Справа № 583/605/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2018 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 29.03.2018 року про часткове задоволення клопотання за матеріалами кримінального провадження №0000124 від 17.02.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеною скаргою, в якій просить постанову про часткове задоволення клопотання від 29.03.2018 року, винесену слідчим СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 скасувати; зобов`язати слідчого розглянути та вирішити клопотання від 26.02.2018 року; встановити факт порушення строку розгляду клопотання за рішенням суду, несвоєчасність здійснення процесуальних дій, про що зазначити у винесеній ухвалі.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про розгляд скарги йому надіслано смс -повідомлення. Відповідно до ч.2 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги. Будь-яких заяв від ОСОБА_3 не надійшло.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає можливим розгляд скарги проводити в його відсутність.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, слідчий надала заяву про розгляд скарги в її відсутність.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, розгляд справи на підставі ч.4 ст.107 КПК України здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні Охтирського ВП ГУНП в Сумській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000124 від 18.02.2017 року за ч.1 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України, де ОСОБА_3 є потерпілим.

26.02.2018 року ОСОБА_3 дійсно подав до Охтирського ВП ГУНП в Сумській області клопотання про проведення різного роду перевірок та слідчих дій (витребування необхідних матеріалів перевірки, вилучення предметів та документів, проведення додаткового допиту, призначення різних експертиз, проведення допиту свідків та ін.), про що свідчить відмітка Охтирського ВП ГУНП в Сумській області з вхідними номерами та печатками (а.с.4).

Ухвалою слідчого судді від 06.03.2018 року було зобов`язано слідчого Охтирського відділу поліції ГУ НП України в Сумській області розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 26.02.2018 року, зареєстроване за вхідним номером № 1187 у кримінальному провадженні №0000124 від 18.02.2017 року у відповідності до положень ст.220 КПК України.

Постановою слідчого СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області від 29.03.2018 року було частково задоволено клопотання потерпілого ОСОБА_3 (а.с.5).

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Відповідно до ч.ч1,5 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Крім того, за змістом положень ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм статті 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, виходячи з викладеного, принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, з огляду на те, що слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, слідчий суддя не вбачає законних підстав для скасування постанови слідчого від 29.03.2018 року, яка є вмотивованою, прийнятою у відповідності до положень ст.220 КПК України, у визначений законом строк.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 29.03.2018 року про часткове задоволення клопотання за матеріалами кримінального провадження №0000124 від 17.02.2017 року відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_1