АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1174/2018 Категорія КК: ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0011334 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року угоду про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_8 та представником потерпілого ТОВ «М.С.Л.» від 27 вересня 2017 року залишено без розгляду. Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, повернуто прокурору.

Рішення суду обґрунтоване тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, проте в обвинувальному акті під час викладення формулювання обвинувачення відсутня кваліфікація кожних окремих дій ОСОБА_8 , які утворюють кожний із злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, у відповідності до юридичної формули, визначеної Кримінальним кодексом України, із зазначенням положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, обвинувальний акт містить у викладенні формулювання обвинувачення зазначення найменування (прізвище, ім`я) особи, у співучасті з яким ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів. Проте, відомості про судові рішення, якими встановлена вина вказаної особи - співучасника злочинів, обвинувальний акт не містить, вказана особа не обвинувачується у даному кримінальному провадженні, що свідчить про складення обвинувального акта з порушенням засад презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, закріплених правилами ст. 17 КПК України.

Крім того, реєстр матеріалів кримінального провадження не містить відомостей про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки в реєстрі не зазначено суддів, які на досудовому розслідуванні приймали участь у кримінальному провадженні, що свідчить про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам п.2 ч.2 ст.109 КПК України, що позбавляє суд можливості визначитися з питанням законності складу суду під час судового розгляду.

Таким чином, фактично відсутність в обвинувальному акті у розумінні ст. 291 КПК України правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України стосовно кожного з наведених складових є істотним недоліком обвинувального акту, істотно впливає на визначеність обвинувачення, є порушенням права учасників кримінального провадження на захист та права на справедливий суд, обов`язок забезпечення яких покладається на суд, та однією з гарантій яких є відповідно до п. «а» частини 3 статті 6 Конвенції негайна і детальна поінформованість зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти особи.

Таким чином, відсутність в обвинувальному акті кваліфікації дій обвинуваченого із зазначенням положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність обвинувального акту загальним засадам кримінального провадження, невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам Закону позбавляє суд можливості вирішити питання підготовчого судового засідання, віднесені до даної стадії статтею 314 КПК України, в тому числі вирішити питання про затвердження угоди.

Крім того, обвинувальний акт та угода про примирення від 27 вересня 2017 року виконані нечітким шрифтом, частково не читаються.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою прийняти рішення про затвердження угоди про примирення від 27 вересня 2017 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_8 та представником потерпілого ТОВ «М.С.Л.» ОСОБА_10 .

Вважає, що судом першої інстанції істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що залишаючи угоду про примирення між підозрюваним і представником потерпілого без розгляду, колегія суддів надала оцінку змісту обвинувального акту і реєстру матеріалів кримінального провадження, внаслідок чого прийшла до висновку про його невідповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України. Крім цього, суд першої інстанції зробив висновок про неякісний друк обвинувального акту та угоди про примирення від 27 вересня 2017 року.

Водночас, колегія суддів помилково послалася на норми п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, який дає право суду у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він надійшов до суду із угодою про примирення. Тобто рішення щодо угоди між підозрюваним ОСОБА_8 і представником потерпілого, яка надійшла до суду із обвинувальним актом колегія суддів першої інстанції мала право приймати із посиланням на п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, який передбачає або її затвердження або відмову в її затвердженні та поверненні кримінального провадження прокурору.

Оскільки угоди про примирення досягнуто під час досудового розслідування суд першої інстанції відповідно до п. 2 ст. 474 КПК України мав провести розгляд щодо угоди під час підготовчого судового засідання, враховуючи, що сторони угоди і прокурор були присутні у судовому засіданні 16 квітня 2018 року.

Крім того, під час підготовчого судового засідання головуючий обмежив прокурора у праві оголосити короткий або повний обвинувальний акт, чим істотно порушив визначений законом порядок розгляду письмової угоди про примирення, укладеної на стадії досудового розслідування. Процесуальне рішення у вигляді залишення угоди про примирення без розгляду діючим кримінальним процесуальним законодавством не передбачено, що вказує на незаконність та необґрунтованість такого судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу частково, просили скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, не дотримався вказаних вимог КПК України і ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, яке не передбачене кримінальним процесуальним законом.

Так, згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу. КПК України не передбачено винесення ухвали про залишення угоди без розгляду та повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Крім того, суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, передбачених ст. 314 КПК України, вдавшись до оцінки пред`явленого обвинувачення та кваліфікації вчиненого, так як ці обставини повинні досліджуватись та оцінюватись у відповідності зі ст. 94 КПК України під час судового розгляду, як це передбачено главою 28 КПК України.

Питання про затвердження чи не затвердження угоди вирішується судом першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання у відповідності з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України і не входить до повноважень апеляційного суду, в зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції про залишення угоди без розгляду та повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року у кримінальному провадженні № 0011334 щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, якою обвинувальний акт повернуто прокурору скасувати.

Призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3