16.12.16
Провадження № 1-КП/200/493/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальні провадження №№0003626, 00002975, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з неповною середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей синів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-10.02.1996 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська за ч.2 ст.141 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

-14.05.1997 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська за ч.2 ст.140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з конфіскацією майна;

- 11.12.1998 року Індустріальним районним судом мДніпропетровська за ч.2 ст.17, ч.3 ст.140 КК України до покарання у вигляді 2 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-28.11.2002 року Індустріальним районним судом мДніпропетровська за ст.140 ч.2, ст.142 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок змінений, вважати засудженим по ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.129 ч.1, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

-06.07.2006 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 6 місяців з конфіскацією майна;

- 28.10.2009 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.307, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна;

-08.12.2010 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ст.70 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та 6 місяців;

-18.11.2011 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ст.70 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років та 6 місяців;

-05.05.2015 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 6 місяців, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням на 3 роки,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Долина, Токмакського району, Запорізької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у скоєнні злочину за ч.3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав за необхідне продовжити стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останні звинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, а тому вони можуть переховуватися від суду, впливати на свідків, перешкоджати здійсненню кримінального провадження, а тому підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим не вбачає.

Розмір раніше визначеної застави обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 на домашній арешт, а також в клопотанні захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 на особисте зобов`язання, заперечував та просив в задоволенні даних клопотань захисників відмовити.

Захисник ОСОБА_5 та ОСОБА_13 просили змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, так як ОСОБА_7 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, обвинувачення є недостатньо обґрунтованим.

Також прокурор не обґрунтовані ризики перешкоджання розгляду справи та впливу на свідків, які є свідками обвинувачення й саме прокурором не забезпечуються в третє судове засідання.

Водночас, ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей,

Також вказали, що визначений розмір застави ОСОБА_7 , як альтернативний запобіжний захід, є неспівмірним по відношенню до інкримінованого йому злочину.

Підтримали клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисників та просив задовольнити. Підтримав клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , просив змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскільки прокурором не обґрунтовані ризики перешкоджання здійсненню кримінального провадження.

Клопотання захисника ОСОБА_5 та ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання захисника ОСОБА_4 й просив задовольнити. Підтримав клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_13 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити щодо обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а в задоволенні клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - відмовити, з наступних підстав.

Так, частиною 2 п.5 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а також до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5-ть років.
Відповідно до ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; дані щодо особистості міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачується особа та інші відомості.
Ухвалою суду від 24 жовтня 2016 року обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за клопотанням прокурора було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22 грудня 2016 року.
При цьому, судом при продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати розгляду справи по суті.
Суд вважає, що вказані ризики, а саме ризик можливості переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду та ризик впливу на свідків, перешкоджання розгляду справи, на час розгляду в суді кримінального провадження не відпали та продовжують існувати, з наступних підстав.
Так, на цей час, кримінальне провадження не розглянуто,судовий розгляд триває, не допитані свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , письмові докази не досліджені.

Водночас, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжких корисливих злочинів, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, в період іспитового строку та за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, раніше неодноразово судимий за скоєння аналогічних злочинів, офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, а тому з урахуванням викладених обставин, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_14 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашній арешт, не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.

З приводу доводів захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_14 на домашній арешт, суд вважає за необхідне в задоволенні даного клопотання відмовити, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_14 злочину, й не зможе забезпечити його процесуальну поведінку, а твердження захисника, що не існує ризику того, що обвинувачений буде переховуватися від суду, а також впливати на свідків, суд не може розцінювати як підставу зміни запобіжного заходу на домашній арешт, так як вищезазначені доводи, з урахуванням обставин інкримінованого злочину та особи обвинуваченого, не свідчать про наявність у ОСОБА_14 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду.
Твердження захисту про наявності неповнолітніх дітей, також не може бути підставою для зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 , оскільки вказані захисниками обставини мали місце і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 і самі по собі вони не зможуть мінімізувати встановлені наявні ризики та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Щодо доводів захисту про не співмірність розміру застави, визначеного ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2016 року, суд вважає за необхідне в задоволенні даного клопотання відмовити, оскільки такий розмір застави відповідає ступеню тяжкості інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, даних про особу обвинуваченого та ризиків, передбачених ст.177 КПК України щодо забезпечення його процесуальної поведінки.

При продовженні обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд вважає, що вказані ризики, а саме ризик можливості переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду та ризик впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, на час розгляду в суді кримінального провадження не відпали та продовжують існувати, з таких підстав.
Так, ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні корисливого тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, мешкає за межами м.Дніпро, й довгий час перебував у розшуку, що свідчить про те, що в подальшому ОСОБА_8 знову може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати розгляду справи по суті.
Доводи захисника ОСОБА_4 щодо необхідності змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на особисте зобов`язання, оскільки не доведені ризики перешкоджання здійсненню кримінального провадження, судом не приймається як підстава для зміни запобіжного заходу, оскільки більш м`який запобіжний захід, в тому числі особисте зобов`язання, не відповідатиме ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_8 злочину й не зможе забезпечити його процесуальну поведінку.
На підставі викладеного суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт й захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 на особисте зобов`язання та вважає доцільним продовжити застосування щодо ОСОБА_14 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, розмір визначених застав обвинуваченим залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 176-177, 183, 194, 331, 350 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_13 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 лютого 2017 року, включно.

Розмір визначеної застави за ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2016 року в розмірі 1 000 000 млн.грн. ( один мільйон) залишити без змін.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 лютого 2017 року, включно.

Розмір визначеної застави за ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року в розмірі 58 000 грн. ( п`ятдесят вісім тисяч) залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1