У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_3
на бездіяльність слідчого з неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0010633 від 18.09.2017 р., -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого з неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0010633 від 18.09.2017 р.
Скарга обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 є власником транспортного засобу марки «Міtsubishi Carisma», д.н.з. НОМЕР_1 , та технічного паспорту на даний транспортний засіб.

Вказаний автомобіль 19.09.2017 було вилучено у ОСОБА_6 , який здійснював керування останнім, за наступних обставин.

18.09.2017 року до Солом`янського управління поліції подано заяву про шахрайські дії щодо ОСОБА_7 , про що внесено відомості до ЄРДР за № 0010633. В межах даного провадження 18.09.2017 року під час огляду місця події (місця затримання підозрюваних осіб) на відкритій місцевості поряд із будинком № 47 по проспекту Перемоги у місті Києві було вилучено транспортний засіб марки «Міtsubishi Carisma», д.н.з. НОМЕР_1 , та технічний паспорт на даний транспортний засіб на ім`я ОСОБА_4 . Цей транспортний засіб використовувався як машина таксі громадянином ОСОБА_8 , який протиправно заволодів коштами ОСОБА_7 .

Як зазначається в скарзі, вилучений транспортний засіб речовим доказом по даному кримінальному провадженню не визнавався і не арештовувався. Особа, в якій даний транспортний засіб вилучався, перебуває в статусі свідка по даному провадженню. Власником даного транспортного засобу взагалі є третя особа, яка не має жодного відношення до даного кримінального провадження.

Проте протягом майже календарного року жодних слідчих дій з даним транспортним засобом не вчинялося і майно на час подання скарги не повернуто.

На підставі викладеного, представник ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважених службових осіб Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві повернути ОСОБА_4 або відповідно до законодавства України його представнику тимчасово вилучений 18.09.2017 транспортний засіб марки «Mitsubishi Carisma», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_4 .
У судовому засіданні представник ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , скаргу підтримав, просив її повністю задовольнити.

Прокурор у вказаному кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що клопотання про арешт вищевказаного тимчасово вилученого майна в даному кримінальному провадженні не подавалося і арешт на нього не накладався, щодо задоволення скарги не заперечувала.

Дослідивши скаргу, додані до неї матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов наступного висновку з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 18.09.2017 року під час огляду місця події (місця затримання підозрюваних осіб) на відкритій місцевості поряд із будинком № 47 по проспекту Перемоги у місті Києві в рамках кримінального провадження № 0010633 було вилучено транспортний засіб марки «Міtsubishi Carisma», д.н.з. НОМЕР_1 , та технічний паспорт на даний транспортний засіб на ім`я ОСОБА_4 . Цей транспортний засіб використовувався як машина таксі громадянином ОСОБА_8 , який протиправно заволодів коштами ОСОБА_7 .

Вказаний тимчасово вилучений транспортний засіб і технічний паспорт на нього речовими доказами по даному кримінальному провадженню не визнавалися і не арештовувалися, але на час подання скарги та її судового розгляду вказане майно власнику не повернуто і не є арештованим майном.

Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що вказаного положення законодавства України органом досудового розслідування не дотримано, арешт на тимчасово вилучене майно не накладено і це майно власнику не повернуто.

Відповідно до ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Таким чином, оскільки клопотання про арешт тимчасового вилученого 18.09.2017 поряд із будинком № 47 по проспекту Перемоги у місті Києві, майна, власником якого є ОСОБА_4 , навіть не подавалося, слідчий суддя дійшов висновку про повернення йому тимчасово вилученого майна, а саме транспортного засобу марки «Mitsubishi Carisma», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_4 .
На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стст. 167, 171, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.
Зобов`язати уповноважених службових осіб Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві повернути ОСОБА_4 або відповідно до законодавства України його представнику тимчасово вилучений 18.09.2017 транспортний засіб марки «Mitsubishi Carisma», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1