Справа № 1-кп/522/594/18
№ 522/3063/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому провадженні обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Болград Одеської області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, студента 6-го курсу Міжнародного гуманітарного університету, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 3 КК України.

Захисник заявив клопотання про повернення обвинувального акту, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не міститься викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, в ньому викладені лише анкетні данні обвинуваченої, зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 й правова кваліфікація кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Разом з цим, такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_5 за цим процесуальним рішенням має статус підозрюваного.

ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.01.2018, приблизно о 17 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, співробітникам УПП в Одеській області від чергового «море 100» надійшло повідомлення, про те, що на узбіччі вулиці біля будинку № 4 по вулиці Успенській в м. Одесі перебуває скупчення невідомих осіб, приблизно в кількості п`ятнадцять - двадцять осіб, чоловічої статті, спортивної тілобудови, які одягнені в тактичний та камуфляжний одяг, з прикритими обличчями предметами схожими на балаклави та з явними ознаками озброєння.

По прибуттю на місце співробітниками УПП в Одеській області було підтверджено вказану інформацію. З метою уникнення подальшого загострення конфлікту працівники поліції звернулись до групи невстановлених осіб з вимогою представитись та видати предмети зовні схожі на зброю.

Серед групи невстановлених осіб перебував молодий чоловік, який був ідентифікований пізніше, як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що був одягнений в камуфляжну куртку та штани чорного кольору, на голові кепка чорного кольору та предмет, який закривав обличчя схожий на балаклаву, поверх куртки на ньому був одягнений бронежилет та спеціальне спорядження для носіння зброї, в якому перебував предмет зовні схожий на пістолет. Працівники поліції безпосередньо звернулись до ОСОБА_5 з питанням пояснити мету його знаходження на місці події, а саме: узбіччі вулиці біля будинку № 4 по вулиці Успенській в м. Одесі, та надати дозвіл на носіння зброї разом з предметом схожим на пістолет.

Після чого, ОСОБА_5 частково виконав законні вимоги працівників поліції, надав дозвіл на носіння зброї та предмет схожий зовні на пістолет, однак після того, як ОСОБА_5 повідомили про вилучення вказаних предметів (дозвіл на носіння зброї разом з предметом схожим на пістолет) для проведення відповідної експертизи, останній почав виражатись нецензурною лайкою на адресу працівників поліції. Також, в подальшому не зважаючи на законні вимоги працівників поліції припинити протиправне діяння, почав агресивно себе поводити, що виразилось в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та чинив опір представникам влади, який виразився в активній протидії ОСОБА_5 працівникам поліції, а саме: відштовхування, нанесення ударів та невиконання законних вимог працівників поліції, з метою позбавити працівників поліції виконати службовий обов`язок з охорони громадського порядку.

ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправність своїх дій, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особистою зухвалістю, розуміючи, що його дії сприймаються громадськістю, як зневага до суспільства, активно протидіяв працівникам поліції, відштовхував, наносив удари та не виконував законні вимоги працівників поліції тим самим позбавляючи працівників поліції виконати службовий обов`язок з охорони громадського порядку.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про повернення обвинувального акту.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 3 КК України, підлягає поверненню прокурору.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Перевіривши зміст обвинувального акту, суд дійшов висновку, що він не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Як видно зі змісту обвинувального акту, у ньому міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Тому, суд вважає, що прокурор не в повній мірі відповідно до ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України встановив фактичні обставини, а може і не бажав, що є на думку суду підставою для повернення обвинувального акту.

При складанні обвинувального акту, з урахуванням принципу, визначеному ст. 17 КПК України, можливо вказувати тільки на те, що особа обвинувачується у вчиненні певного кримінального правопорушення.

Вказівка в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини як засада кримінального провадження, передбаченої ст. 17 КПК України, яка випливає зі ст.ст. 62, 129 п. 3 Конституції України, п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18.12.1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п. 58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно «оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини», п. 47). Крім того, право поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Суд не може розглядати як формулювання обвинувачення, зазначене прокурором у судовому засіданні, викладене у змісті обвинувального акту, оскільки це не узгоджується з вищезазначеними приписами законодавства, а також практикою Європейського суду з прав людини, й порушує право обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, а також на справедливий судовий розгляд.

Даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з підстав, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Керуючись ст.ст. 29, 291, 314 КПК України,

УХВАЛИВ:

Повернути обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 3 КК України керівнику Одеської місцевої прокуратури № 3, для усунення недоліків.

Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки.
На ухвалу протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області.

Суддя: ОСОБА_1

29.05.2018