Справа № 161/418/18
Провадження № 1-кп/161/345/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 08 травня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
кримінальне провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0004884 від 21 жовтня 2017 року про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, задовільним станом здоров`я, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.06.2017 за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.01.2016 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, та за систематичні порушення обовязків ОСОБА_3 ухвалами Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2017 та 24.07.2017 продовжено адміністративний нагляд строком на 6 місяців.

Однак, ОСОБА_3 , будучи 22.08.2017 ознайомлений із ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.07.2017 про продовження строку адміністративного нагляду на 6 місяців з наступними обмеженнями: забороною виходу з помешкання в період з 22:00 год. по 06:00 год., відвідування громадських закладів, де спиртні напої продаються на розлив, виїзду за межі м. Луцька в особистих справах без дозволу Луцького ВП ГУНП у Волинській області, обов`язком з`явитися для реєстрації до Луцького ВП ГУНП у Волинській області кожного понеділка щомісяця, та попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену за порушення адміністративного нагляду, умисно, самовільно, з метою ухилення від адміністративного нагляду 01.09.2017 залишив місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органу, який здійснює нагляд та перетнув пункт пропуску Хутір Михайлівський державного кордону України 01.09.2017 та виїхав до Російської Федерації.
В подальшому, у період з 01.09.2017 по 10.11.2017, ОСОБА_3 , з метою ухилення від адміністративного нагляду, не з`являвся за місцем проживання, чим продовжив порушувати обмеження, встановлені ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.07.2017.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України.
11 грудня 2017 року, між прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_3 беззастережно визнав винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, обставини вчинення інкримінованого йому злочину, що викладені в обвинувальному акті.
Сторонами погоджена кваліфікація інкримінованого обвинуваченому злочину, передбаченого ст.395 КК України, в самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Сторони погодили, що обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та обставини, які обтяжують покарання рецидив злочинів.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 зазначеного в санкції ст.395 КК України покарання у виді 1 (одного) місяця арешту. На підставі ст. 71 КК України шляхом повного приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду від 26.06.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі з перерахунком згідно вимог ст. 72 КК України остаточно призначивши останньому покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, віднесений до злочинів невеликої тяжкості, тобто угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не звертався.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 60, 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Суд, вважає, вірною юридичну оцінку діям ОСОБА_3 за ст.395 КК України, в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Обставини, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд визнав рецидив злочинів.
Суд, враховуючи обставини угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, як за рівнем суспільної небезпеки так і за класифікацією злочину, як невеликої тяжкості, дані про особу винного, що указані вище, наявність пом`якшуючих і обтяжуючої обставин покарання, визнанням своєї вини, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим та призначення зазначеного в угоді покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374, 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Угоду від 11 грудня 2017 року по кримінальному провадженню № 0004884 від 21 жовтня 2017 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ст. 71 КК України шляхом повного приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду від 26 червня 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі з перерахунком згідно вимог ст. 72 КК України остаточно призначивши останньому покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання ОСОБА_3 , тобто з 02 грудня 2017 року.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання вини між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд впродовж тридцяти днів з дня його проголошення в наступному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами, затвердження судом угоди в у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, захиснику і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1