Справа № 712/8654/18
Провадження №1-кс/712/4042/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно

30 липня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
власника майна ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду винесене в кримінальному провадженні № 0003751 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України, слідчим СВ Черкаського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання про накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся слідчий СВ Черкаського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням про накладення арешту.

Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.05.2018 до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що ОСОБА_7 отримав від заявника у тимчасове користування автомобіль «Шевроле Лачетті», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та до теперішнього часу не повернув.

По вказаному факту було відкрито кримінальне провадження № 0003751 від 23.05.2018 за ст. 356 ч.1 КК України.

В ході розслідування кримінального провадження було встановлено, що у власності ОСОБА_5 перебуває автомобіль «Шевроле Лачетті», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , яким також користувався також його товариш ОСОБА_8 30.03.2018 близько 21.00 год. до потерпілого зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що у нього є людина, якій для роботи в «таксі» необхідний автомобіль і ОСОБА_8 запропонував потерпілому дати тій особі мій автомобіль у тимчасове користування, на що ОСОБА_5 погодився, та домовитися про ціну оренди та скласти сам договір оренди мали наступного дня, а саме 01.04.2018. Кому саме мав надати свій автомобіль в оренду потерпілий не знав, та ту людину він ніколи не бачив. Та ОСОБА_8 ще 30.03.2018 пізно у вечері, з добровільної зголи потерпілого передав тій особі автомобіль у справному технічному стані, без пошкоджень, окрім заднього бамперу, який був трішки тріснутий. На той момент в автомобілі пробігу було приблизно 262000 км. Також було передано разом з автомобілем технічний паспорт на автомобіль, страховку та ключі.

На даний час місце знаходження вище вказаного автомобіля не встановлена.

19.06.2018 отримано повідомлення з регіонального сервісного центру в Черкаській області територіального сервісного центру № 7141 про те, що в Полтавській області надруковано заяву на перереєстрацію даного автомобіля на ОСОБА_9 .

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення можливого цивільного позову у кримінальному провадженні, належного зберігання речових доказів та в подальшому розгляду питання про їх долю чи конфіскацію в дохід держави, а також для припинення та подальшого запобігання скоєння злочину аналогічним способом із застосуванням вищевказаного автомобіля в якості знаряддя злочину накласти арешт на автомобіль.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.

Власник автомобіля та його адвокат підтримали клопотання слідчого та просили суд його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, які матиме накладення арешту на майно, слідчий суддя, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Черкаського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «CHEVROLET LACETTI» 2006 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , 1984 р.н.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1