колегія суддів враховує глибину фізичних та душевних страждань, ступеня доведеності завданої шкоди, матеріальне становище обвинуваченого, а також співмірність матеріальної шкоди та заявленої потерпілими вимоги про відшкодування моральної шкоди, і виходить з засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд вважає, що, виходячи із засад розумності та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини справи, моральні страждання потерпілої ОСОБА_6 стягнути з обвинуваченого ОСОБА_51 на її користь моральну шкоду у розмірі 50000 гривень.

Суд вважає, що умисними діями ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_7 була заподіяна моральна шкода, яку з урахуванням обставин кримінального провадження, стягнути в розмірі 3000 гривень.

Питання щодо речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити покарання :

за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 10 (десять) років;

за ч. 4 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на призначити остаточне покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі з відбуванням покарання в установі виконання покарань.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання час його тримання під вартою в межах данного кримінального провадження, а саме: в період з 24 березня 2014 року по день постановлення вироку, 20 вересня 2018 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі .

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою, обчислюючи строк покарання з 24.03.2014 року.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити покарання :

- за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Зарахувати в строк призначеного покарання у вигляді 4 років позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 24 березня 2014 року по 27 травня 2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року).

Вважати засудженого ОСОБА_9 таким, що на день ухвалення вироку повністю відбув призначене судом покарання та звільнити його від відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в порядку відшкодування майнової шкоди 9000 (дев`ять тисяч) гривень і моральну шкоду у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь Комунального закладу "Дніпродзержинська міська лікарня швидкої допомоги" витрати за перебування потерпілого ОСОБА_7 на стаціонарі в лікарні в розмірі 306 грн. 98 коп.

Стягнути із засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в доход держави в солідарному порядку, в рівних частках, витрати на залучення експерта у розмірі 196 грн. 56 коп. з кожного .

Речові докази: предмет, схожий на шило, два фрагменти дерев`яних палок, дві пачки з цигарок, нігтьові пластини з обох рук трупу ОСОБА_12 , що зберігаються в камері схову Баглійського ВП - знищити.

Речові докази: одяг і взуття (жилет синього кольору, двоє спортивних штанів чорного кольору, дві пари носків, окуляри, труси, кофта , ботинки ) ОСОБА_12 , що зберігаються в камері схову Баглійського ВП - повернути ОСОБА_6 , мобільний телефон ОСОБА_9 , що зберігається в камері схову Баглійського ВП - повернути ОСОБА_9 , мобільний телефон ОСОБА_8 , що зберігається в камері схову Баглійського ВП- повернути ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя

Судді