ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/2618/18
Провадження № 1-кп/210/471/18

"28" вересня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000599 від 26.03.2018року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в місті Кривому Розі, Дніпропетровської області, громадянин України, неодружений, освіта середня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

1) 26.06.2001 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 86-1, 44, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 , ч. 1 ст. 145, ч. 1 ст. 89, ч. 2 ст. 142, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) із покаранням у вигляді 6 років позбавлення волі. з конфіскацією майна. 23.09.2005 року звільнений з Жовтоводської ВК (№26) Дніпропетровської області на підставі ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16.09.2005 року умовно-достроково на не відбутий строк 22 дні, відповідно до ст. 81 КК України;

2) 15.04.2008 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у вигляді 1 року позбавлення волі;

3) 02.07.2008 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 315, ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України призначене покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.04.2008 року повістю зараховано та остаточно до відбуття призначено 3 роки позбавлення волі. 28.02.2011 року звільнений з Солонянської ВК (№21) Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;

4) 01.06.2013 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, згідно ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

5) 19.05.2014 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України з покаранням у вигляді 2 років позбавлення волі, згідно ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.06.2013 року та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 1 місяцю позбавлення волі;

6) 23.06.2014 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, згідно ч. 4 ст.70 КК України частково приєднано покарання за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.06.2013 року та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі. 02.03.2016 року звільнився з Солонянської ВК (№ 21) на підставі визначення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29.02.2016 року згідно ч. 5 ст. 72 КК по відбуттю строку покарання,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
26 березня 2018 року близько о 12.00 годин, ОСОБА_4 , проходячи неподалік будинку № 13 по вулиці Костенко в Металургійному районі м. Кривого Рогу, виявив під лавкою згорток з медичним шприцом, об`ємом 2,0 мл, який був заповнений до відмітки 0,7 мл. наркотичним засобом - опій ацетильований. Розуміючи, що речовина, яка міститься у медичному шприці є наркотичним засобом - опій ацетильований, ОСОБА_4 поклав його до лівої зовнішньої кишені куртки, що була одягнена на ньому, з метою його подальшого вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи повторно, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав опій ацетильований, який відноситься до особливо небезпечних речовин, обіг яких відповідно до ст. 2 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15 лютого 1995 року заборонено та почав незаконно зберігати вказаний медичний шприц з опієм ацетилованим при собі, з метою його подальшого вживання.

Того ж дня, близько 12.05 годин, ОСОБА_4 , знаходився поряд з будинком № 13 по вулиці Костенко в Металургійному районі міста Кривого Рогу, де до нього підійшли поліцейські Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі, які викликали слідчо-оперативну групу Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області для проведення поверхневої перевірки ОСОБА_4 , оскільки існувало достатньо підстав вважати, що останній має при собі річ, обіг якої заборонено або обмежено. За викликом прибули співробітники Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, які в присутності понятих на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» здійснили поверхневий огляд ОСОБА_4 , в ході якого у лівій зовнішній кишені одягненої на ньому куртки, виявили та вилучили: медичний шприц, об`ємом 2,0 мл. з речовиною коричневого кольору, загальною масою 0,7381 г, яка згідно висновку експерта № 2/8.6-237 від 12.04.2018 року, є наркотичним засобом - опій ацетильований, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0293 г, який ОСОБА_4 незаконно придбав, зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Вищевказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчиненого повторно.

23 травня 2018 року між прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000599 від 26.03.2018 року, з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області, у присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним за обставинами викладеними в обвинувальному акті за ч. 2 ст. 309 КК України, прокурор і обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням на 1 (один) рік, зобов`язавши ОСОБА_4 в силу п.п. 1,2 ч. 1 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти про зміну місця проживання уповноважений орган з питань пробації та згідно ст.121 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 судові витрати для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів у розмірі 858 гривень 00 копійок.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив суд затвердити укладену 23 травня 2018 року угоду про визнання винуватості, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 , беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, вчинення злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який перебував під профілактичним наглядом лікаря-нарколога з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками, знятий з під нагляду в квітні 2016 року через відсутність відомостей (т. 2 а.с. 25), перебував під наглядом лікаря-психіатра з 1992 року з приводу емоційно-нестабільного розладу особистості, знятий з нагляду з 2010 року у зв`язка із виїздом, в подальшому за медичною допомогою не звертався (Т.2 а.с. 26), за місцем проживання характеризується посередньо (Т.2 а.с. 27), раніше судимий, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання, зберігання психотропних речовин, без мети збуту, вчиненого повторно, за якою йому належить призначити узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

З обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у кримінальному провадженні в сумі 858,00 гривень

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 (за участю захисника ОСОБА_5 ) від 23 травня 2018 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому випробувальний строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 на підставі п.п. 2,3 ч. 1 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпра Дніпропетровської області/24060300, рахунок №0004, МФО 805012, , найменування установи банку: ГУДКСУ у Дніпропетровській області; призначення платежу: за експертизу №2/8.6/237 від 12.04.2018 року) витрати при проведенні експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в розмірі 858,00 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Речовий доказ: медичний шприц, градуйований до позначки 2,0 мл., запакований до пакету Національна поліція №2644751 із полімерного матеріалу у опечатаному вигляді, із залишками опію ацетильованого у кількості 0,1276 г., який зберігається в камері схову речових доказів Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Матеріали кримінального провадження №0000599 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/2618/18, провадження №1-кп/210/471/18.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1