Справа № 184/523/17
Номер провадження 1-кп/184/8/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000588 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31.05.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе (Покров), Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 02.12.2015 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт.
- 09.06.2017 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років 10 днів позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України, -

за участю: прокурора - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 , представника служби у справах дітей ОСОБА_6 , представника Покровського ВП по справам неповнолітніх ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2015 року близько 06 години, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи разом з групою осіб (встановити особу яких не вдалось можливим) поблизу будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше знайомого неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким тривалий час мав неприязні стосунки. В цей же день та час, у неповнолітнього ОСОБА_3 з корисливих спонукань, виник злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_8 , за допомогою насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний намір, неповнолітній ОСОБА_3 , 20 грудня 2015 року о 06 годині 00 хвилин, біля будинку АДРЕСА_2 , наздогнав ОСОБА_8 та діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, з метою подолання волі потерпілого ОСОБА_8 до опору, застосовував до нього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме: кулаком наніс один удар в область правого вуха та численні удари в область лівого боку тулуба; ногами наніс численні удари в область лівої частини голови та по рукам, тим самим спричинивши неповнолітньому ОСОБА_8 садна правої та лівої вушних раковин, садна тулуба, садна верхніх кінцівок, які згідно висновку експерта №16 від 15.01.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Подолавши, вказаними діями, супротив потерпілого до опору, неповнолітній ОСОБА_3 продовжив реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_8 та діючи умисно, протиправно, відкрито, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, обшукав одяг ОСОБА_8 та з внутрішньої кишені куртки потерпілого відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Nokia» 130 Dual Sim Black - вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №138217 від 23.03.2017 року - 579 гривень 50 копійок, в якому знаходились сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайф» - вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №138217 від 23.03.2017 року - 15 гривень, сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС» - вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №138217 від 23.03.2017 року - 15 гривень; карта пам`яті «Transcend» об`ємом 2Гб вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 138217 від 23.03.2017 року- 69 гривень, двома ключами від дверного замка, котрі матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_8 не становлять, які належать останньому.

Крім того, 20 грудня 2015 року приблизно о 06 годині, після вчинення неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поблизу будинку АДРЕСА_2 відкритого заволодіння майном із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким тривалий час мав неприязні стосунки, у неповнолітнього ОСОБА_3 , виник злочинний намір, спрямований на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, з метою помсти за притягнення до примусових заходів виховного характеру на підставі рішення Орджонікідзевського міського суду від 25.01.2012 року, за фактом вчинення відносно ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , 20 грудня 2015 року о 06 годині 00 хвилин, біля будинку АДРЕСА_2 , протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дії, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно лезом ножа наніс удар ОСОБА_8 у верхню частину лівого стегна ззаду. Вказаними діями ОСОБА_3 заподіяв неповнолітньому ОСОБА_8 колото-різану рану лівого стегна, яка відповідно до висновку судово-медичного експерта №16 від 15.01.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після цього, неповнолітній ОСОБА_3 , з майном потерпілого неповнолітнього ОСОБА_8 , з місця вчинення злочину зник, в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв останньому матеріальний збиток на загальну суму 678 гривень 50 копійок.

Крім того, 12 січня 2016 року об 11 годині 40 хвилин, на території Державного професійно-технічного навчального закладу "Орджонікідзевське професійно-технічне училище" (далі ДПТНЗ «Орджонікідзевське ПТУ»), по вул. Л. Чайкіної, будинок 17 в місті Покров Дніпропетровської області, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , побачив раніше невідомого йому неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей же день та час, неповнолітній ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, почав сваритися та з`ясовувати відносини з неповнолітнім ОСОБА_9 . Під час сварки у неповнолітнього ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір, неповнолітній ОСОБА_3 , в той же день об 11 годині 50 хвилин, знаходячись поблизу майстерні ДПТНЗ «Орджонікідзевське ПТУ», по вул. Л. Чайкіної, будинок 17 в місті Покров Дніпропетровської області діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_9 , та навмисно наніс йому два удари кулаком в обличчя та два удари ногою в обличчя, тим самим спричинивши неповнолітньому ОСОБА_9 гематоми нижньої повіки лівого ока, гематоми нижньої повіки правого ока, субкон`юктивальний крововилив правого ока, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 41 від 26.01.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, після вчинення 20 грудня 2015 року відкритого заволодіння майном ОСОБА_8 , 12 січня 2016 року близько 11 години 50 хвилин, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи з групою осіб на території Державного професійно-технічного навчального закладу «Орджонікідзевське професійно-технічне училище (далі ДПТНЗ «Орджонікідзевське ПТУ»), який розташований по вул. Л. Чайкіної, 17 в місті Покров Дніпропетровської області, побачив у раніше не знайомого йому неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мобільний телефон марки «Samsung GALAXY STAR Advance SM-G350EZKASEK», в результаті чого у неповнолітнього ОСОБА_3 після заподіяння тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_9 виник злочинний намір спрямований на відкрите заволодіння вищевказаним мобільним телефоном, належним неповнолітньому ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір, в той же день та час, перебуваючи на території ДПТНЗ «Орджонікідзевське ПТУ», який розташований за адресою вул. Л. Чайкіної, 17 м. Покров Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, повторно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито заволодів мобільним телефоном «Samsung GALAXY STAR Advance SM-G350EZKASEK» вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №138217 від 23.03.2017 року - 2089 гривень 05 копійок, в якому знаходились сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №138217 від 23.03.2017 року - 15 гривень, сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №138217 від 23.03.2017 року - 15 гривень, карта пам`яті «Transcend» об`ємом 2Гб вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №138217 від 23.03.2017 року - 69 гривень, які належать потерпілому неповнолітньому ОСОБА_9 ..

Після цього, неповнолітній ОСОБА_3 , незважаючи на вимогу власника майна ОСОБА_9 повернути мобільний телефон, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 2188 гривень 05 копійок.

Крім того, після вчинення 20 грудня 2015 року відкритого заволодіння майном ОСОБА_8 , неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна при наступних обставинах: 13 січня 2016 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_10 зустрів біля будинку №27 по вул. Соборна м. Покров Дніпропетровської області раніше знайомого ОСОБА_11 , який був разом з неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнім ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В цей же день, близько 18 години ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 , неповнолітнім ОСОБА_3 та неповнолітнім ОСОБА_12 поїхали на таксі до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », який розташований по вул. Курчатова, 26 в м. Покров Дніпропетровської області.

13 січня 2016 року о 18 годині 15 хвилин вищевказані особи підійшли до під`їзду АДРЕСА_3 та стали чекати ОСОБА_11 , який відлучився по власним справам. В цей же день та час, неповнолітній ОСОБА_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_12 , з корисливих спонукань вступили між собою в злочинну змову, направлену на відкрите викрадення майна, яке належить ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний намір, в той же день та час, неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи у злочинній змові з неповнолітнім ОСОБА_12 , знаходячись біля під`їзду №3 будинку АДРЕСА_4 , використовуючи надуманий привід щодо неналежного одягу ОСОБА_10 , діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою подолання волі потерпілого до опору, застосували до останнього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме: неповнолітній ОСОБА_12 кулаком наніс один удар в обличчя ОСОБА_10 , від якого останній впав на землю. Підтримуючи злочинні дії неповнолітнього ОСОБА_12 , який продовжував умисно наносити численні удари передньою частиною своєї взутої ноги по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_10 , який лежав на землі, неповнолітній ОСОБА_3 також почав умисно наносити численні удари передньою частиною своєї взутої ноги по голові та тулубу потерпілого. Внаслідок сумісних протиправних дій неповнолітнього ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження у вигляді - множинні синці та садна обличчя, контузію лівого ока, які згідно висновку експерта №58 від 04.02.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Подолавши вказаними діями супротив потерпілого до опору, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, неповнолітній ОСОБА_3 спільно з неповнолітнім ОСОБА_12 , діючи умисно, протиправно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 100 гривень, ланцюжком зі срібла 925 проби вагою 30 грамів - вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №3455-16 від 08.07.2016 року - 2430 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_10 ..

Після вчинення злочину неповнолітній ОСОБА_3 спільно з неповнолітнім ОСОБА_12 з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, в подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 2530 гривень.

Під час судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень в межах оголошеного обвинувального акту визнав повністю та надав показання, що дійсно, зимою, точного часу та місця він не пам`ятає, побачив раніше знайомого неповнолітнього ОСОБА_8 , з яким тривалий час мав неприязні стосунки та наніс йому удари в голову. Після цього забрав у ОСОБА_8 мобільний телефон. Після вчиненого, з мотивів помсти, ножем наніс удар ОСОБА_8 у стегно ззаду та пішов з місця вчинення злочину, в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд - викинув.

Крім того, точного часу він не пам`ятає, на території училища побачив раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_9 , якому під час сварки наніс удари в обличчя. Після вчинених дій він вирішив забрати у потерпілого мобільний телефон, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд викинув.

Крім того, точного часу він не пам`ятає, він разом з ОСОБА_12 вирішили забрати у ОСОБА_10 майно. З цією метою ОСОБА_3 наніс декілька ударів ОСОБА_10 , після чого він з ОСОБА_12 взяли у ОСОБА_10 гроші та ланцюжок, якими в подальшому розпорядились на власний розсуд.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Крім того, під час судового розгляду судом відповідно до ст. 103 КК України та ст. ст. 485 та 487 КПК України досліджено умови життя та виховання неповнолітнього ОСОБА_3 , вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього. Зокрема встановлено, що неповнолітній обвинувачений раніше проживав разом з матір`ю - ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_1 . Для виховання та розвитку дитини створені умови. Мати особливого впливу на поведінку сина не має. За місцем проживання неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 характеризується позитивно, скарг від сусідів не надходило. ОСОБА_3 на обліку із захворюваннями, у тому числі на обліку у лікарів фтизіатра, нарколога, та психіатра не перебуває.

Раніше навчався у КЗ "СЗШ № 5 м. Орджонікідзе (Покров) Дніпропетровської області" з 2005 року по 2011 рік та у зв`язку з девіантною поведінкою, за рішенням суду був переведений до виправного закладу м. Запоріжжя. За час навчання в КЗ "СЗШ № 5 м. Орджонікідзе (Покров) Дніпропетровської області зарекомендував себе як комунікабельний, але не старанний учень. Переважають такі риси характеру: грубість, нахабність, нестриманість, принциповість, шкідливих звичок не мав.

Постановою Орджонікідзевського міського суду від 25.01.2012 р. застосовано до недосяглого віку кримінальної відповідальності ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру, його направлено у спеціальний навчально виховний заклад для дітей та підлітків для виправлення загальноосвітню школу соціальної реабілітації строком на 2 роки, в якому перебував з 04.03.2013 року по 25.01.2014 року.

Відповідно до довідки з Комунального закладу «Середня загальноосвітня школа №4 м. Орджонікідзе (Покров) Дніпропетровської області» ОСОБА_3 на базі даної школи закінчив 9 класів екстерном у 2013 2014 навчальному році. Навчальні заняття, як учень школи, він не відвідував, навчався за екстернатною формою, з`являючись до закладу у другій половині дня для консультації та для складання річного оцінювання за окремим графіком, для проходження річного оцінювання ОСОБА_3 залучались працівники КМСД.

Раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в службі у справах дітей виконкому Орджонікідзевської (Покровської) міської ради не перебуває.

У вчиненні злочину дорослі підбурювачі участі не брали.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України, наслідки її застосування, врахувавши позицію Пленуму Верховного Суду України, викладену у п.8 Постанови №5 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у вчиненні: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого (епізод щодо ОСОБА_8 ); вчиненого повторно (епізод щодо ОСОБА_9 ), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб (епізод щодо ОСОБА_10 ), умисного легкого тілесного ушкодження (епізоди щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації:
- за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження,

- за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65, 103 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, умови життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 та ст.. 103 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України: за ч. 1 ст. 125 КК України є злочинами невеликої тяжкості, за ч. 2 ст. 186 КК України є тяжкими злочинами; обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, зазначені вище, досудову доповідь про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні, відповідно до якої у ОСОБА_3 наявний високий рівень ризику небезпеки для суспільства, у т.ч. для окремих осіб, недостатність рекреаційних ресурсів у громаді для ресоціалізації правопорушника у суспільство, високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, запобігти якій не можливо без цілодобового нагляду (контролю) в умовах ізоляції. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі та в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так різних.
Виходячи із наведеного, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання (громадських робіт) більш суворим покаранням (позбавленням волі) - призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинуваченого ОСОБА_3 вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09.06.2017 року було засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років 10 днів позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна (вирок набрав законної сили 12.12.2017 р.)
Частиною 4 ст.70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати ч. 4 ст. 70 КК України і призначаючи остаточне покарання за вчинені кримінальні правопорушення, визначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09.06.2017 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання та взяття під варту за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09.06.2017 року, а саме з 27.02.2017 року.
Вирішуючи питання зарахування попереднього ув`язнення суд приймає до уваги висновок Верховного Суду від 01.03.2018 р у справі №759/19973/15-к, згідно якого принцип зворотної дії закону не може тлумачитися як такий, що забороняє пряму дію закону, тобто дію або застосування цього закону до фактів і правовідносин, які виникли або тривають після набрання законом чинності. З урахуванням викладеного, ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 № 838-VIIІ не застосовується після набрання 21.06.2017 чинності новою редакцією цієї норми. Попереднє ув`язнення зараховується у строк покарання із розрахунку один день такого ув`язнення за два дні позбавлення волі лише на час дії цього Закону.

Таким чином суд вважає, що зарахуванню із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, підлягає термін з 27.02.2017 року по 20.06.2017 року включно, а з 21.06.2017 року за правилами ч.5 ст.72 КК України із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не застосовувався. Підстав для його застосування суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376, 484 - 497 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України - у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин;

- за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання (громадських робіт) більш суворим покаранням (позбавлення волі) призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09.06.2017 року за ч. 3 ст. 187 КК України, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 10 (десять) днів з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання та взяття під варту за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09.06.2017 року, а саме з 27.02.2017 року.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення відбутий з 27.02.2017 року по 20.06.2017 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення відбутий з 21.06.2017 року по 02.08.2018 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.
Речові докази по справі, а саме: спортивні штани фірми «Маraton», чорного кольору, передані під розписку законному представнику потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_14 після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_14 ; змиви з об.№1-9 на ниточках марлі у паперовому конверті та два розкладних ножа у поліетиленовому пакеті, які зберігаються в камері схову Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили - знищити.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.
За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1