УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/5191/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
01 серпня 2018 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 05 червня 2018 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, проживаючого у АДРЕСА_1 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
в апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 05 червня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання Житомирського МВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відмовити.
Послався на те, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповнотою судового розгляду.
Вказав, що він зазвичай у визначені дні з`являвся до органу пробації для реєстрації. Разом з тим, дійсно допустив декілька неявок, а саме 11.01.2018, 25.01.2018, 22.03.2018, 05.04.2018, оскільки працює неофіційно на роботі та роботодавець не надає підтверджуючих на те документів. При першій же нагоді після пропуску встановленого дня з`являвся на реєстрацію, та просив визнати причини його пропусків поважними.
Зазначив, що адміністративні стягнення відносно нього не застосовувались, адміністративних правопорушень не вчиняв, а тому підстав для скасування звільнення від відбування покарання не має.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05 червня 2018 року задоволено подання. Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено ОСОБА_6 до місць позбавлення волі для відбування призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 24.10.2017 покарання на строк 3 роки. Строк покарання рахувати з часу приведення ухвали до виконання.
Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_6 порушив умови відбування покарання з випробуванням, а поведінка засудженого в період іспитового строку свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку засудженого, адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив матеріали кримінального провадження, особову справу засудженого та прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення подання Житомирського МВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання.
Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладенні на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_6 , не дивлячи на неодноразові попередження, не виконує покладені на нього обовязки за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 24.10.2017 року.
Так, згідно матеріалів особової справи 12 грудня 2017 року ОСОБА_6 були встановленні дні явки на реєстрацію до Богунського РС Житомирського МВ з питань пробації, ознайомлено з періодичністю явки, порядком реєстрації та наслідками невиконання обов`язків, що він засвідчив своїм підписом (а.с.14).
Попри це, ОСОБА_6 не зявлявсь у встановлені дні на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, а саме: 11.01.2018, 25.01.2018, 22.03.2018 та 05.04.2018 року, про що свідчить листок реєстрації та поважних причин неявки документально нічим не підтвердив (а.с.15).
Працівниками Богунського РС Житомирського МВ з питань пробації неодноразово з засудженим ОСОБА_6 проводилися профілактичні бесіди про недопущення порушень ним громадського порядку та умов відбування покарання.
Про те, як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_6 в період іспитового строку злісно порушував обов`язки, покладені на нього вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 24.10.2017 року не з`явилась на реєстрацію до Богунського РС Житомирського МВ з питань пробації без поважних причин чотири рази, за що засудженому було винесено чотири письмових попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах особової справи наявне пояснення засудженого від 01.03.2018 року, в якому засуджений представнику органу з питань пробації заявив, що допомоги у працевлаштуванні через міський центр зайнятості населення не потребує, від направлення відмовився ( а.с.38).
Зазначені обставини на думку колегії суддів переконливо свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що ОСОБА_6 свідомо ухилявся від виконання покладених на нього обов`язків та не бажав ставати на шлях виправлення і дотримуватись встановлених у суспільстві правил поведінки.
Посилання апелянта на те, що за період іспитового строку він не вчиняв адміністративних правопорушень, до адміністративної відповідальності, а тому відсутні підстави для скасування звільнення від відбування покарання, є неспроможними та не ґрунтуються на вимогах закону.
Згідно змісту вимог ч.2 ст.78 КК України суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання у випадках, коли засуджений не виконує покладенні на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Враховуючи зазначені вимоги закону та встановивши, що ОСОБА_6 не виконує покладені на нього за вироком обов`язки, суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність правових підстав для скасування відносно засудженого звільнення від відбування покарання та направлення його для відбуття призначеного покарання, з чим погоджується і колегія суддів.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом при розгляді кримінального провадження були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які б призвели до ухвалення незаконного судового рішення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону судом першої інстанції, які би відповідно до вимог ст.412 КПК України, тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено.
Керуючись ст. 404, 407,539 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 05 червня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: