Справа № 215/2735/15-к
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження за № 0000014, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2015 р. за ст. 391 КК України, у відношенні
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Норильська Красноярського краю Російської Федерації, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, судимого:

- 26.05.1998 р. Радянським райсудом м. Макіївки Донецької області за ст. 81 ч. 3, 89 ч. 1; 140 ч. 2, 193 ч. 1 КК України (в редакції 1960 р.) до 3 років позбавлення волі. Звільнений 22.06.2000 року на підставі ст. 5 ЗУ «Про амністію» від 11.05.2000 р.;

- 30.01.2001 р. Радянським райсудом м. Макіївки Донецької області за ст. 140 ч. 2 КК України (в редакції 1960 р.) до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна;

- 18.05.2001 р. Донецьким обласним судом за ст. ст. 93 п. «А», 142 ч. 3, 42 КК України (в редакції 1960 р.) до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна;

- 25.05.2006 р. Солонянським райсудом Дніпропетровської області за ст. ст. 391, 71 КК України до 10 років 6 місяців позбавлення волі;

- 28.12.2007 р. Ізяславським райсудом Хмельницької області за ст. ст. 391, 71 КК України до 9 років 3 місяців позбавлення волі;

- 03.02.2014 р. Рівненським райсудом Рівненської області за ст. ст. 391, 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнений 11.11.2016 р. по відбуттю строку покарання;

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , відбуваючи покарання за вироком Рівненського райсуду Рівненської області від 03.02.2014 року на території Криворізької установи виконання покарань № 3, розташованої за адресою вул. Світла, 2 в Тернівському районі м. Кривого Рогу, маючи на меті злісне невиконання законних вимог адміністрації, в період часу з травня місяця 2014 по травень місяць 2015 року, злісно не виконував законні вимоги працівників КУВП № 3, перешкоджаючи при цьому представникам органу виконання покарань виконувати покладені на них обов`язки.

Так, 23.09.2014 р. засуджений ОСОБА_4 не виконав законні вимоги адміністрації установи та, будучи черговим по камері, відмовився знімати сторонній предмет, яким було заклеєно камеру відео спостереження. За результатами службової перевірки його дій, засудженого було переведено до карцеру строком на 15 діб. Також, продовжуючи проявляти злісну непокору до вимог адміністрації КУВП № 3 та порушуючи режим відбування покарання, 25.11.2014 р. засуджений ОСОБА_4 вступив в міжкамерний зв`язок, в результаті чого був переведений до карцеру строком на 10 діб. В подальшому, 18.01.2015 р. в ході обшуку у ОСОБА_4 було виявлено сторонній предмет мобільний телефон, в результаті чого був переведений до карцеру строком на 7 діб.

Крім цього, 02.03.2015 р., приблизно о 09-00, ОСОБА_4 , знаходячись на території КУВП № 3, в приміщенні камери, не виконав законні вимоги адміністрації установи, а саме під час проведення працівниками установи планового обшуку в камері, підбурював решту засуджених, які знаходилися в камері, до непокори щодо проведення обшуку та перешкоджанню його проведення. З цією метою, ОСОБА_4 закликав засуджених, які знаходились в камері, щоб вони не підводилися зі своїх спальних місць, не надавали працівникам установи свої речі для проведення обшуку, виражаючись при цьому нецензурною лайкою в бік адміністрації. Таким чином, за командою ОСОБА_4 засуджені, які знаходились в камері, не підводилися зі своїх спальних місць, тримаючи свої особисті речі в руках, чим перешкоджали проведенню обшуку.

30.03.2015 р. за результатами проведення внутрішньої службової перевірки дій засудженого ОСОБА_4 , останнього було переведено до приміщення камерного типу строком на 20 діб для виконання покарання, яке йому було призначене згідно проведеної службової перевірки.

Під час відбування дисциплінарного стягнення в одиночній камері, засуджений ОСОБА_4 продовжив порушувати режим утримання в установі виконання покарань. Крім того, після виходу із одиночної камери, ОСОБА_4 відповідних висновків для себе не зробив та продовжив злісно порушувати режим утримання. Останній раз, 06.05.2015 р. засуджений ОСОБА_4 за перешкоджання проведенню обшуку та нетактовне поводження із представниками адміністрації установи виконання покарань, в тому числі за висловлення в їх адресу нецензурної лайкою, знову був поміщений до карцеру строком на 12 діб.

Крім того, проявляючи злісну непокору до законних вимог адміністрації КУВП № 3, за період відбування покарання у вигляді поміщення до приміщення камерного типу засуджений ОСОБА_4 отримав від адміністрації КУВП № 3 26 стягнень за порушення режимних вимог, які проявлялись у його навмисній протиправній поведінці та перешкоджанню працівникам установи виконувати передбачені чинним законодавством функції та обов`язки.

Взагалі, в період часу з травня місяця 2014 року по травень місяць 2015 року, відбуваючи покарання на території Криворізької установи виконання покарань № 3 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Світла 2, засуджений ОСОБА_4 в цілому мав 61 дисциплінарне стягнення за порушення умов утримання та режиму в установі виконання покарань.

Ці умисні дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ст. 391 КК України, за ознаками злісної непокори законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому розгляді свою винуватість не визнав, вказавши, що злочину не вчиняв.

Обвинувачений не був допитаний під час судового розгляду, в зв`язку з видаленням його 30.05.2016 р. ухвалою суду, відповідно до ст. 330 КПК України, із зали судового засідання до проголошення вироку, так як він порушував порядок в залі судового засідання.

Проте винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 391 КК України за обставинами пред`явленого обвинувачення та встановленими судом, знайшли своє підтвердження перевіркою їх під час судового розгляду сукупністю досліджених і проаналізованих судом належних, допустимих і достовірних доказів.

Свідок ОСОБА_6 , що працює на посаді провідного експерту Криворізької установи виконання покарань, показала, що з обвинуваченим знайома візуально. Була в числі понятих, коли він відмовлявся підписувати вручене обвинувачення. Коли це було не пам`ятає, так як її через тиждень запрошують на подібні дії. Вони прийшли з Коротких. Були Міроничев і слідчий. Вона підписала документ про відмову ОСОБА_7 підписатись за отримання обвинувального акту в слідчому кабінеті на першому поверсі.

Свідок ОСОБА_8 , яка працює у КУВП № 3, показала, що з обвинуваченим не знайома, запросили її в якості понятої. Міроничеву пред`являли обвинувачення, а він відмовлявся. Це відбувалося в слідчому кабінеті.

Свідок ОСОБА_9 , який працює старшим інспектором в групі превентивної роботи та цивільного захисту Криворізької установи виконання покарань №3, показав, що обвинуваченого знає, бачив не один раз по роботі. Обвинувачений порушував умови режиму утримання в СІЗО. На той час було особисто ним завішане оглядове вічко камери, чим перешкоджав спостереженню за засудженими, які утримуються в камері. Він попередив обвинуваченого, щоб він прибрав завіс. На що той категорично відмовився. Цим він порушив правила внутрішнього розпорядку. Він також перешкоджав і перешкоджає проведенню обшуків. Було таке, що він пускати не хотів до камери працівників, не пускав особисто саме його до камери. Він порушив вимоги Наказу 460/5 Міністерства юстиції від 18 березня 2015 року про перешкоджання спостереженню в отворах камери.

Свідок ОСОБА_10 , який працює оперуповноваженим оперативного відділу Криворізької установи виконання покарань №3, показав, що з обвинуваченим знайомий, неодноразово спілкувався. Приблизно у кінці 2013 року до сектору, у якому він працював на посаді Начальника відділення максимального рівня безпеки для засуджених чоловіків, для яких визначено відбування покарання у приміщеннях камерного типу, прибув засуджений ОСОБА_7 для подальшого відбування покарання. З перших днів останній порушував вимоги встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Також було застосовано крайній захід це поміщення до одиночної камери. Неодноразово поміщався до карцеру. Застосовувалися покарання по динаміці: догана, сувора догана, поміщення до карцеру, а потім одиночна камера. На всі матеріали, що складалися, він робив службові записки. За кожним фактом порушення режиму утримання складався письмовий акт. Письмове пояснення пропонується засудженим та ув`язненим в будь-якому випадку порушення режиму. Має право відмовитись від дачі письмових пояснень. Кримінально-виконавчим кодексом, а також правилами внутрішнього розпорядку не передбачено такого порушення, як ненадання пояснень.

Свідок ОСОБА_11 , який працює в Установі виконання покарань старшим пропускним відділення максимального рівня безпеки, показав, що Міроничев це засуджений, який утримується в секторі максимального рівня безпеки. У кожного засудженого в Установі виконання покарань є свої права та обов`язки. По прибутті в Установу він ознайомлюється з цими обов`язками і повинен їх виконувати. Але ОСОБА_7 категорично постійно відмовлявся та відмовляється виконувати свої обов`язки. Не виконує законних вимог адміністрації, постійно сперечається з працівниками адміністрації. Підбурює співкамерників до невиконання вимог. На нього неодноразово складалися матеріали як ним, так і іншими працівниками Установи виконання покарань. На обвинуваченого були накладені стягнення Начальником Установи. Він відбував покарання як в одиночній камері, так і в карцері. Міроничева було поміщено до одиночної камери за те, що коли в камері повинні були проводити загальний обшук, засуджений ОСОБА_7 відмовився надати свої особисті речі для огляду та підбурював інших засуджених, які з ним утримуються в камері, до відмови надавати речі працівникам Установи для проведення обшуку. Після одиночної камери він неодноразово перебував в карцері.

Свідок ОСОБА_12 , який утримується в КУВП №3, відбуваючи покарання, показав, що з обвинуваченим знайомий. Відбуваючи покарання в Криворізькій установі виконання покарань, працює в групі обслуговування прибиральником на 5 поверсі. Тоді Міроничев багато висловлювався нецензурною лайкою, так як його не влаштовувало його утримання. 02.03.2015 року. Міроничев вступив в конфлікт з працівниками установи виконання покарань. Міроничев почав сперечатися з адміністрацією, перемовлятися. Він це чув і бачив хвилин 10-15. Він гучно кричав нецензурною лайкою.

Із світлокопії висновку службового розслідування та світлокопій рапортів від 21.11.2014 р. працівників КУВП № 3, слідує, що 21.11.2014 р., об 11-35, засуджений ОСОБА_4 порушив норми встановленого порядку відбування кримінального покарання, а саме без поважних на то причин, відмовився вийти на бесіду до оперуповноваженого працівника, обґрунтувань своїм діям не надав (том 1 а.с. 10-16).

Світлокопією висновку службового розслідування та світлокопіями рапортів від 25.03.2015 р. працівників КУВП № 3, підтверджено, що 25.03.2015 р., о 21-50, засуджений ОСОБА_4 , завісив за допомогою ковдри спостережні отвори, що перешкоджало постійному нагляду й спостереженню. Пояснення своїм діям, ОСОБА_4 надати відмовився (том 1 а.с. 17-23).

Із світлокопії висновку службового розслідування та світлокопій рапортів від 23.03.2015 р. працівників КУВП № 3, слідує, що 23.05.2015 р., о 15-40, засуджений ОСОБА_4 порушив норми встановленого порядку відбування кримінального покарання, а саме стукав ногою об грати та гучно висловлювався щодо невдоволення режимом відбування покарання. Вимагав видати йому передачу, яку з його слів, не приймають в кімнаті передач (том 1 а.с. 24-30).

Витягом з протоколу № 1 засідання профілактичної комісії КУВП № 3, постановою про переведення засудженого до ПКТ, висновком службового розслідування за фактом порушення вимог встановленого порядку відбування кримінального покарання допущеного засудженим ОСОБА_4 , підтверджено, що 02.03.2015 р., о 09-00, засуджений ОСОБА_4 , порушив вимоги встановленого порядку відбування кримінального покарання, а саме підбурював решту засуджених, які знаходилися в камері до непокори щодо проведеного обшуку, закликав, щоб не підводились зі своїх спальних місць, не давали для огляду свої речі, виражався нецензурною лайкою в бік адміністрації. За командою ОСОБА_4 засуджені не підводились, тримали свої речі в руках, чим перешкоджали проведенню обшуку. У зв`язку з чим, ОСОБА_4 було переведено до одиночної камери (ПКТ) строком на 20 діб (том 1 а.с. 32, 33, 35).

Із характеристики від 30.05.2015 р., виданої начальником сектору відділення соціально психологічної служби сектору МРБ КУВП № 3, слідує, що ОСОБА_4 за час відбування покарання в КУВП № 3, зарекомендував себе негативно, за допущенні порушення установленого порядку відбування покарання 31 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, має 31 не погашене та не зняте стягнення, заохочень не має (том 1 а.с. 36, 57-59).

Світлокопією постанови № 107 та світлокопіями рапортів від 06.05.2015 р., підтверджено, що 06.05.2015 р. засуджений ОСОБА_4 був поміщений до карцеру строком на 12 діб за допущенні порушення установленого порядку відбування покарання (том 1 а.с. 49).

Із відомостей про стягнення на засудженого ОСОБА_4 , слідує, що в період з 17.05.2014 р. по 06.05.2015 р., на ОСОБА_4 було накладено 61 стягнення за допущенні порушення установленого порядку відбування покарання (том 1 а.с. 57-59).

Суд вважає необхідним, хоча це й не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого, виключити зазначене в обвинуваченні посилання на те, що злісною непокорою законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, є також відмова обвинуваченого від надання письмових пояснень, так, як ст. 107 КВК України, не містить такого обов`язку особи, що утримується під вратою, в даному випадку засудженого.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому.

Згідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ст. 391 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обставин, які, згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Передбаченою ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд вважає рецидив злочину, тобто вчинення нового умисного злочину, передбаченого ст. 391 КК України, особою, що судима за злочини, передбачені ст. ст. 81, 89, 93, 140, 142 КК України 1960 р.; ст. 391 КК України 2001 р..
Обвинувачений ОСОБА_4 характеризується негативно.
З урахуванням викладеного, положень ст. 50 КК України, суд призначає обвинуваченому покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню ним і іншими особами нових кримінальних правопорушень, ближче до максимального розміру покарання, передбаченого законом, із ізоляцією від суспільства.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ст. 391 КК України та призначити покарання у виді 2-х років 8 місяців позбавлення волі.

Не застосовувати призначення покарання за ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, так як обвинувачений повністю відбув покарання за вироком від 03.02.2014 р. Рівненського районного суду Рівненської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції 2015 р., зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з 18.06.2015 р. по 10.11.2016 р. та звільнити від відбування покарання по його відбуттю до дати винесення вироку, так як строк попереднього ув`язнення, відбутий у межах цього кримінального провадження, перевищує призначене йому покарання за цим вироком.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

СУДДЯ: