Постанова
Іменем України

02 серпня 2018 року

м. Київ
справа № 504/4111/15-к
провадження № 51-2857 км 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 27 липня 2017 року щодо ОСОБА_6 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001361, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 листопада 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу розміром 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.
Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_7 та стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого 5075 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 15000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07 липня 2017 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
За обставин, встановлених судом та детально описаних у вироку, ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що 28 серпня 2015 року о 19.00 год., він, поблизу будинку АДРЕСА_2 , в ході сварки зі ОСОБА_7 , з яким він перебуває у конфліктних відносинах, наніс кілька ударів останньому кулаком в обличчя та голову, внаслідок чого заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі, за її змістом, потерпілий просить скасувати постановлені відносно ОСОБА_6 судові рішення і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Посилається на невідповідність призначеного ОСОБА_6 покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі засудженого внаслідок м`якості. Зазначає, що останній не відшкодував заподіяну йому шкоду в порядку виконання рішення суду в частині вирішення цивільного позову і не погоджується зі стягнутою на його користь сумою моральної шкоди при частковому задоволенні цивільного позову, так як вважає, що його слід було задовольнити повністю.
Позиції інших учасників судового провадження
Засуджений ОСОБА_6 , посилаючись на повне відшкодування заподіяної ним потерпілому шкоди, просив касаційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Прокурор вважала, що підстав для задоволення касаційної скарги потерпілого немає, а тому просила оскаржувані судові рішення залишити без зміни.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація діяння за ч. 2 ст. 125 КК України в касаційній скарзі не оспорюються.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Колегія суддів вважає, що призначаючи покарання, суд дотримався наведених вимог кримінального закону.
Урахувавши характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як невеликої тяжкості, дані про особу ОСОБА_6 , який позитивно характеризується за місцем проживання, в минулому судимим не був, має на утриманні 11 дітей, на спеціальних обліках не перебуває, користується повагою та авторитетом серед односельчан, а також визнавши обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття та обставиною, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, суд обрав засудженому покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.
На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_6 покарання є обґрунтованим, законним, справедливим, воно сприятиме перевихованню засудженого та попередженню вчинення ним нових злочинів.
З урахуванням зазначеного, підстав для задоволення скарги потерпілого в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого колегія суддів не вбачає.
Непереконливими також колегія суддів вважає посилання потерпілого в касаційній скарзі на необхідність збільшення суми стягнутої на його користь моральної шкоди, оскільки вважає, що за встановлених судом першої інстанції обставин кримінального провадження, його наслідків, що потягли за собою тривалі душевні страждання потерпілого, відповідатиме вимогам розумності та справедливості сума в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 15000 грн.
Рішення суду про цивільний позов прийнято з дотриманням положень статей 128, 129 КПК України та статей 1167, 1194 ЦК України. Вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України, у ньому наведено підстави для задоволення цивільного позову.
Суд апеляційної інстанції, розглянувши доводи апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 , належним чином перевірив і визнав їх необґрунтованими, мотивував своє рішення та зазначив підстави, з яких апеляційну скаргу визнав необґрунтованою.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України. З наведеними в ній висновками щодо законності та обґрунтованості вироку суду погоджується і колегія суддів.
Таким чином, кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу і вирішити цивільний позов не допущено, а тому підстав, передбачених ст. 438 КПК України, для скасування оскаржуваних судових рішень та задоволення касаційних вимог потерпілого немає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, колегія суддів

ухвалила:
Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 27 липня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3