Справа № 492/591/18
Провадження № 1-кп/492/102/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду м. Арциз обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нижнекамськ республіки Татарстан Російської Федерації, татарина, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Арцизького районного суду Одеської області 02 травня 2018 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000120 від 05 березня 2018 року відносно ОСОБА_6 разом з угодою від 27 квітня 2018 року про визнання винуватості, підписаною прокурором і обвинуваченим.
Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за наступних обставин.

Так, 04 березня 2018 року, приблизно о 23 год. 00 хв., більш точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 перебуваючи у стані і алкогольного сп`яніння поблизу автомобіля марки «Рено - Сканія» р/н НОМЕР_1 , білого кольору, на вулиці Металістів №3 у м. Арциз Одеської області в ході сварки з ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що склалися між ним та потерпілим, з метою заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, умисно наніс не менше трьох ударів правою і лівою рукою по обличчю зліва і з права ОСОБА_4 , після чого продовжуючи злочинні дії спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки по тулубу зліва та один удар кулаком лівої руки по тулубу з права, внаслідок яких потерпілий впав на землю.
В результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої крайньо-лицевої травми у формі забою головного мозку тяжкого ступеня, множинних багато осколкових переломів кісток верхньої щелепи, закритого перелому кісток носу, рани у внутрішнього кінця правої надбрівної дуги, рани нижньої губи, множинних саден, забій м`яких тканин обличчя, синця верхньої і нижньої повіці лівого і правого ока, переохолодження організму, які згідно висновку №19 судово-медичної експертизи від 25.04.2018 р. згідно п.2.1.3.в. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ 1995р.), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Наведені умисні дії ОСОБА_6 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, щиро розкаявся.

ОСОБА_6 також погодився із прокурором на призначення йому покарання за це кримінальне правопорушення (злочин), у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України, іспитовий строк 3 (три) роки, та покладанням обов`язків, встановлених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства та з`ясувавши в обвинувачуваного повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_6 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Так, кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , згідно ст. 12 КК України відноситься злочинів тяжких злочинів, оскільки санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання, обґрунтування наявності пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), наслідків затвердження та невиконання угоди.
Обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 474 КК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.
Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.
Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у проваджені зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченогоч. 1 ст. 121 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.
Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_6 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Суд не вирішує питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України так як речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угодупро визнання винуватості, укладену 27 квітня 2018 року між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000120.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27 квітня 2018 року покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

В силу ст. 76 КПК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 29 травня 2018 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КК України до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя