Провадження: 1-кп/638/371/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2018м. м. Харків

Держинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт № 0003328 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, з середньою освітою, тимчасово безробітної, яка має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

За ч.1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
29.06.2017, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на третьому поверсі вказаного гуртожитку у кімнаті для прасування, вступила в словесний конфлікт з сусідкою ОСОБА_6 , після чого, на підставі неприязних відносин з останньою, у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , вихопивши з рук ОСОБА_6 душовий шланг, діючи умисно, нанесла ним удари потерпілій, а саме один удар залізним душовим шлангом в обличчя ОСОБА_6 в виличну та щічну область під лівим оком, внаслідок чого на місці удару утворилась розсічена рана, після чого ОСОБА_4 почала хаотично наносити удари душовим шлангом по тілу потерпілої ОСОБА_6 по голові, руках, тулубі та лівій нозі.
Після нанесення ударів душовим шлангом, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, стала наносити удари руками в область обличчя ОСОБА_6 , а саме два удари в обличчя. Після чого, почувши галас, в коридор гуртожитку вийшла сусідка ОСОБА_7 та зупинила протиправні дії ОСОБА_4 .
Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які виразились у синці на голові, руках, тулубі, лівій нозі, у садні на голові, які, відповідно до висновку судово медичної експертизи № 4237-Ая/17 від 05.07.2017року відносяться до легких за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень.
Обвинувачена в судовому засіданні винною себе визнала у повному обсязі. У скоєному щиросердно розкаялася. Надала пояснення про те, що визнає всі обставини так, як вони встановлені в обвинувальному акті і доповнити їй нічого.

Суд, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, зі згоди всіх сторін кримінального провадження, впевнившись у добровільності їх позиції, не досліджував інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись позицією обвинуваченої та вивченням даних про її особу.

Суд вважає вину обвинуваченої доведеною повністю.

Дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима. На обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Має на утриманні малолітню дитину.

Щиросердне каяття обвинуваченої, допомога слідству та суду у встановленні істини у справі, наявність на утриманні малолітньої дитини, відповідно до ст.. 66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують покарання, та призначає покарання у межах санкції інкримінованої статті КК України.

Крім того, обвинуваченою ОСОБА_4 під час судового розгляду заявлено клопотання про застосування до неї п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вона має на утриманні малолітню дитину.
Прокурор не заперечував проти застосування у відношенні обвинуваченої Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 86 КК України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в України» особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання законом про амністію.
Вiдповiдно п. «в» ст. 1 Закону України «Про амнiстiю у 2016 роцi», звiльненню вiд вiдбування покарання у видi позбавлення волi на певний строк i вiд iнших покарань, не пов`язаних з позбавленням волi, пiдлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжкими або особливо тяжкими вiдповiдно до ст. 12 Кримiнального кодексу України, i особи, визнані винними у вчиненнi необережного злочину, який не є особливо тяжким вiдповiдно до ст. 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, за умови, що вказані особи не позбавленi батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами..
Відповідно до ст. 10 Закону виконання цього Закону покладається на суди. Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.
Підсудна ОСОБА_4 не заперечувала проти застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році».
Згідно із ст. 13 Закону дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Враховуючи, що ОСОБА_4 , не будучи позбавленою батькiвських прав, має сина, якому на день набрання чинностi Законом України «Про амнiстiю у 2016 роцi» не виповнилось 18 рокiв, що пiдтверджується копiєю свідоцтва про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_1 (актовий запис № 142 вiд 31.01.2014 р.), вiдповiдно до якого матір`ю дитини є обвинувачена; враховуючи, що злочин, за вчинення якого засуджена ОСОБА_4 , не є тяжким і особливо тяжким, не поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, суд доходить висновку, що ОСОБА_4 може бути звiльнена вiд вiдбування покарання за скоєний злочин.
Обмежень, зазначених у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в України» та у ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», для застосування у відношенні ОСОБА_4 вищезазначеного Закону судом не встановлено.
Речових доказiв та судових витрат по справі немає.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винною вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

На підставі ст. 85, ч. 2 ст. 86 КК України, п/п в) ст. 1, ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році", повністю звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 30-ти днів з дня проголошення, а засудженим, що утримується під вартою, у той же самий строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: