07.09.2018
У Х В А Л А
07 вересня 2018 року

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_2 та матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 19.02.2018 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В

29 серпня 2018 року слідчий СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури АРК ОСОБА_3 про арешт майна.
Як вбачається з клопотання слідчого, Слідчим відділом Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 19.02.2018, за заявою громадянки ОСОБА_4 , щодо шахрайських дій невстановленими особами, а саме в період з травня 2016 по травень 2017 невстановлені особи, знаходячись на узбережжі Чорного моря в с. Штормове, Сакського району, АР Крим, шахрайським шляхом заволоділи пересувним житловим будинком та причіп-фургоном, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму більш ніж 200 000 гривень, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст. 190 КК України та розпочато досудове розслідування, процесуальне керівництво здійснюється прокуратурою Автономної Республіки Крим.
Слідством встановлено, що громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Олександрія Кіровоградської області, паспорт серії НОМЕР_1 , видано Олександрійським МВ УМВС України в Кіровоградській області від 18.06.1998 року, спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в 2013 році набули у власність рухомий будинок 12600*2600мм Собе№4235В30 - 30.06.1982 та причіп-фургон легковий-В, бежевого кольору, шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1985 року випуску, на підставі договору купівлі-продажу №01/07 від 01.07.2013 року у приватного підприємства «Фламінго-ЕС», яке зареєстроване за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Провулок Радіо, буд. 1-А, гурт., в особі ОСОБА_6 , який раніше останній набув вищевказане майно згідно довіреності від 17.07.2009 року, яка посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_7 .
Так, на протязі з 2013 по травень 2016 року, рухомий будинок . 12600*2600мм Собе№4235В 30 - 30.06.1982 та причіп-фургон легковий-В, бежевого кольору, шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , 1985 року випуску, був розташований на першій лінії туристичної бази «Рибацький стан» в селищі Штормове, Сакського району, Автономної Республіки Крим, а у травні 2016 року вищевказане майно було переміщено до кемпінгу «Штиль» в селищі Штормове, Сакського району, Автономної Республіки Крим та залишено під нагляд адміністраторам вищевказаного кемпінгу «Штиль» - Галині та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, за вимогою вищевказаних осіб, ОСОБА_4 було надано копії документів щодо права власності на рухомий будинок та причіп- фургон.
В червні 2017 року по приїзду до місця розташування рухомого будинку та причіп-фургону в Автономну Республіку Крим, ОСОБА_4 помітила зникнення її майна та адміністраторів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
На даний час встановити місцеперебування рухомого будинку 12600*2600мм Собе№4235В 30 - 30.06.1982 та причіп-фургону легкового-В, бежевого кольору, шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , оперативними можливостями не надалось можливим.
Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 та роз`яснювального листа Генеральної прокуратури України № 14/2/2-67-14741 від 02.10.2014 на тимчасово окупованій території неможливо проводити слідчі (розшукові) дії та оперативно-розшукові заходи.
З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, на нього необхідно накласти арешт.
У даному випадку, невжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, призведе до втрати, знищення, використання, і перетворення, пересування, передачі, а також призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні, а тому потреби досудового розслідування на цій стадії кримінального провадження, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як накладення арешту на майно.
Крім того, громадянка ОСОБА_4 написала заяву з вимогою про накладення арешту на рухомий будинок 12600*2600мм Собе№4235В30 - 30.06.1982 та причіп-фургон легкового-В, бежевого кольору, шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . Відповідно до п.4 ч.2 ст.170, ч.б ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Посилаючись на зазначене, з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, на підставі викладеного, слідчий просив накласти арешт на рухомий будинок 12600*2600мм Соdе№4235В30 - 30.06.1982 та причіп-фургон легкового-В, бежевого кольору, шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , шляхом заборони користування та розпорядження цим майном та його вилучення.
У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.
Розглянувши клопотання, заслухавши слідчого, вивчивши надані до клопотання матеріали суд приходить до висновку про необхідність відмови слідчому у задоволенні клопотання про накладення арешту з наступних підстав:
У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Згідно вимогам зазначеної норми закону арешт може бути накладений за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом, чи знаряддям його вчинення , набуте злочинним шляхом , є доходом від вчиненого злочину, або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як встановлено судом,
Слідчим відділом Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 19.02.2018, за заявою громадянки ОСОБА_4 , щодо шахрайських дій невстановленими особами, а саме в період з травня 2016 по травень 2017 невстановлені особи, знаходячись на узбережжі Чорного моря в с. Штормове, Сакського району, АР Крим, шахрайським шляхом заволоділи пересувним житловим будинком та причіп-фургоном, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму більш ніж 200 000 гривень, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України та розпочато досудове розслідування, процесуальне керівництво здійснюється прокуратурою Автономної Республіки Крим.
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Крім того, слідчим додані до клопотання копії документів та інших матеріалів, якими обґрунтовують доводи клопотання не засвідчені належним чином.
Згідно вимог ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
- правову підставу для арешту майна;
- достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
- розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;
- наслідки арешту майна для інших осіб;
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження
не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Разом з тим, як вбачається з копії довіреності від 17.07.2009 року щодо продажу/обміну, а також здання в оренду або передання у позичку належного ОСОБА_11 причіп-фургону легкового-В, бежевого кольору, шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , на яке слідчий просить накласти арешт, вона діє строком три роки і дійсна до 17.07.2012 року. При цьому, договір купівлі-продажу № 01/07 вказаного причіп-фургону укладений 01.07.2013 року, тобто після закінчення строку дії довіреності.
За таких обставин, в результаті аналізу клопотання слідчого та наданих суду матеріалів, суд змушений прийти до висновку, що клопотання слідчого є не обґрунтованим, слідчим не доведені достатні підстави у зв`язку з якими потрібно накласти арешт майна, а тому зазначене клопотання задоволенню не підлягає.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 22, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Слідчому СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: