1Справа № 335/3089/18 1-кс/335/3414/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Про вчинення ОСОБА_5 злочину за ч. 3 ст. 368 КК України, останньому 21.03.2018 письмово повідомлено про підозру.
Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді реального позбавлення волі з обов`язковою конфіскацією майна.
Тому, прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно з метою забезпечення його конфіскації.
Прокурор підтримав клопотання про арешт майна про що зазначив в поданій слідчому судді заяві.
Власник майна в судове засідання не викликався у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України.
З урахуванням положень ч.ч. 1, 2 ст. 172 та ч. 4 ст. 107 КПК України слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання за відсутності вказаних осіб, без здійснення фіксування технічними засобами.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
21.03.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна.
За вимогами ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
В клопотанні про арешт майна прокурором спосіб арешту майна не визначений.
Проаналізувавши надані матеріали та вищевказані норми права, враховуючи, що санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації, з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, слід задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 шляхом встановлення заборони на відчуження та розпорядження, без заборони використання.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання прокурора задовольнити.
Накласти арешт шляхом встановлення заборони на відчуження та розпорядження, без заборони використання на нерухоме майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- ? квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;
- квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1