АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1644/18 Справа № 199/8127/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поніл-3 міста Івделя Свердловської області Російської Федерації, громаянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, маючого на своєму утриманні малолітню дитину 2012 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 305, ч. 1 ст. 309 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 -

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні апеляційного суду Дніпропетровської області знаходиться матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року щодо ОСОБА_6 .
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 305, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання:
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки;

- за ч. 3 ст. 305 КК України на підставі ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 8 років із конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалено початок строку обчислювати з 28.07.2017 року.
До судового засідання захисником ОСОБА_8 було заявлено клопотання про звільнення з-під варти обвинуваченого ОСОБА_6 , обгрунтовуючи яке захисник зазначив, що строки перебування під вартою ОСОБА_6 сплинули, та останній перебуває під вартою без судового рішення, яке набрало законної сили з 31.07.2018 року. Вважає недоцільним та необгрунтованим тримання обвинуваченого під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які клопотання підтримали, на звільненні з-під варти наполягали, думку прокурора щодо заявленого клопотання, який заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти слід відмовити.
Так, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Ч.2 ст. 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за встановленим рішенням суду, і тільки на підставах та в порядку, визначених законом.
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 305, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання:
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки;

- за ч. 3 ст. 305 КК України на підставі ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 8 років із конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалено початок строку обчислювати з 28.07.2017 року.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку у законну силу.
Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Такий запобіжний захід не може продовжуватись за відсутності обставин, що виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
У зв,язку із ухваленням стосовно обвинуваченого вироку, яким запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку у законну силу,на думку колегії суддів, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_6 є виправданим, а підстави для звільнення останнього з-під варти - відсутні.

Так, останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, при цьому таке обвинувачення було визнане судом першої інстанції доведеним і відносно цього обвинуваченого було постановлено обвинувальний вирок суду, яким призначене суворе остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього належного йому майна із застосуванням ст.69 КК України.

Крім того, злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , мав зухвалий характер, в суді першої інстанції обвинувачений визнавав провину в повному обсязі.

На думку колегії суддів, вказані обставини свідчать про як наявність щодо обвинуваченого ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливості переховування його від суду у зв,язку із зміною позиції захисту та поданням апеляційної скарги, в якій просили вирок суду вкасувати, вчинення іншого злочину, незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження.

Колегія суддів приймає до уваги, що незважаючи на збіг періоду часу з дня взяття обвинуваченого ОСОБА_6 під варту, вищенаведені обставини, що зумовили застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу, продовжують існувати, а встановлені щодо ОСОБА_6 ризики не зменшилися, у зв`язку з чим підстав для задоволення клопотання захисника про звільнення обвинуваченого з-під варти не вбачається.

Зокрема колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України, у будь-якому випадку до моменту їх реалізації мають абстрактний характер, і метою запобіжних заходів у кримінальному провадженні є саме запобігання такій реалізації.

Жодних доказів про те, що обвинувачений ОСОБА_6 не може перебувати в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань УДПтСУ у Дніпропетровській області, захистом не представлено, а тому вимоги про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти є необґрунтовані.
На підставі наведеного, керуючись ст. 350 КПК України, колегія суддів, -
постановила :
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4