Справа №639/761/18
Провадження №1-кп/639/270/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2018 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР 06.01.2018 року за №0000051 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 12.05.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 02.01.2018 о 17 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився у під`їзді багатоповерхового житлового будинку, де він мешкає, за адресою АДРЕСА_2 , де став ініціатором конфлікту з його сусідкою, ОСОБА_4 . Саме в той час ОСОБА_6 , вирішив спричинити ОСОБА_4 тілесні ушкодження будь - якого ступеня тяжкості. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 спочатку підійшов до ОСОБА_7 яка стояла на сходах першого поверху, а потім, діючи повторно, умисно, агресивно, усвідомлюючи протиправність свого злочинного діяння, використовуючи свою фізичну перевагу над особою похилого віку, якою є ОСОБА_4 , 1957 року народження, застосовуючи фізичну силу, правою рукою схопив її за ліву кисть, спричинивши фізичний біль, а лівою рукою схопив за ліве передпліччя та заламав їй ліву руку таким чином, що тіло потерпілої похилилося вперед. При цьому від застосування фізичної сили з боку ОСОБА_6 щодо ОСОБА_4 остання вдарилась правим передпліччям та правою частиною лоба о дерев`яне перило. В подальшому ОСОБА_6 , вважаючи виконаними до кінця свої протиправні дії, припинив спричиняти ОСОБА_4 тілесні ушкодження та з місця скоєння злочину зник. В результаті протиправного діяння ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_4 синці по розгинальній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, по променевому краю лівого передпліччя в нижній третині з переходом на згинальну поверхню, на тильній поверхні лівої кисті в проекції підстави 1-2 п`ясткових кісток, по розгинальній поверхні правого передпліччя в нижній третині та садна в лобній ділянці справа в проекції лобного бугра, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № -250ая/18 від 15.01.2018.
Допитаний під час судового розгляду, в порядку ст. 351 КПК України обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та надав показання, що 02.01.2018 року він виходив з дому, був трохи на підпитку, сусідка ОСОБА_4 почала раптом на нього кричати, він повернувся до своєї квартири, а вона почала кричати ще голосніше, потім вийшов її син, вони разом почали виламувати йому двері, після чого ОСОБА_8 його два рази вдарив, проте його мати відтягнула сина, до поліції він не звертався, оскільки вважає, що такі конфлікти можливо вирішити і без їхньої допомоги, щодо тілесних пошкоджень потерпілої вона могла вдаритися, де завгодно.
Обвинувачений зазначив, що йому не відомі підстави надання потерпілою і свідком показань, які він вважає не є правдивими.

Допитана на підставі ст. 353, 352 КПК України потерпіла ОСОБА_4 показала, що 02.01.2018 увечері поверталась додому від подруги, у своєму під*їзді побачила, як ОСОБА_6 , який є її сусідом та постійно вживає спиртні напої та порушує громадський порядок, справляє нужду, вона зробила йому зауваження, після чого він почав її ображати, а потім зовсім схопив та в них почалась потасовка, в результаті якої обвинувачений схопив потерпілу за руку, вона якось пошатнулась та вдарилась лівої рукою, а саме плечем та лівою частиною лоба о перило, далі ОСОБА_4 почала кричати, на крик вийшов її син, який відтягнув обвинуваченого та заштовхнув його до квартири, в результаті дій ОСОБА_6 у потерпілої були синці, це не перший їх конфлікт, обвинувачений постійно порушує спокій сусідей.

Свідок ОСОБА_8 допитувався відповідно до ст. 352 КПК України показав, що згідно яких, 02.01.2018 року о 17 год. 30 хв. він знаходився вдома, раптом почув крик матері у під*їзді , все покинув спустився на перший поверх та побачив ОСОБА_6 , який сварився з ОСОБА_4 він підійшов відштохнів обвинуваченого той впав, оскільки знаходився у стані алкогольного сп*яніння, коли він почав підійматися свідок знов його штовхнув і той знов впав, після чого ОСОБА_6 вскочив до своєї квартири, а вони викликали поліцію, конфлікти з сусідами у обвинуваченого відбуваються постійно оскільки він веде аморальний спосіб життя, як саме обвинувачений наносив потерпілій удари він не бачив, але мати повідомила, що побачила, як останній справляє нужду у під*їзді, зробила йому зауваження, в результаті чого той напав на неї, почав штовхати, а ОСОБА_4 вдарилась від чого у неї був синець.

Суд обґрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприйняв під час судового засідання. Показання потерпілих та свідка, які наведенні вище не мають протиріч, співвідносяться один з одним, а також з доказами, які надані стороною обвинувачення.
Відповідно до ст. 89 КПК України сторони провадження з клопотаннями про визнання доказів недопустимими до суду не зверталися та будь-яких зауважень з цього приводу в судовому засіданні не робили.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття остаточного рішення.
Окрім показань потерпілої: ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 які були допитані під час судового розгляду, вина ОСОБА_6 підтверджується, а його позиція про невизнання своєї вини спростовується зібраними та проаналізованими, як окремо кожним так і в сукупності, доказами.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.01.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_4 (арк.с. 33-34).
Висновками судово-медичної експертизи №1-2018 та 250-ая/18 експертом встановлені та описані тілесні ушкодження, які зазнала потерпіла ОСОБА_4 в наслідок скоєного відносно неї злочину (арк.с. 7-8, 31-32).
Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані вище докази і визнає їх достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого ОСОБА_6 та визнання його винуватості.
Враховуючи викладене, показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не причетний до вчинення злочину відносно потерпілої ОСОБА_4 суд надає критичну оцінку, розцінює їх як позицію захисту від пред`явленого обвинувачення та спробу уникнути кримінальної відповідальності.
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.
Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

При з`ясуванні даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, перебував на обліку у лікаря психіатра проте с 2006 року з обліку знят, згідно висновку судово-психіатричного експерта №104 від 31.01.2018 року ОСОБА_6 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на теперішній час ОСОБА_6 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, за місцем мешкання характеризується не задовільно, неодружений, не працює.
Обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.
Згідно ст.67 КК України обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_6 є вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп*яніння.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує роз`яснення Верховного Суду України, викладені в постанові №7 від 04 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, відношення особи до скоєного злочину та факт повного невизнання вини, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, наявність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим судом призначається ОСОБА_6 покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що тримається під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1