АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1223/18 Справа № 212/5285/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002456 від 17 серпня 2017 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за апеляційною скаргою останнього на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 квітня 2018 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2018 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту на строк 3 місяці. Крім того судом вирішено цивільний позов у кримінальному провадженні.

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за наступних обставин.

27 липня 2017 року, близько 18.00 годин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилась вдома, за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає в окремій кімнаті сумісно з малолітнім сином в комунальній квартирі разом з сусідом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким у неї склались стійкі неприязні відносини.
Перебуваючи в приміщенні кухні, ОСОБА_7 , біля кухонної мийки мила посуд, коли на кухню зайшов ОСОБА_8 , у якого на ґрунті постійних сварок на побутовому рівні з потерпілою, виник умисел на спричинення останній легких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись в приміщенні кухні квартири за вказаною адресою, ОСОБА_8 , діючи з метою спричинення ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до неї, двічі завдав ударів долонею лівої руки в ділянку обличчя останньої, після чого, схопив її лівою рукою за волосся з правої скроневої ділянки, та з силою жбурнув ОСОБА_7 на вхідні двері кухні, при цьому вона вдарились правою скронею та правим вухом об вертикальну частину торця дверного полотна.
Спричинивши тілесні ушкодження ОСОБА_7 , ОСОБА_8 покинув приміщення кухні квартири, а потерпілій була надана медична допомога бригадою швидкої допомоги, яка транспортувала її до травмпункту КЗ «Криворізька міська лікарня №8» ДОР».
В результаті протиправних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: забійні рани правої вушної раковини і скроневої області праворуч, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1423 від 21.08.2017 року, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_8 вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону. Обвинувачений зазначає, що суд, як на підставу для визнання його вини доведеною, посилався на протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення, однак при цьому не взяв до уваги ту обставину, що зазначена заява була подана майже через 20 днів після отримання тілесних ушкоджень, а після звернення до поліції протокол огляду місця події не складався. Окрім того, у вироку суд посилався на протоколи слідчих експериментів, які не можуть бути визнані допустимими доказами, оскільки проведені за участю двох понятих, один з яких був статистом. Висновок експерта обвинувачений також вважає недопустимим доказом, оскільки в його основу покладено докази - протоколи слідчих експериментів, які зібрані з порушення вимог кримінального процесуального закону. Поряд із цим, ОСОБА_8 посилається на невідповідність дати проведеного слідчого експерименту, зазначеної у висновку експерта, тій, що вказана у протоколі, а також невідповідність строку давності, зазначеного у висновку. При цьому, суд не звернув увагу на те, що експерт не приймав участі під час проведення слідчого експерименту, а тому його посилання на висновок СМЕ є безпідставним. Що стосується показань свідка, то останні, на думку обвинуваченого, необґрунтовано були взяті судом до уваги, оскільки останній є родичем потерпілої та зацікавлений у розгляді справи. Крім того, суд при ухваленні вироку не перевірив його алібі, чим порушив принцип змагальності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку потерпілої, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, доводи прокурора, який також просив вирок суду залишити без змін, перевіривши, перевіривши матеріали кримінального та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не виявлено.

Так, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду показаннями: потерпілої ОСОБА_7 , яка вказала на наявність неприязних стосунків з обвинуваченим, який є її сусідом у комунальній квартирі, та пояснила, що 27.07.2017 близько 18.00 год. вона перебувала у кухонній кімнаті зазначеної квартири та в цю кімнату зайшов ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до неї та долонею руки вдарив її двічі по обличчю, після цього штовхнув її головою на вхідні двері кухні, від чого вона закричала та до неї на кухню прийшов її брат ОСОБА_9 , який перебував у неї в гостях, а ОСОБА_8 почав провокувати з ним бійку. Вона, разом із братом зайшла до своєї кімнати, зачинила двері та викликала поліцію та швидку допомогу; свідка ОСОБА_9 , який вказав на те, що 27.07.2017 перебував у сестри в гостях та через деякий після того як ОСОБА_7 вийшла на кухню, він почув шум та крики сестри по допомогу, а прийшов до кухні побачив як ОСОБА_8 завдав одного удару долонею по обличчю ОСОБА_7 , взяв її за волосся та із силою жбурнув на вхідні двері кухні, при цьому вона вдарились правою скронею та правим вухом об вертикальну частину торця дверного полотна. Після цього він підійшов до ОСОБА_8 та відштовхнув його від ОСОБА_7 . Вони разом побігли до кімнати ОСОБА_7 , де закрили двері у кімнату, а ОСОБА_8 близько 10 хвили стукав у двері, після чого пішов із квартири. Вони викликали поліцію та швидку допомогу. Зазначив, що ОСОБА_8 в той вечір перебував в стані алкогольного сп`яніння; свідкв ОСОБА_10 - фельдшера швидкої допомоги, яка вказала на те, що прибула на виклик за адресою АДРЕСА_3 , де була жінка, чоловік та хлопчик. Жінка була перелякана, в неї було травмовано обличчя та вухо. Зі слів цієї жінки, їй завдав тілесних ушкоджень її сусід; свідка ОСОБА_11 , що мешкає на другому поверсі у будинку АДРЕСА_3 над квартирою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , який вказав на те, що у квартирі, де мешкає ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , постійно чути сварки між ними. Наприкінці липня 2017 року (точну дату він не пам`ятає) він перебував вдома та ОСОБА_7 виглянула у вікно та сказала, що її вдарив ОСОБА_12 . Після цього він бачив, як ОСОБА_7 з перев`язаною головою забрала бригада швидкої допомоги.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується й іншими наявними в матеріалах провадження, зокрема: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення або таке, яке готується від 16.08.2017, згідно якого від ОСОБА_7 у Покровському ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області було прийнято заяву про кримінальне правопорушення із завдання їй тілесних ушкоджень 27.07.2017 та зазначено особу, яка їх спричинила ОСОБА_8 /а.к.п. 78/; протоколом проведення слідчого експерименту із фототаблицями від 18.08.2017, згідно якого потерпіла ОСОБА_7 у присутності понятих продемонструвала механізм нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , який відповідає надим нею поясненням у судовому засіданні. /а.к.п. 92-94/; протоколом проведення слідчого експерименту із фототаблицями від 28.08.2017, згідно якого свідок ОСОБА_9 у присутності понятих продемонстрував механізм нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , який відповідає наданим ним поясненням у судовому засіданні. /а.к.п. 104-107/; висновком судово-медичного експерта № 1423 від 21.08.2017, згідно якого у ОСОБА_7 виявлена забійна рана правої вушної раковини і скроневої області праворуч, які виникли від ударної дії тупого предмету (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею, могли виникнути при ударі об такі предмети. Забійна рана правої внутрішньої раковини за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я (більше 6 діб але менше 21 доби); забійна ранка правої скроневої області за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. (п. 2.3.3., 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6). Час виникнення ушкоджень, згідно даних медичних документів може відповідати 27.07.2017 року. Тілесні ушкодження у потерпілої, могли виникнути при обставинах на які вказала і показала сама потерпіла в момент проведення слідчого експерименту за її участю /а.к.п. 110-111/; картою виїзду швидкої допомоги № 522 від 27.07.2017, згідно якої о 18.20 год. 27.07.2017 по прибуттю працівників швидкої допомоги за адресою: АДРЕСА_2 було констатовано садно у ОСОБА_7 в області правої скроні, рвана рана правої вушної раковини. /а.к.п. 114/.

Надаючи оцінку зазначеним доказам у своїй сукупності, у колегії суддів не викликає сумнівів щодо їх належності та допустимості, вважає такі докази достатніми для доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому не може визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції оцінив вказані докази у відповідності з вимогами ст. 94 КПК України та дійшов обґрунтованого висновку про їх належність, допустимість та достовірність.

Разом з тим, оцінюючи доводи обвинуваченого, викладені в апеляції, колегія суддів зазначає наступне.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги про скасування вироку, обвинувачений посилається на те, що з заявою про вчинення кримінального правопорушення потерпіла звернулась через 20 днів.

Між тим, на переконання колегії суддів, з урахуванням всіх досліджених у провадженні доказів, вказані обставини жодним чином вплинути на висновки суду стосовно наявності вини в діях ОСОБА_8 не можуть.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обставини наявності конфлікту та сварки між ним та потерпілою не заперечував, свідок ОСОБА_9 був безпосереднім очевидцем події, свідок ОСОБА_10 засвідчила факт наявності тілесних ушкоджень, завдання яких інкриміновано обвинуваченому, безпосередньо після прибуття швидкої допомоги за викликом 27 липня 2017 року, картою виїзду швидкої допомоги зазначені обставини також підтверджені, а висновок судово-медичної експертизи містить об`єктивні дані про можливість завдання тілесних ушкоджень за вказаних потерпілою під час проведення слідчого експерименту обставин.

Отже, колегія суддів не може визнати обґрунтованими доводи обвинуваченого та при цьому зауважує, що обмежень у часі для звернення до правоохоронних органів потерпіла згідно з вимогами кримінального процесуального закону не має.

Що стосується доводів ОСОБА_8 про порушення порядку проведення слідчого експерименту, який в подальшому було покладено в основу висновку експертизи, то останні, на думку колегії суддів, також не є переконливими.

Так, в силу вимог ч. 7 ст. 123 КПК України, слідчий зобов`язаний запросити не менше двох понятих, зокрема, для пред`явлення особи для впізнання та проведення слідчого експерименту. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме за доцільне.

З огляду на зазначені вимоги кримінального процесуального закону, вважати обґрунтованими зазначені обвинуваченим обставини колегія суддів не може.

Інших доводів та доказів, які б свідчили про упередженість понятих та ставили б під сумнів допустимість слідчих дій, проведених за їх участі, обвинуваченим не наведено.

З аналогічних підстав колегія суддів не може погодитись з твердженнями ОСОБА_8 про необхідність участі експерта під час проведення слідчого експерименту, оскільки ст. 240 КПК України його обов`язкове залучення не передбачає.

Поряд із цим, колегія суддів розцінює як необґрунтовані також й доводи обвинуваченого й в частині врахування судом показань свідка, який є родичем потерпілої.

У зв`язку з тим, що вказаний свідок є єдиним очевидцем події та показання останнього не суперечать та узгоджуються з іншими наявними у матеріалах провадження доказам, підстав вважати аргументованими доводи обвинуваченого колегія суддів також не вбачає.

Щодо обставини перебування обвинуваченого під час вчинення злочину в іншому місці, яка на думку ОСОБА_8 судом не перевірялась, колегія суддів зазначає, що під час судового розгляду на її підтвердження обвинуваченим не було надано жодних доказів, які б давали суду підстави вважати необґрунтованим висунуте обвинувачення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість вироку суду, який зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 квітня 2018 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду впродовж трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: