ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
вадження №11кп/818/295/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №587/1810/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185,
ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинувачених: - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_7 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 23.01.2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, мешканця: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше несудимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 сг. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцям. Суми, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 1) 14.07.2009 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 186, ст. 75 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки; 2) 14.10.2009 р. Зарічним районним судом м. Суми за ч.2 ст. 186. ч. 1 ст.69, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 25 діб арешту; 3) 10.06.2011 р. Білопільським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ст.71 КК України до покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі; 4) 17.10.2011 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185. ч.1 ст.70, ст.69 КК України до покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі; 5) 10.04.2013 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.2 ст. 15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 304 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання:
за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 призначене остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вироком встановлено, що 12 квітня 2017 року у період часу з 08 до 18 години ОСОБА_9 , діючи повторно, реалізуючи спільну з ОСОБА_8 злочинну домовленість, спрямовану на таємне викрадення чужого контейнера, організував підготовку до вчинення злочину та керував його вчиненням, а саме підшукав в смт. Степанівка Сумського району у невстановленої в ході досудового розслідування і судового слідства особи та взяв у тимчасове користування газовий різак, кисневий балон та зєднувальні шланги, для різання металу, які в подальшому разом із Лісниченком перевіз на власному автомобілі ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , до місця вчинення злочину, де наказав останньому порізати металевий поштовий контейнер на земельній ділянці № НОМЕР_2 дачного кооперативу «Лікарське», землі якого належать до земель Постольницької сільської ради Сумського району, а також по телефону викликав вантажне таксі, встановити яке в ході досудового розслідування не виявилось можливим, для перевезення порізаних частин викраденого металевого контейнера з місця вчинення злочину до пункту прийому металобрухту в м. Суми.
12 квітня 2017 року у вказаний період часу ОСОБА_11 , реалізуючи спільну попередню домовленість із ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, знаходячисьна вищевказаній неогородженій дачній земельній ділянці, шляхом розпилювання газовим різаком металевого контейнера на частини, та їх завантаження на вантажне таксі, викликане ОСОБА_12 , таємно викрав сірий поштовий металевий контейнер, вагою 300 кг, чим обвинувачені спричинили власнику ОСОБА_13 майнову шкоду на суму 3933 грн.
Не зупинившись на вчиненому, 13 квітня 2017 року зранку (більш точного часу в ході досудового розслідування та судового слідства встановити не виявилось можливим) ОСОБА_12 , реалізуючи спільну з ОСОБА_11 злочинну домовленість, спрямовану на таємне викрадення чужого контейнера, діючи повторно, відвіз останнього на власному автомобілі ВАЗ 21099, д. н. з. НОМЕР_1 , до місця вчинення злочину, де наказав ОСОБА_11 порізати металевий контейнер за допомогою заздалегідь заготовленого газового різака з кисневим балоном, на що останній погодився, та розпочав різати. Продовжуючи організацію підготовки до вчинення крадіжки, ОСОБА_12 цього ж ранку о 07:24 год. по телефону замовив вантажне таксі для перевезення металевого контейнера з місця злочину на пункт прийому металобрухту, та в період часу з 10:10 год. до 15:24 год. керував вчиненням злочину, а саме по телефону скерував водія автомобіля «Газель», д. н. з. НОМЕР_3 , до вїзду до дачного кооперативу «Лікарське» Сумського району, де зустрівши останнього на власному автомобілі ВАЗ 21099, провів до місця злочину, а саме до земельної ділянки № НОМЕР_4 , де надавав вказівки ОСОБА_11 з приводу різки металевого контейнера та завантажування його частин до автомобіля «Газель».
У цей же день ОСОБА_11 (більш точного часу в ході досудового розслідування та судового слідства встановити не виявилось можливим) продовжуючи реалізовувати спільну попередню домовленість із ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, знаходячись на неогородженій дачній земельній ділянці № НОМЕР_4 дачного кооперативу «Лікарське», землі якого належать до земель Постольницької сільської ради Сумського району, шляхом розпилювання газовим різаком металевого контейнера на частини, та їх завантаження на вантажне таксі «Газель», д. н. з. НОМЕР_3 , таємно викрав з останнім сірий поштовий металевий контейнер, вагою 300кг, чим обвинувачені спричинили ОСОБА_14 майнову шкоду на суму 3933 грн.
23 квітня 2017 року о 09:00 год. ОСОБА_12 , діючи повторно, організовуючи підготовку до вчинення крадіжки, по телефону замовив вантажне таксі для перевезення металевого баку з місця злочину на пункт прийому металобрухту, та по телефону скерував водія автомобіля «Газель», д. н. з. НОМЕР_5 , до виїзду з м.Суми по вул. Білопільський Шлях, де зустрівши на своєму автомобілі ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , разом із ОСОБА_11 , вказав останньому пересісти до «Газелі» та діяти згідно спільної домовленості.
Одразу після чого, ОСОБА_11 , продовжуючи реалізовувати спільну попередню домовленість із ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, знаходячись в автомобілі «Газель», направляв водія до неогородженої дачної земельної ділянки № НОМЕР_6 дачного кооперативу «Лікарське»,землі якого відносяться до земель Постольницької сільської ради Сумського району, де близько 10 год. цього ж дня, шляхом завантажування металевого баку, вагою 150 кг, з допомогою водія автомобіля «Газель» ОСОБА_15 , який був не обізнаний у їх злочинних діях, викрав зазначений бак, погрузивши його до автомобіля «Газель», чим обвинувачені спричинили майнову шкоду ОСОБА_16 на суму 3733 грн.
Крім того, 26 квітня 2017 року о 07:04 год. ОСОБА_9 , діючи повторно, організовуючи підготовку до вчинення крадіжки, по телефону замовив вантажний автомобіль «Газель», д. н. з. НОМЕР_7 , для перевезення металевого контейнера та дверей з місця злочину в ДК «Росинка», на пункт прийому металобрухту, та по телефону скерував водія вантажного автомобіля до виїзду з м.Суми по вул. Роменській, де залишив ОСОБА_11 , вказавши останньому пересісти до автомобіля «Газель» та діяти згідно спільної домовленості.
Одразу після цього, ОСОБА_11 , продовжуючи реалізовувати спільну попередню домовленість із ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, сів до автомобіля «Газель» та направляв його до неогородженої дачної земельної ділянки № НОМЕР_8 дачного кооперативу «Росинка», землі якого відносяться до земель Садівської селищної ради Сумського району, де шляхом завантажування до вантажного автомобіля таємно викрали майно, належне ОСОБА_17 , а саме: металевий поштовий контейнер, вартістю 1460 грн., та металеві вхідні двері до вагончика з чорного металу, вартістю 698 грн., чим обвинувачені спричинили останній майнову шкоду на загальну суму 2158 грн.
Також, 27 квітня 2017 року зранку (більш точного часу в ході досудового розслідування та судового слідства встановити не виявилось можливим) ОСОБА_9 , діючи повторно, організовуючи підготовку до вчинення крадіжки, по телефону замовив вантажний автомобіль «Газель», встановити який у ході досудового розслідування та судового слідства не виявилось можливим, для перевезення 2 металевих ванн з місця злочину в ДК «Вогник» на пункт прийому металобрухту, та по телефону скерував водія вантажного автомобіля до виїзду з м.Суми по вул. Роменській, де залишив ОСОБА_8 , вказавши останньому пересісти до автомобіля «Газель» та діяти згідно спільної домовленості.
У подальшому 27 квітня 2017 ОСОБА_18 продовжуючи реалізовувати спільну попередню домовленість із ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, сів до автомобіля «Газель» та направляв його водія до неогородженої дачної земельної ділянки № НОМЕР_9 ДК «Вогник»,землі якого відносяться до земель Садівської селищної ради Сумського району, де шляхом завантажування до вантажного автомобіля таємно викрали 2 металеві ванни з чорного металу сірого кольору, вартістю 250 грн. кожна, чим обвинувачені спричинили ОСОБА_19 майнової шкоди на загальну суму 500 грн.
Не зупиняючись на вчиненому, 28 квітня 2017 року зранку (більш точного часу в ході досудового розслідування та судового слідства встановити не виявилось можливим) ОСОБА_12 , діючи повторно, організовуючи підготовку до вчинення крадіжки, по телефону замовив вантажний автомобіль «Газель», встановити який у ході досудового розслідування та судового слідства не виявилось можливим, для перевезення 2 металевих ванн та бочки з місця злочину в ДК «Вогник» на пункт прийому металобрухту, та по телефону скерував водія вантажного автомобіля до виїзду з м.Суми по вул. Роменській, де залишив ОСОБА_11 , вказавши останньому пересісти до автомобіля «Газель» та діяти згідно спільної домовленості.
У подальшому 28 квітня 2017 року ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати спільну попередню домовленість із ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, сів до автомобіля «Газель» та направляв його водія до неогородженої дачної земельної ділянки № НОМЕР_10 ДК «Вогник», землі якого відносяться до земель Садівської селищної ради Сумського району, де шляхом завантажування до вантажного автомобіля таємно викрали 2 металеві ванни з чорного металу сірого кольору, вартістю 250 грн. кожна, та металеву бочку, вартістю 100 грн., чим обвинувачені спричинили ОСОБА_20 майнову шкоду на загальну суму 600 грн.
Також, 29 квітня 2017 року зранку (більш точного часу в ході досудового розслідування та судового слідства встановити не виявилось можливим) ОСОБА_9 , діючи повторно, організовуючи підготовку до вчинення крадіжки, по телефону замовив вантажний автомобіль «Газель», встановити який у ході досудового розслідування та судового слідства не виявилось можливим, для перевезення 2 металевих ванн, 5 труб та бочки з місця злочину в ДК «Вогник» на пункт прийому металобрухту, та по телефону скерував водія вантажного автомобіля до виїзду з м.Суми по вул. Роменській, де залишив ОСОБА_11 , вказавши останньому пересісти до автомобіля «Газель» та діяти згідно спільної домовленості.
У подальшому,того ж дня, ОСОБА_11 продовжуючи реалізовувати спільну попередню домовленість із ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, сів до автомобіля «Газель» та направляв його водія до неогородженої дачної земельної ділянки № НОМЕР_11 ДК «Вогник», землі якого відносяться до земель Садівської селищної ради Сумського району, де шляхом завантажування до вантажного автомобіля таємно викрали 2 металеві ванни з чорного металу сірого кольору, вартістю 250 грн. кожна, 5 металевих труб та металеву бочку, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, чим обвинувачені спричинили ОСОБА_21 майнової шкоди на загальну суму 500 грн.
Крім того, 30 квітня 2017 року зранку (більш точного часу в ході досудового розслідування та судового слідства встановити не виявилось можливим) ОСОБА_9 , діючи повторно, організовуючи підготовку до вчинення крадіжки, по телефону замовив вантажний автомобіль «Газель», встановити який у ході досудового розслідування та судового слідства не виявилось можливим, для перевезення металевих листів з місця злочину в ДК «Вогник» на пункт прийому металобрухту, та по телефону скерував водія вантажного автомобіля до виїзду з м.Суми по вул. Роменській, де залишив ОСОБА_11 , вказавши останньому пересісти до автомобіля «Газель» та діяти згідно спільної домовленості.
У подальшому 30 квітня 2017 ОСОБА_18 , продовжуючи реалізовувати спільну попередню домовленість із ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, сів до автомобіля «Газель» та направляв його водія до неогородженої дачної земельної ділянки № НОМЕР_12 ДК «Вогник», землі якого відносяться до земель Садівської селищної ради Сумського району, де шляхом завантажування до вантажного автомобіля таємно викрали 7 металевих листів заліза, належних ОСОБА_22 , а саме 5 металевих листів, розміром 2,5х3 м, вартістю 185 грн. кожний, загальною вартістю 925 грн., 2 металевих листи, розміром 2,5х1,5 м, вартістю 92,5грн. кожний, загальною вартістю 185 грн., чим обвинувачені спричинили майнову шкоду ОСОБА_22 на загальну суму 1110 грн.
Також, 03 травня 2017 року о 15:29 год. ОСОБА_12 , діючи повторно, організовуючи підготовку до вчинення крадіжки, по телефону замовив маніпулятор для перевезення металевого контейнера з місця злочину в СК «Надія» на пункт прийому металобрухту, та по телефону скерував водія маніпулятора «Mersedes-Benz», д. н. з. НОМЕР_13 , до виїзду з м.Суми по вул. Роменській, де залишив ОСОБА_11 , вказавши останньому пересісти до маніпулятора та діяти згідно спільної домовленості.
У подальшому 03 травня 2017 ОСОБА_18 продовжуючи реалізовувати спільну попередню домовленість із ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, сів до маніпулятора та направляв його водія до неогородженої дачної земельної ділянки № НОМЕР_14 СК «Надія», землі якого відносяться до земель Садівської селищної ради Сумського району, де шляхом завантажування на маніпулятор таємно викрали металевий поштовий контейнер, червоного кольору, вагою 900 кг, чим обвинувачені спричинили ОСОБА_23 майнову шкоду на суму 6917 грн.
Не зупиняючись на вчиненому,11 травня 2017 року о 07:21 год. ОСОБА_12 , діючи повторно, організовуючи підготовку до вчинення крадіжки, по телефону замовив вантажний автомобіль «Газель» для перевезення металевих речей з місця злочину в ДК «Вишенька» на пункт прийому металобрухту, та по телефону скерував водія вантажного автомобіля до виїзду з м.Суми по вул. Роменській, де залишив ОСОБА_11 , вказавши останньому пересісти до автомобіля «Газель» та діяти згідно спільної домовленості.
У подальшому 11 травня 2017 ОСОБА_18 , продовжуючи реалізовувати спільну попередню домовленість із ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, сів до автомобіля Газель д.н. НОМЕР_15 , та направляв його водія до неогородженої дачної земельної ділянки № НОМЕР_16 ДК «Вишенька», землі якого відносяться до земель Садівської селищної ради Сумського району, де шляхом завантажування до вантажного автомобіля таємно викрали металеві речі, належні ОСОБА_24 , а саме: металеве корито, обємом 200 л, вартістю 1533 грн., 2металеві діжки, обємом 200 л, вартістю 212,5 грн. кожна, загальною вартістю 425грн., металевий мангал та 2 металеві листа, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, чим обвинувачені спричинили майнову ОСОБА_25 на загальну суму 1958грн.
Також, 12 травня 2017 року о 07:18 год. ОСОБА_12 , діючи повторно, організовуючи підготовку до вчинення крадіжки, по телефону замовив вантажний автомобіль «Газель» для перевезення металевого каркасу з місця злочину в ДК «Автотранспортний» на пункт прийому металобрухту, та по телефону скерував водія вантажного автомобіля до виїзду з м.Суми по вул. Роменській, де залишив ОСОБА_11 , вказавши останньому пересісти до автомобіля «Газель» та діяти згідно спільної домовленості.
У подальшому 12 травня 2017 ОСОБА_18 продовжуючи реалізовувати спільну попередню домовленість із ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, сів до автомобіля Газель д.н. НОМЕР_15 , та направляв його водія до неогородженої дачної земельної ділянки № НОМЕР_17 ДК «Автотранспортний», землі якого відносяться до земель Садівської селищної ради Сумського району, де шляхом завантажування до вантажного автомобіля таємно викрали металевий каркас від автомобіля швидкої медичної допомоги ЕРАЗ (Рафік), належний ОСОБА_26 , чим обвинувачені спричинили останній майнову шкоду на суму 2960грн.
Крім того, 18 травня 2017 ОСОБА_27 , готуючись до вчинення злочину, по телефону замовив на 19 травня 2017 року послуги різки металу та його перевезення на вантажному автомобілі.
19 травня 2017 року близько 17 год. ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, на власному автомобілі ВАЗ 21099, д. н. з. НОМЕР_1 , провів ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , які були не обізнані в злочинності дій ОСОБА_12 , та рухались на автомобілі Газель д.н. НОМЕР_18 до неогородженої дачної земельної ділянки № НОМЕР_19 ДК «Вчитель-3», землі якого відносяться до земель Садівської селищної ради Сумського району, де наказав їм розрізати за допомогою газового різака металевий контейнер на частини, які погрузити до їхнього вантажного автомобіля «Газель», та відвезти на пункт прийому металобрухту в м.Суми. ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , не усвідомлюючи злочинних дій ОСОБА_12 , та надаючи послуги по порізці та перевезенню металу, виконуючи злочинний умисел ОСОБА_12 , за його вказівкою почали різати, указаний ним металевий контейнер, розрізавши одну із чотирьох сторін контейнера на три частини.
Однак ОСОБА_12 , не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, був затриманий працівниками поліції на місці злочину, які запобігли заподіянню майнової шкоди власнику контейнера ОСОБА_32 на суму 4075 грн.

Вказані дії ОСОБА_8 суд кваліфікував за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_9 суд кваліфікував: - за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно; - за ч.3 ст.27 ч.2 ст.185 КК України, організація таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно та за попередньою змовою групою осіб.

В апеляційних скаргах:

-захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 просить змінити вирок, пом`якшити ОСОБА_12 покарання у виді двох років обмеження волі. Вважає, що призначене районним судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та наслідкам, що настали в результаті неправомірних дій. Зазначила, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що на утриманні ОСОБА_12 знаходяться двоє малолітніх дітей, його цивільна дружина страждає на цукровий діабет. Крім того, звертає увагу, що до набрання вироком чинності обвинуваченим всім потерпілим відшкодовано завдані збитки;

-прокурор просить скасувати вирок районного суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, що вплинуло на законність рішення в частині спеціальної конфіскації автомобіля ВАЗ 21099, р. н. НОМЕР_1 , ключа та брилка сигналізації від нього, свідоцтва про його реєстрацію, а також у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне рішення в частині вирішення питання про задоволення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_19 на суму 500 грн., ОСОБА_20 на суму 600 грн. та ОСОБА_14 на суму 3933 грн., до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , і визначення порядку їх стягнення, та у зв`язку з призначенням покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яке не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особам обвинувачених; ухвалити новий вирок вирок, призначити ОСОБА_9 покарання за ч. у ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 185 КК України - 4 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі; застосувати спеціальну конфіскацію автомобіля, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , у відповідності до вимог ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. 100 КПК України; задовольнити цивільні позови потерпілих ОСОБА_19 на суму 500 грн., ОСОБА_20 на суму 600 грн. та ОСОБА_14 на суму 3933 грн., стягнувши вказані збитки з обвинувачених в солідарному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що автомобіль ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_1 є засобом вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з чим суд 1-ї інстанції незаконно повернув автомобіль ОСОБА_9 як власнику. Вважає, що згідно ч. 1 ст. 96-1 КК України автомобіль підлягає спеціальній конфіскації у власність держави.

Крім того, звертає увагу, що суд не вирішив заявлені 01.09.2017 р. три цивільні позови потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_14 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочинами.

Апеляційну вимогу про необхідність призначення обвинуваченим більш суворого покарання мотивує тим, що ОСОБА_8 не одружений, не працює, в порядку статті 89 КК України раніше не судимий, проте раніше вчиняв злочини, за які вже відбув покарання, вчинив 11 нових умисних корисливих злочинів за попередньою змовою групою осіб, 10 із яких повторно, що свідчить про неможливість виправлення особи без призначення більш суворого виду покарання. При призначенні покарання ОСОБА_9 , який вчинив 11 кримінальних правопорушень, які ним були організовані, суд не достатньо врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше 5 раз судимий, в тому числі за вчинення тяжких корисливих злочинів, хоча і проживає з цивільною дружиною, яка має 2 дітей, проте не одружений, батьківських прав не має, не зважаючи на свій працездатний вік, не працює, тому утримувати їх не в змозі, а також не достатньою мірою врахував особливості конкретних злочинів й обставин їх вчинення, а саме роль організатора у їх вчиненні, рецидив злочинів.

Заслухавши доповідь головуючого - судді, з`ясувавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу державного обвинувача; захисника ОСОБА_7 та обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтримали апеляцію адвоката й заперечували проти апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, а саме в частині правильності призначеного обвинуваченим покарання, обґрунтованості незастосування судом першої інстанції спеціальної конфіскації автомобіля та правильності вирішення цивільних позовів потерпілих.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції враховані дані про особи обвинувачених, конкретні обставини справи, характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , не встановлено.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_9 , судом визнано щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 , визнано рецидив злочинів.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання за кожним із складів злочинів та за їх сукупністю у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, а обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі, з чим погоджується й апеляційний суд.
Підстав для призначення більш м`якого або суворого покарання колегія суддів не вбачає у зв`язку з його справедливістю та відповідністю вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню суспільної небезпечності, особам обвинувачених та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації. Призначене покарання є достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових злочинів.
Доводи захисника про неврахування судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_12 покарання наявності на його утриманні двох малолітніх дітей та стан здоров`я його цивільної дружини, яка страждає на цукровий діабет, є необґрунтованими.

Даним обставинам дана оцінка судом першої інстанції, у вироку зазначено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_33 , 2016 року народження, його батьком є не ОСОБА_12 , а інша особа. Посилання захисника на наявність у обвинуваченого цивільної дружини ОСОБА_34 , з якою 29.09.2018 р., згідно наданої апеляційному суду копії свідоцтва про шлюб, обвинуваченим було укладено шлюб, та яка має захворювання на цукровий діабет й дитину від першого шлюбу, є непереконливим та не може вплинути на рішення суду щодо виду та розміру призначеного покарання.

Стосовно апеляційного доводу про добровільне відшкодування ОСОБА_12 завданих потерпілим збитків, колегія суддів вважає ці обставини не достатніми для зміни вироку районного суду та пом`якшення покарання обвинуваченому з урахуванням даних про його особу, наявності 5 судимостей, в тому числі за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності; кількості епізодів злочинної діяльності, його організаторську роль у спільних злочинних діях обвинувачених.

Щодо апеляційної вимоги прокурора про застосування по справі спеціальної конфіскації, колегія суддів вказує на таке.

Відповідно до стаття 96-2 КК України , спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

При цьому, знаряддя це предмети, які використовуються для безпосереднього вчинення злочинного діяння.

За обставинами кримінального провадження не вбачається, що автомобіль ВАЗ-21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , є засобом вчинення кримінального правопорушення, адже перевезення викраденого майна здійснювалося на вказаних у вироку та даній ухвалі вантажних автомобілях.

Саме лише переміщення ОСОБА_9 на легковому автомобілі ВАЗ-21099 у місця вчинення кримінальних правопорушень не є необхідною та достатньою підставою для визнання даного автомобіля засобом вчинення злочинів.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора в даній частині колегія суддів не вбачає.

Стосовно апеляції прокурора про розгляд апеляційним судом цивільних позовів потерпілих ОСОБА_19 на суму 500 грн., ОСОБА_20 на суму 600 грн. та ОСОБА_14 на суму 3933 грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Стаття 420 КПК України, яка містить перелік підстав для ухвалення вироку в апеляційному порядку, не передбачає прийняття такого рішення за наведеними в апеляційній скарзі прокурора обставинами.
Також, колегія суддів звертає увагу, що суд апеляційної інстанції вправі перевірити вирок суду першої інстанції в частині розглянутих цивільних позовів (зменшити або збільшити розмір стягнення), повноважень щодо розгляду позовів без їх попереднього вирішення районним судом апеляційний суд не має.
Згідно наданих суду розписок зазначеним потерпілим обвинуваченим ОСОБА_12 відшкодована половина завданих збитків, в іншій частині стягнення вони мають право звернутися до суду з відповідними позовами в порядку цивільного судочинства.
Наведене спростовує доводи апеляційних скарг захисника та прокурора, у зв`язку з чим вони задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що вирок районного суду в частині призначеного обвинуваченим покарання є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни або скасування в даній частині немає.
Разом з тим, колегія суддів не погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_9 за епізодами спільних злочинних дій з ОСОБА_8 , обставини яких встановлені судом першої інстанції та не оспорюються учасниками розгляду. Такі дії обвинуваченого районним судом кваліфіковані за ч.3 ст.27, ч.2 ст.185 КК України.

При цьому, якщо співучасник у спільному вчиненні злочину виконав декілька ролей і в тому числі роль виконавця (співвиконавця) кваліфікація його діяння має здійснюватися лише за статтею (частиною статті) Особливої частини КК України. Водночас усі ролі, скоєні таким співучасником у спільному вчиненні злочину, зазначаються у мотивувальній частині відповідних процесуальних документів і враховуються при призначенні покарання згідно з ч.4 ст.68 КК України.

Керуючись ч.2 ст.404 КПК України та враховуючи, що за спільними епізодами злочинної діяльності із ОСОБА_35 був не лише організатором, а й співвиконавцем таких правопорушень, посилання у вироку при кваліфікації його дій на ч.3 ст.27 КК України є зайвим та підлягає виключенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора та захисника залишити без задоволення.
Вирок Сумського районного суду Сумської області від 23 січня 2018 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 змінити.
Виключити із вироку посилання на ч.3 ст.27 КК України при кваліфікації дій ОСОБА_9 , як на зайву.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий
Судді: