Справа № 138/448/15-к
Провадження №:1-кп/138/2/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2018 року м.Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області кримінальне провадження №0000893 від 23.12.2014 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Могилева-Подільського, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого: вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 листопада 2007 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29 лютого 2008 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на узбережжі річки Дністер на вулиці Київській, 2 в м.Могилеві-Подільському, Вінницької області, в місці розташування колишньої річкової пристані, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, застосовуючи фізичне насильство, наніс по обличчю ОСОБА_7 шість ударів долонею руки, завдавши останньому фізичного болю. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 почав перевіряти кишені ОСОБА_7 , де виявив та відкрито викрав належний останньому мобільний телефон марки «Nokia 3250». Після вчиненого ОСОБА_5 з місця пригоди зник і викраденим розпорядився на власний розсуд.
Згідно з висновком експерта № 628 від 25 березня 2008 року за результатами судової товарознавчої експертизи вартість мобільного телефону «Nokia 3250» з урахуванням зносу станом на дату проведення експертизи складає 1143 гривні 60 копійок.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
Крім цього, стороною обвинувачення ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що у невстановленому місці у невстановлений час придбав наркотичну речовину «коноплю», яку приніс на територію садиби, розташованої по АДРЕСА_1 . Дану наркотичну речовину ОСОБА_5 заховав та зберігав під столом в сараї вказаного господарства. 05 вересня 2012 року приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконну реалізацію наркотичних засобів, під час проведення оперативної закупівлі, яка проводилась працівниками СБНОН Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області на підставі постанови про проведення оперативної закупівлі, на вулиці біля будинку № 31 по вулиці Дачній в м.Могилеві-Подільському, Вінницької області за грошові кошти в сумі 70 гривень збув ОСОБА_8 паперовий згорток із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору.
Згідно з висновком експерта № 981 від 06 жовтня 2012 року за результатами судової хімічної експертизи дана речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом вагою 1,78 г у перерахунку на висушену речовину.
Також стороною обвинувачення ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 12 вересня 2012 року приблизно о 17 годині 00 хвилин він, маючи умисел на незаконну реалізацію нарко-тичних засобів, під час проведення оперативної закупівлі, яка проводилась працівниками СБНОН Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області на підставі постанови про проведення оперативної закупівлі, на вулиці Дачній біля будинку № 31 в м.Могилеві-Поділь-ському, Вінницької області за грошові кошти в сумі 70 гривень збув ОСОБА_8 паперовий згорток із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору.
Згідно з висновком експерта № 981 від 06 жовтня 2012 року за результатами судової хімічної експертизи дана речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом вагою 1,87 г у перерахунку на висушену речовину.
Також стороною обвинувачення ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 14 вересня 2012 року приблизно о 18 годині 00 хвилин він, маючи умисел на незаконну реалізацію наркотичних засобів, під час проведення оперативної закупівлі, яка проводилась працівниками СБНОН Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області на підставі постанови про проведення оперативної закупівлі, на вулиці Дачній біля будинку № 31 в м.Могилеві-Поділь-ському, Вінницької області за грошові кошти в сумі 50 гривень збув ОСОБА_8 паперовий згорток із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору.
Згідно з висновком експерта № 981 від 06 жовтня 2012 року за результатами судової хімічної експертизи дана речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом вагою 1,66 г у перерахунку на висушену речовину.
Також стороною обвинувачення ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 16 вересня 2012 року приблизно о 12 годині 30 хвилин він, маючи умисел на незаконну реалізацію наркотичних засобів, під час проведення оперативної закупівлі, яка проводилась працівниками СБНОН Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області на підставі постанови про проведення оперативної закупівлі, на вулиці Дачній біля будинку № 31 в м.Могилеві-Поділь-ському, Вінницької області за грошові кошти в сумі 50 гривень збув ОСОБА_8 паперовий згорток із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору.
Згідно з висновком експерта № 981 від 06 жовтня 2012 року за результатами судової хімічної експертизи дана речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом вагою 1,55 г у перерахунку на висушену речовину.
Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України: незаконні придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинені повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явле-ному обвинуваченні за ч.2 ст.186, ч.2 ст.307 КК України не визнав та суду показав, що влітку 2007 року він займався підприємницькою діяльністю, а саме здавав громадянам на прокат мопеди, в тому числі і ОСОБА_7 . Потерпілий часто брав мопед у борг, тому у нього виникла заборгованість приблизно на суму 400-600 грн. Він неодноразово нагадував ОСОБА_7 про необхідність повернення боргу, проте потерпілий на його вимоги не реагував і кошти не повер-тав. Також про борг він повідомив дядькові та тітці потерпілого при зустрічі у кафе «Піцца». В той час йому були необхідні кошти, тому він вирішив знову нагадати ОСОБА_7 про борг. Зупинивши знайомого хлопця на автомобілі, він разом зі своїм другом ОСОБА_9 поїхали до монтажного коледжу, де зустріли ОСОБА_7 і той добровільно сів у машину. Потерпілий ска-зав, що знайде гроші, тому вони від`їхали від технікуму. Однак, гроші ОСОБА_7 не знайшов, і вони поїхали на пристань. Після цього ОСОБА_7 сам віддав йому свій телефон в заставу. Вони між собою домовились, що коли ОСОБА_7 розрахується з ним за прокат мопеда, він поверне йому телефон. Обвинувачений хотів поговорити з батьками потерпілого про борг, проте ОСОБА_7 просив його не робити цього. Те, що ОСОБА_7 добровільно дає йому свій телефон, останній сказав на камеру свого мобільного телефону. Обвинувачений пояснив, що телефон він продав, тому що потерпілий не віддавав йому борг, а йому потрібні були кошти.

Також обвинувачений пояснив, що наркотичні засоби він ніколи нікому не продавав. У нього дома була невелика кількість наркотичних засобів, які він придбав для власного спожи-вання. 16 вересня 2012 року його незаконно затримали працівники міліції, одягнули кайданки та відвезли до відділення. Допит проводився без присутності адвоката, хоча він вимагав, щоб у нього був захисник. Під тиском працівників міліції він написав явку з повинною, хоча не дуже усвідомлював, що робить, оскільки напередодні вживав наркотичні засоби. Працівники міліції погрожували йому і допитували до 23 години. При його затриманні він дома знаходився сам, тому будинок залишився відкритий. Вважає, що сліди від фарби на його шортах і помічені гроші, вилучені з його садиби, сфальсифіковані працівниками міліції. Особисті гроші він зберігав на тумбочці і працівники міліції їх там знайшли, однак, йому невідомо, як туди потрапила мічена купюра. У сараї у нього дійсно був канабіс, який він зберігав для особистого вживання. Також він не може пояснити, як виявилось, що у нього руки та шорти були забруднені спецрозчином, яким помічались купюри.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що влітку 2007 року познайомився з підсудним, оскільки брав у нього мопеди на прокат, розраховуючись одразу і лише раз брав на прокат мопед в борг, однак борг обвинуваченому повернув. Взимку 2008 року ОСОБА_5 приїхав до технікуму, в якому він навчався, і почав вимагати повернути неіснуючий борг. Потім проти його волі за руку посадив в таксі, в якому були водій та ще один пасажир. Вони поїхали на пристань м.Могилева-Подільського. На пристані ОСОБА_5 погрожував йому фізичною розправою та наніс кілька ударів по обличчю долонею, а потім почав перевіряти кишені і забрав його мобільний телефон «Нокіа», примусивши ОСОБА_7 на відеокамеру даного телефону наговорити, що телефон він віддає добровільно в рахунок боргу. Того ж дня про вказані події він написав заяву в міліцію. Мобільний телефон йому повернуто. Зазначив, що кілька років тому обвинувачений погрожував йому через написану заяву в міліцію.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що є батьком потерпілого. Точної дати не пам`ятає, син зателефонував не з свого телефону і повідомив, що у нього забрали його телефон. З даного приводу вони того ж дня звернулись до міліції з відповідною заявою. Хто саме писав заяву, він чи син, не пам`ятає. Також не пам`ятає, що саме син розповідав йому про обставини, за яких у нього забрали телефон. Зазначив, що в 2007-2008 роках син не просив у нього гроші для повернення боргу, в тому числі і ОСОБА_5 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що потерпілий є його племінником і просив поговорити із обвинуваченим, який вимагає у нього гроші за неіснуючий борг щодо користування скутером. Під час розмови із ОСОБА_5 останній стверджував, що борг дійсно є, однак у якому розмірі він вже не пам`ятає, а потерпілий це заперечував. Розмова тривала десь 10-15 хв. Погроз та бійки не було. Свідком усього була його дружина.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що декілька років тому здійснював купівлю-продаж бувших у використанні мобільних телефонів. Не пам`ятає коли точно, до нього підійшов ОСОБА_5 і залишив у заставу за борг в сумі приблизно 600 гривень мобільний телефон. На відео на даному телефоні він побачив, як якийсь хлопець говорить, що віддає даний телефон в рахунок погашення боргу. Тілесних ушкоджень на хлопцеві на відео він не бачив, однак дана ситуація його насторожила і він звернувся до міліції, щоб по ІМЕІ подивитись, чи ніхто не писав заяву про викрадення даного телефону. Міліція телефон у нього забрала, а через деякий час ОСОБА_5 повернув йому 600 гривень.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що колись перебував із потерпілим у дружніх стосунках. В 2007-2008 роках вони з потерпілим брали у ОСОБА_5 на прокат мопеди. Іноді вони брали мопед без грошей, але завжди протягом декількох днів розраховувались. Потім вони знову взяли в обвинуваченого мопеди на прокат і не розрахувались. Він виїхав до тітки у Росію і потерпілий сказав, що сам розрахується із ОСОБА_5 . Борг був десь 60-80 гривень. Пізніше потерпілий розповідав, що обвинувачений вимагає у нього повер-нути борг, який він вже йому повернув. Особисто до нього з вимогою повернути гроші ОСОБА_5 не звертався.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що проживає по сусідству з обвинуваченим, перебуває з ним у дружніх відносинах. Також знайомий із потерпілим, однак стосунки з ним не підтримує. Йому відомо, що потерпілий заборгував ОСОБА_5 , зі слів останнього, гроші у сумі десь 1000 гривень за користування мопедами. Вони з обвинуваченим заїхали до монтажного коледжу, де ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 поїхати разом з ними. Вони поїхали до пристані. На потерпілого ніхто не тиснув, силою його не забирали. Обвинувачений запропонував потерпілому у заставу, до повернення боргу, залишити свій теле-фон, на що той погодився. ОСОБА_5 усе зняв на відеокамеру даного телефону. Щодо того, чи продавав обвинувачений наркотичні засоби, йому нічого невідомо.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що у 2013 році він та ОСОБА_15 були запрошені працівником міліції ОСОБА_16 в якості понятих при опера-тивній закупівлі коноплі. Вони усі троє є односельчанами. При них було оглянуто особу, яка здійснювала оперативну закупівлю, а також грошові кошти, за які буде проводитись закупівля. Номери купюр були переписані, а гроші помітили фарбою. Про це свідок у якомусь документі поставив свій підпис. Закупівля проводилась в районі тубдиспансеру. Закупівельник пішов купу-вати у ОСОБА_5 коноплю і, коли повернувся, показав подрібнену коноплю, яку поклали у пакет та опечатали. Такі закупівлі проводились ще тричі аналогічно упродовж кількох тижнів. У кого і де саме закупівельник отримував коноплю, вони не бачили. Також він був понятим під час огляду будинку ОСОБА_5 та самого обвинуваченого. На шортах ОСОБА_5 була фарба, якою обробляли гроші. Вдома у обвинуваченого знайшли помічені гроші, а в сараї був пристрій для вживання коноплі. Пам`ятає, що дозвіл на огляд будинку давав брат обвинуваченого, який вказав, що має до цього будинку відношення. Він ставив підписи у багатьох документах, але в яких саме, не пам`ятає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 надав аналогічні ОСОБА_14 показання.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що є братом обвину-ваченого. У 2012 році його затримали і в наручниках привезли до міліції, де лише в білизні сидів його брат ОСОБА_18 . Він дав дозвіл на огляд своєї квартири по АДРЕСА_1 з метою виявлення наркотиків. Брат на той час проживав з дружиною та сестрою по АДРЕСА_1 , в будинку матері, свідок там також був зареєстрований, але фактично не проживав. В міліції на нього морально тиснули і він дав дозвіл на огляд вказаного вище будинку. Огляд проводився у його присутності, але без власника будинку, працівники міліції в значній кількості були в будинку вже тоді, коли його привезли для проведення огляду. Під час огляду на холодильнику під скатер-кою було виявлено гроші, помічені спеціальною фарбою. Коли його повезли назад до відділення, то у будинку ще залишались працівники міліції. Потім, з їх слів, у сараї вони знайшли ще й коноплю. Він знав, що брат вживає коноплю, але йому не було відомо, щоб брат її продавав. У нього також виявили та вилучили 3 грами коноплі, яку він особисто вживав. Зі скаргами на незаконні затримання та обшук він не звертався.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що працював начальни-ком СБНОН Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області. У 2012 році було отримано оперативну інформацію про діяльність ОСОБА_5 , пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів. З метою викриття та документування даної незаконної діяльності у вересні 2012 року ним було проведено 4 санкціоновані оперативні закупівлі. Понятих він особисто запро-сив на ринку, оскільки знав їх як своїх односельчан. Під час перших трьох закупівель гроші не помічались спеціальною фарбою, а лише копіювались купюри. Під час останньої закупівлі гроші помітили спецрозчином. Після проведення останньої закупівлі вони під`їхали до будинку ОСОБА_19 і затримали його. Під час затримання ОСОБА_5 були присутні поняті. Обви-нувачений відмовився дати дозвіл на огляд будинку. У відділені було зроблено змиви фарби, у ОСОБА_5 світились руки та кишеня. Руки закупівельника вони не просвічували. Слідчий процесуально оформив затримання обвинуваченого. Пізніше ОСОБА_5 , перебуваючи в ІТТ, написав явку з повинною. Тиск на нього не чинився. Огляд місця події проводився на підставі дозволу брата обвинуваченого, який був зареєстрований у тому будинку. Власником будинку є матір обвинуваченого, але у неї вже дозвіл не відбирався. На місці огляду також була ще чи то сестра, чи то дружина ОСОБА_5 . В будинку знайшли помічені гроші, а у сараї - залишки коноплі. Щодо процесу закупівлі показав, що закупівельник « ОСОБА_20 » по телефону домовлявся із обвинуваченим про зустріч. Від тублікарні він йшов до ОСОБА_5 , купував коноплю і повертався. Ні він особисто, ні поняті не бачили, як відбувалась закупівля. Конопля одразу ж запаковувалась у спецпакети. Він не пам`ятає, чи коноплю зважували.

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_21 показала, що є експертом НДЕКЦ і проводила у даному кримінальному провадженні експертне дослідження наркотичної речовини. Вказала, що відмінність між експертним дослідженням та висновком експерта полягає у тому, що у першому випадку експерт не попереджається про кримінальну відповідальність. Однак, методика для проведення дослідження та експертизи, а також для складення висновку спеціаліста та висновку експерта є єдиною. Зазначила, що ні з обвинуваченим, ні з потерпілим вона не знайома.

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_22 суду показала, що працює головним судовим експертом щодо дослідження наркотичних засобів. У даній справі вона складала висно-вок спеціаліста, оскільки не попереджувалась про кримінальну відповідальність. Зазначила, що дослідження проводиться на підставі листа, а не постанови як у випадку проведення експертизи. В своєму дослідженні вона помилково зазначила назву «висновок експерта», хоча мала вказати «висновок спеціаліста».

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захис-ту їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Частина 2 ст.9 КПК України покладає на прокурора та слідчого обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Положеннями ст.91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підляга-ють доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обста-вини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримі-нального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Так, стороною обвинувачення в обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, крім вказаних вище пока-зань свідків, надано такі докази, які безпосередньо досліджені судом у судовому засіданні, а саме:
- постанову про проведення оперативної закупівлі від 15 травня 2012 року,згідно з якою у ОСОБА_5 необхідно провести оперативну закупівлю наркотичних засобів. Проведення оперативної закупівлі доручено громадянину ОСОБА_23 під вигаданими анкетними даними: ОСОБА_8 (т.2 а.с.14);
- протокол оперативної закупівлі наркотичних засобів у ОСОБА_5 від 05 вересня 2012 року (т.2 а.с.15);
- акт огляду покупця від 05 вересня 2012 року,згідно з яким ОСОБА_8 для проведення оперативної закупівлі видано гроші в сумі 100 грн. (т.2 а.с.16);
- ксерокопію купюр на загальну суму 100 гривень, які були вручені ОСОБА_8 для проведення оперативної закупівлі (т.2 а.с.17);
- протокол добровільної видачі від 05 вересня 2012 року та фототаблицю до нього, згідно з якими в службовому автомобілі в м.Могилеві-Подільському по проспекту Незалежності, неподалік автобусної зупинки «Тубдиспансер», в присутності понятих, ОСОБА_8 добровільно видав паперовий згорток, всередині якого знаходилась подрібнена речовина зеленого кольору із специфічним запахом, який, як пояснив останній, він придбав у ОСОБА_5 , а також гроші в сумі 30 грн. (т.2 а.с.18-21);
- висновок спеціаліста № 1468 від 11 вересня 2012 року, згідно з яким надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 1,78 г у перерахунку на висушену речовину (т.2 а.с.25-28);
- акт огляду покупця від 12 вересня 2012 року, згідно з яким ОСОБА_8 для проведення оперативної закупівлі видано гроші в сумі 100 грн. (т.2 а.с.32);
- ксерокопію купюр на загальну суму 100 гривень, які були вручені ОСОБА_8 для проведення оперативної закупівлі (т.2 а.с.33);
- протокол добровільної видачі від 12 вересня 2012 року та фототаблицю до нього, згідно з якими в службовому автомобілі в м.Могилеві-Подільському по проспекту Незалежності, неподалік автобусної зупинки «Тубдиспансер», в присутності понятих, ОСОБА_8 добровільно видав паперовий згорток, всередині якого знаходилась подрібнена речовина зеленого кольору із специфічним запахом, який, як пояснив останній, він придбав за 70 грн. у ОСОБА_5 , а також залишок грошових коштів в сумі 30 грн. (т.2 а.с.34-36);
- протокол оперативної закупівлі наркотичних засобів у ОСОБА_5 від 12 вересня 2012 року (т.2 а.с.37);
- висновок спеціаліста № 1507 від 16 вересня 2012 року, згідно з яким надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 1,87 г у перерахунку на висушену речовину (т.2 а.с.41-44);
- акт огляду покупця від 14 вересня 2012 року, згідно з яким ОСОБА_8 для проведення оперативної закупівлі видано гроші в сумі 100 грн. (т.2 а.с.48);
- ксерокопію купюр на загальну суму 100 гривень, які були вручені ОСОБА_8 для проведення оперативної закупівлі (т.2 а.с.49);
- протокол добровільної видачі від 14 вересня 2012 року та фототаблицю до нього, згідно з якими в службовому автомобілі в м.Могилеві-Подільському по проспекту Незалежності, неподалік автобусної зупинки «Тубдиспансер», в присутності понятих, ОСОБА_8 добровільно видав паперовий згорток, всередині якого знаходилась подрібнена речовина зеленого кольору із специфічним запахом, який, як пояснив останній, він придбав у ОСОБА_5 , а також гроші в сумі 50 грн. (т.2 а.с.50-53);
- протокол оперативної закупівлі наркотичних засобів у ОСОБА_5 від 14 вересня 2012 року (т.2 а.с.37);
- висновок спеціаліста № 1506 від 16 вересня 2012 року, згідно з яким надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 1,66 г у перерахунку на висушену речовину (т.2 а.с.58-61);
- постанову про проведення оперативної закупівлі від 12 вересня 2012 року (т.2 а.с.65);
- акт огляду покупця від 16 вересня 2012 року, згідно з яким ОСОБА_8 для проведення оперативної закупівлі видано гроші в сумі 100 грн. (т.2 а.с.66);
- ксерокопію купюр на загальну суму 100 гривень, які були вручені ОСОБА_8 для проведення оперативної закупівлі (т.2 а.с.67);
- протокол помітки грошових купюр від 16 вересня 2012 року (т.2 а.с.68);
- протокол добровільної видачі ОСОБА_8 придбаного наркотичного засобу від 16 вересня 2012 року (т.2 а.с.69);
- протокол оперативної закупівлі наркотичних засобів у ОСОБА_5 від 16 вересня 2012 року (т.2 а.с.70);
- протокол огляду місця події від 16 вересня 2012 року,в ході якого було проведено поверхневий огляд ОСОБА_5 , зроблено змиви з обох долоней його рук та вилучено шорти (т.2 а.с.71);
- висновок спеціаліста № 1517 від 18 вересня 2012 року, згідно з яким надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою 1,55 г у перерахунку на висушену речовину (т.2 а.с.75-78);
- висновок експерта № 981 від 06 жовтня 2012 року, згідно з яким усі речовини рослинного походження, які отримав ОСОБА_8 в результаті оперативних закупівель, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом (т.2 а.с.84-88);
- протокол огляду місця події від 16 вересня 2012 року та фототаблицю до нього, згідно з якими під час огляду садиби в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_24 , та в якому фактично проживають ОСОБА_5 з дружиною та донькою, прописаний, але тимчасово не проживає ОСОБА_17 , виявлено та вилучено: 130 шт. агітаційних листівок партії «Удар»; згорток з агітаційної листівки всередині з подрібненою речовиною рослинного походжен-ня зеленого кольору; сірниковий коробок всередині з нашаруванням рослинної речовини зеленого кольору; саморобний пристрій для куріння коноплі; мобільний телефон «SAMSUNG» з сім-картою «Діджус»; в одній з кімнат будинку з жіночої сумочки було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 250 грн.; в кімнаті, в якій проживає ОСОБА_5 з сім`єю, на холодильнику було виявлено грошові кошти в сумі 240 грн., одна з купюр номіналом 50 грн. ВА 6621783 під час просвічування ультрафіолетом світилась яскраво-зеленим кольором (т.2 а.с.91-105);
- висновок експерта № 1063 від 01 листопада 2012 року, згідно з яким надана на дослідження ре-човина рослинного походження, яку 16.09.2012 виявили та вилучили під час огляду садиби АДРЕСА_1 , є особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 0,12 г у перерахунку на висушену речовину; нашарування коричневого кольору, що знаходились на внутрішніх поверхнях фрагмента пляшки та на фрагменті фольгового паперу, містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, загальною масою 0,270 г у перерахунку на суху речовину (т.2 а.с.109-112);
- висновок експерта № 1515/96 від 05 жовтня 2012 року, згідно з яким вилучена під час огляду місця події речовина рослинного походження є наркотичним засобом канабісом вагою 0,17 г, а також за результатами змивів встановлено, що нашарування спеціальної речовини на долонях ОСОБА_5 , його шортах та вилученій з його будинку грошовій купюрі співпадають між собою та мають спільну родову належність (т.2 а.с.115-129);
- протокол огляду предметів від 22 жовтня 2012 року, згідно з яким було оглянуто грошові кошти, що залишались у ОСОБА_8 після проведення оперативних закупівель, а також грошові кошти, вилучені під час огляду за місцем проживання ОСОБА_5 (т.2 а.с.130).
Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Статтею 85 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно з ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Стаття 17 КПК України визначає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Зазначена норма закону повністю узгоджується з вимогами ст.62 Конституції України, від-повідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Ретельно перевіривши зібрані під час досудового розслідування та надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_5 було пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст.307 КК України, суд надав належну оцінку кожному з них та у їх сукупному взаємозв`язку і встановив, що жоден з цих доказів не доводить, що незаконні придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів були вчиненні саме ОСОБА_5 . Також суд не може покласти в основу обвинувального вироку і висновок експерта № 981 від 06 жовтня 2012 року, яким встановлено, що отримані ОСОБА_8 в результаті оперативних закупівель речовини рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, оскільки той факт, що дані наркотичні засоби отримані даною особою саме від ОСОБА_5 , стороною обвинувачення не доведено.
Також відповідно до ст.9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» (в редак-ції від 12.06.2011) у кожному випадку наявності підстав для проведення оперативно-розшукової діяльності заводиться оперативно-розшукова справа. Без заведення оперативно-розшукової справи проведення оперативно-розшукових заходів забороняється. Під час здійснення оперативно-розшукової діяльності не допускається порушення прав і свобод людини та юридичних осіб.
Разом з тим, стороною обвинувачення не надано докази на підтвердження того факту, що відносно ОСОБА_5 заводилась оперативно-розшукова справа і що оперативно-розшукові заходи щодо проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів проводились у межах даної оперативно-розшукової справи. Вказане не може не викликати у суду певних сумнівів щодо законності проведення оперативних закупівель.
Також, згідно з протоколами добровільної видачі від 05, 12, 14 та 16 вересня 2012 року ОСОБА_8 добровільно передавав придбану ним під час оперативних закупівель наркотичну речовину. Однак, в порушення вимог процесуального законодавства, дана речовина не оглядалась та не зважувалась, що не дає суду можливості вважати ці речові докази отриманими у передбаче-ному законом порядку та допустимими.
Крім цього, згідно з чинним законодавством України завданнями правоохоронних органів є запобігання правопорушенням та їх припинення, розкриття та виявлення кримінальних правопору-шень, а також здійснення належного прокурорського нагляду за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування.
Відповідно до положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, які застосовуються як джерело права, після виявлення злочинної діяльності особи відпадає необхідність у наступних негласних заходах перевірочної закупівлі, яка у такому випадку носить характер провокації.
Стверджується, що, по суті, має місце провокація злочину, коли співробітники право-охоронних органів не обмежуються переважно пасивним встановленням обставин можливого вчинення особою злочину з метою збору відповідних доказів і, за наявності підстав, притягнення її до відповідальності, а підбурюють цю особу до вчинення нового злочину.
Така позиція викладена у рішенні ЄСПЛ у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії», де зазначено, що використання негласних агентів має бути обмеженим і забезпеченим гарантіями навіть у справах, пов`язаних із боротьбою з торгівлею наркотиками. Суспільним інтересом не можна виправдати використання доказів, здобутих шляхом підбурювання до такої діяльності з боку працівників міліції. Аналогічною є позиція ЄСПЛ у справі «Ваньян проти Росії».
Оскільки практика ЄСПЛ є невід`ємною частиною законодавства України, судам при розгляді таких справ необхідно перевіряти, чи не було з боку працівників міліції та їхніх довірених осіб підбурювання та організації придбання і збуту наркотичного засобу.
З наданих стороною обвинувачення доказів вбачається, що після проведення 05 вересня 2012 року ОСОБА_8 оперативної закупівлі наркотичної речовини і її добровільної видачі, а також надання відомостей, що дана речовина ним придбана у ОСОБА_5 , тобто після фактичного виявлення кримінального правопорушення, працівники правоохоронних органів не провели затримання ОСОБА_5 , а ще тричі - 12, 14 та 16 вересня 2012 року провели опера-тивну закупівлю наркотичних засобів, що відповідно до практики ЄСПЛ є неприпустимим.
Таким чином, за відсутності доказів про законність здійснення оперативних закупівель, суд не має підстав вважати допустимими доказами вказані вище процесуальні документи, які були складені під час проведення даних оперативних закупівель.
За таких обставин, враховуючи, що стороною обвинувачення не надано допустимих доказів того, що предмети злочину, які в подальшому були піддані експертним дослідженням, були отримані у передбаченому законом порядку, то висновок спеціаліста № 1468 від 11 вересня 2012 року, висновок спеціаліста № 1507 від 16 вересня 2012 року, висновок спеціаліста № 1506 від 16 вересня 2012 року та висновок спеціаліста № 1517 від 18 вересня 2012 року, як докази, також є недопустимими.
Також, у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що « ОСОБА_8 » особисто телефонував ОСОБА_5 та домовлявся із останнім про зустрічі. Тобто, саме зі слів « ОСОБА_8 » випливає, що він купував наркотичні засоби у ОСОБА_5 , оскільки ні сам ОСОБА_16 , ні поняті факту купівлі не бачили.
Частина 7 ст.97 КПК України зазначає, що у будь-якому разі не можуть бути визнані допус-тимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження.
Згідно з листом ГУ НП у Вінницькій області за № 4227/03/14-2018 від 11 липня 2018 року, що надійшов на запит суду, дійсні анкетні дані особи ОСОБА_23 , яка проводила оперативні закупівлі наркотичної речовини під вигаданими анкетними даними « ОСОБА_8 », встановити не представляється можливим у зв`язку з тим, що вказана оперативно-розшукова справа знищена 06 листопада 2015 року. Таким чином, сторона обвинувачення не змогла забезпечити явку даного свідка до суду для безпосереднього його допиту у судовому засіданні. А тому показання свідка ОСОБА_16 у цій частині суд також вважає недопустимим доказом.
Щодо огляду місця проживання ОСОБА_5 та виявлення наркотичних засобів і поміченої спец розчином купюри суд зазначає таке.
Згідно зі ст.190 КПК України (1960 року) огляд житла чи іншого володіння особи проводиться лише за вмотивованою постановою судді. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, а також за письмовою згодою володільця огляд житла чи іншого володіння особи може бути проведено без постанови судді.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження 16 вересня 2012 року за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , бу-ло проведено огляд місця події. Огляд проводився за письмовою згодою ОСОБА_17 , який не є володільцем даної садиби та в ньому не проживав, а лише був зареєстрований. Власником будинку була і є мати обвинуваченого, однак дозвіл на огляд у неї не відбирався. Крім цього, як показав у судовому засіданні ОСОБА_17 , огляд лише частково проводився у його присут-ності, а обвинувачений взагалі під час огляду присутній не був. Вказане підтвердив і ОСОБА_5 . Крім того, після фактичного затримання ОСОБА_5 до початку огляду будинок значний час залишався без нагляду осіб, які в ньому проживали. Під час огляду, коли на місці події ще був ОСОБА_17 працівники правоохоронних органів знайшли та вилучили лише помічену спецрозчином грошову купюру, а наркотичні засоби, які згідно з протоколом огляду були знайдені в сараї, працівниками міліції були виявлені вже після того, як ОСОБА_17 забрали до відділення і працівники міліції знову ж залишились в садибі без її власника та жителів.
Частина 5 ст.191 КПК України (1960 року) визначає, що огляд предметів і документів, вилучених під час огляду місця події, а також пред`явлення їх підозрюваному слідчий проводить на місці події, а у випадках, коли це неможливо, за місцем провадження у справі.
З аналізу даної норми вбачається, що, коли це можливо, підозрюваний обов`язково має бути присутнім під час огляду місця події.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 був затриманий працівниками міліції за місцем свого проживання, з місця події не тікав, опору не чинив. Тобто відсутні обставини, які б унеможливлювали його присутність на місці події під час огляду. Разом з тим, працівники правоохоронних органів одразу ж забрали ОСОБА_5 до відділення, а огляд місця події проводили без його участі. Жодних доказів того, що така процесуальна дія була обґрунтована і проведена у відповідності до вимог закону, сторона обвинувачення суду не надала.
За таких обставин суд не має процесуальних підстав визнати допустимим доказом протокол огляду місця події від 16 вересня 2012 року та розглядати в якості доказів винуватості ОСОБА_5 знайдені та вилучені на місці події речові докази, такі як:130 шт. агітаційних листівок партії «Удар»; згорток з агітаційної листівки всередині з подрібненою речовиною рослинного походжен-ня зеленого кольору; сірниковий коробок всередині з нашаруванням рослинної речовини зеленого кольору; саморобний пристрій для куріння коноплі; купюру номіналом 50 грн. ВА 6621783. Крім цього, оскільки дані речові докази були отримані з порушенням вимог процесуального закону, висновок експерта № 1063 від 01 листопада 2012 року, протокол огляду предметів від 22 жовтня 2012 року, а також висновок експерта № 1515/96 від 05 жовтня 2012 року, в частині дослідження наркотичної речовини, також не є допустимими доказами.
Крім цього, суд не може покласти в основу обвинувального вироку і висновок експерта № 1515/96 від 05 жовтня 2012 року в частині досліджень змивів з долонь рук ОСОБА_5 , його шортів та грошової купюри. Дійсно, даним висновком встановлено, що нашарування спеціальних хімічних речовин, яке знаходиться на поверхнях волокнистих серветок, якими було виконано змиви з правої та лівої рук ОСОБА_5 , на поверхні грошової купюри та на поверхні шортів співпадають між собою та мають спільну родову належність. Разом з тим, на поверхні волокнистої серветки, яку надано в якості контрольного зразка, спеціальних хімічних речовин не виявлено. Також стороною обвинувачення не відібрано змиви із долонь рук ОСОБА_8 та грошових купюр, наданих ОСОБА_8 для проведення оперативної закупівлі, та не встановлено їх іден-тичність із змивами з долонь рук ОСОБА_5 , що надає суду ще одну підставу для сумніву, чи були придбані наркотичні засоби ОСОБА_8 саме у ОСОБА_5 .
Отже, в сукупності із встановленими обставинами кримінального провадження та сумніва-ми суду щодо належного проведення досудового розслідування вказані докази в сукупності не можуть вважатися такими, що містять дані про предмет доказування.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року ЄСПЛ вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Крім цього, як встановлено судом із матеріалів кримінального провадження, під час затримання ОСОБА_5 останньому не було надано право скористатись правовою допомогою професійного адвоката, хоча, як вказував у судовому засіданні ОСОБА_5 , він бажав скорис-татись таким правом. Як неодноразово зазначав у своїй практиці ЄСПЛ, особа має право на захист вже з моменту її затримання у зв`язку із підозрою її у вчиненні кримінального правопорушення. Жодних заяв про те, що ОСОБА_5 відмовляється від захисника та не бажає отримати профе-сійну правничу допомогу, в матеріалах справи не має. За таких обставин суд приходить до висновку, що право ОСОБА_5 на захист було порушено ще на початку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів вчинення саме ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України: незаконні придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинені повторно.
Відтак ОСОБА_5 відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України необхідно визнати в цій частині невинуватим та виправдати.
Щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, суд зазначає таке.
Крім проаналізованих вище показань обвинуваченого, потерпілого та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , вина ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується і дослідженими документами в матеріа-лах кримінального провадження:
- протоколом усної заяви ОСОБА_7 від 29.02.2008, згідно якої він, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України, повідомив правоохоронні органи про відкрите викрадення ОСОБА_5 його мобільного телефону марки «Nokia 3250» з ІМЕІ (серійним номером) НОМЕР_1 із застосуванням фізичного насильства та погроз, що мало місце на міській пристані (т.1 а.с.235);
- протоколом добровільної видачі від 06 березня 2008 року, згідно з яким ОСОБА_12 добровільно видав мобільний телефон марки «Nokia 3250» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , який йому 29 лютого 2008 року продав ОСОБА_5 (т.1 а.с.236);
- висновком експерта № 628 від 25 березня 2008 року за результатами судової товарознавчої експертизи, згідно з яким вартість мобільного телефону марки «Nokia 3250» з урахуванням зносу, станом на дату проведення експертизи, складає 1143 гривні 60 копійок (т.1 а.с.238-241);
- протоколом огляду від 09 квітня 2008 року, згідно з яким оглянуто вказаний вище мобільний телефон ІМЕІ НОМЕР_1 без перегляду відеофайлів в ньому (т.1 а.с.243);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 14 січня 2015 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_7 розповів та показав, як ОСОБА_5 за неіснуючий борг, озвучений обвинуваче-ним у сумі спочатку 200, а потім 500 гривень, відкрито забрав належний потерпілому мобільний телефон марки «Nokia 3250», нанісши ОСОБА_7 долонями удари по обличчю. При цьому потерпілий стверджував, що боргу перед ОСОБА_5 у нього не було (т.2 а.с.10-11).
Вищезазначені докази суд вважає належними, допустимими та в сукупності достатніми для визнання обвинуваченого поза розумним сумнівом винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України. Досліджені судом письмові докази повністю узгоджуються з показаннями потерпілого та свідків, даними в судовому засіданні.
Свідчення обвинуваченого та невизнання вини у вчиненні даного інкримінованого йому кримінального правопорушення суд вважає направленими на введення суду в оману та розцінює як стратегію сторони захисту та спробу уникнення обвинуваченим передбаченої законом відповідальності.
Показання обвинуваченого в тій частині, що у потерпілого існував перед ним борг, не підтверджені іншими доказами, крім його слів, спростовуються показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_13 про відсутність заборгованості за користування мопедами.
Показання обвинуваченого та його друга ОСОБА_9 в тій частині, що телефон було пере-дано потерпілим обвинуваченому добровільно в заставу в рахунок забезпечення боргу, врахову-ючи події, які передували передачі і свідчать про протиправну поведінку саме ОСОБА_5 , суд відкидає. Так, потерпілий перед вказаним інцидентом категорично заперечував наявність боргу, в тому числі в присутності ОСОБА_11 , а 29.02.2008 був знайдений ОСОБА_5 в технікумі і «запрошений» сам для розмови в малолюдне місце (берег річки Дністер) в присутності друга обвинуваченого, який лише своєю присутністю вже слугував психологічною підтримкою ОСОБА_5 в ході розмови з потерпілим. При цьому ОСОБА_5 навіть не намагався діяти прозоро в правовому полі: звернутись до батьків 18-річного потерпілого, який був на той час студентом, чи з позовом до суду тощо. Записане ж відеозвернення потерпілого про нібито добровільну передачу телефону було настільки не природнім, що викликало підозру у ОСОБА_12 , який одразу ж після його перегляду звернувся до міліції. Крім того, ці показання обвинува-ченого є нелогічними і суперечливими, оскільки спростовуються як показаннями самого обвинуваченого, так і показаннями свідка ОСОБА_12 , згідно з якими обвинувачений того ж дня передав телефон свідку за грошові кошти в сумі 600 грн., що свідчить про те, що ОСОБА_5 навіть не мав наміру повертати телефон.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно і правильною кваліфікацію його дій за ч.2 ст.186 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до вимог ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12, 24 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, є тяжким злочином, вчиненим з умисною формою вини. Предметом даного злочину є не лише суспільні відносини у сфері власності, але і здоров`я потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_5 є раніше судимим за вчинення аналогічного злочину, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, інкримінований йому злочин вчинив в період іспитового строку за попереднім вироком суду від 23.11.2007.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає наявність на його утриманні неповнолітньої дитини.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При обранні виду покарання суд, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відсутність альтернативних видів покарання у санкції ч.2 ст.186 КК України, а також підстав для призначення іншого, більш м`якого виду покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, виправлення і перевиховання ОСОБА_5 неможливе без ізоляції від суспільства. Таке покарання, із застосуванням вимог ст.71 КК України, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим, згідно з п.4 ч.1 ст.49 КК України, особа, яка вчинила тяжкий злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину минуло 10 років.
Кримінальне правопорушення за ч.2 ст.186 КК України, інкриміноване ОСОБА_5 , вчинене 29 лютого 2008 року, а тому з моменту його вчинення минуло більше, ніж 10 років.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину за ч.2 ст.186 КК України хоч і не визнав, однак не заперечував проти закриття відносно нього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, погодившись з позицією свого захисника в судових дебатах.
За таких обставин відповідно до ч.5 ст.74 КК України суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання.
При вирішенні питання щодо міри запобіжного заходу суд бере до уваги, що обвинуваченому під час судового розгляду ухвалою від 01 квітня 2015 року обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Вказаною ухвалою на ОСОБА_5 були покладені обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, до розгляду справи по суті. Враховуючи, що клопотання про зміну запобіжного заходу учасники судового розгляду не подавали, суд не вбачає підстав для самостійної зміни такого заходу.
Відповідно до ст.122, 124 КПК України судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов потерпілий не заявляв.
Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.
Керуючись ст.12, 49, 63, 65, 66, 71, 74, 186 ч.2 КК України, ст.369-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.307 КК України та виправдати у зв`язку із недоведеністю вчинення ним цих кримінальних правопорушень.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднавши до вказаного покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.11.2007, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Відповідно до ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 1338 (одна тисяча триста тридцять вісім) грн. 64 коп.

Речові докази: мобільний телефон Nokia 3250, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 , повернути останньому; грошові кошти в сумі 160 грн., що передані на депозитний рахунок Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області, помічену купюру номіналом 50 грн., передану на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області, конфіскувати на користь держави; грошові кошти в сумі 190 грн., передані на депозитний рахунок Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій об-ласті, повернути власнику ОСОБА_5 ; канабіс масою 1,68 г, 1,67 г, 1,46 г, 1,35 г та 0,12 г, пристрій для куріння, фрагмент сірникової коробки, 130 агітаційних листівок, дві волокнистих серветки, волокнисту серветку (зразок) та зразок СХР, які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області, знищити; мобільний телефон SAMSUNG, сім-карту Діджус, чоловічі шорти, що передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області, повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та надіслати потерпілому.
Суддя ОСОБА_1