Провадження № 1-кп/161/182/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 30 травня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005142, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 21.12.2017 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого: 21.02.2011 Семенівським районним судом Чернігівської області за ст.ст. 186 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, ухвалою Бердичівського міського суду Житомирської області від 28.11.2016 звільнений умовно-достроково на 9 місяців 21 день;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, в період з 21.00 год. 03.11.2017 по 06.00 год. 04.11.2017, перебуваючи в приміщенні костелу «Друзі», що по вул. Лесі Українки, 9 м. Луцька, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав особисті речі ОСОБА_6 , а саме: рюкзак вартістю 600 грн., в якому знаходились мобільний телефон марки «Asus ZB500KG», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 3000 грн., з карткою пам`яті об`ємом 32 Гб вартістю 200 грн., годинник марки «Guardo», серійний номер 00694А вартістю 700 грн. /згідно висновку експерта №74/2017 від 10.11.2017/, термос вартістю 200 грн., гаманець вартістю 50 грн., в якому були грошові кошти у сумі 5000 грн., банківські картки та картки на знижки, які матеріальної цінності не становлять, музична колонка вартістю 200 грн., паспорт громадянина України на його ім`я, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 9950 грн.

Він же, повторно, 05.11.2017 близько 17.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні кафе «Бучер», що по пр. Молоді, 10г м. Луцька,умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав жіночу сумочку марки «Estro», вартістю 901 грн. /згідно висновку експерта №74/2017 від 10.11.2017/, в якій були грошові кошти у сумі 563 грн. та банківські картки, які матеріальної цінності не становлять, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 1464 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України, тобто таємно викрав чуже майно, вчинено повторно.
Під час досудового провадження між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , зокрема, 29.11.2017 укладено угоду про примирення. Згідно з угодою обвинувачений повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованих правопорушень, широ розкаявся, повністю відшкодував завдані збитки, потерпілі, кожен зокрема, будь-яких претензій до останнього не мають. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, із звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, та покладенням обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, віднесені до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, а потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 65, 75 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Одночасно, при призначенні іспитового строку, згідно ст.75 КК України, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, повністю відбув призначене судом покарання за попереднім вироком, хоча судимість і не погашена в установленому законом порядку, однак вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, відшкодував завдані збитки, потерпілі будь-яких претензій до обвинуваченого не мають, просить не позбавляти волі останнього, тому суд вважає за необхідне, з врахуванням думки потерпілих, призначити обвинуваченому іспитовий строк на термін 2 роки.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити за належністю законним володільцям.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 29.11.2017 у кримінальному провадженні №0005142, укладену між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід залишити попереднім заставу.

Речові докази:
-годинник марки «Guardo 000694А», що переданий на зберігання потерпілому залишити за належністю ОСОБА_6 ;

-картку на знижку «Колібріс» та три банківських картки, що знаходяться при матеріалах кримінального провадження повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6

-сумочку марки «Estro», що передана на зберігання потерпілій залишити за належністю ОСОБА_7 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 594 (п`ятсот дев`яносто чотири) грн. судових витрат у справі за проведення судової товарознавчої експертизи.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1