Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3572/18
У Х В А Л А
08.11.2018 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у кримінальному провадженні Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001125 від 05.11.2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасове місце проживання: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, адвоката, раніше не судимого, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженню Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001125 від 05.11.2018 року щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. ст. 286 КК України.

Подане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 05 листопада 2018 року, близько 20 години 30 хвилин, водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (в концентрації 1.44 % проміле), що підтверджується висновком лікаря приймального відділення Виноградівської РЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції від 05.11.2018, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «CLK 200», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в м. Виноградів по вул. Копанська в напрямку центру міста, де під час руху грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 1.10, 2.3 (б), 2.9 (а), 10.1, 12.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме не врахував дорожню обстановку що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху, внаслідок чого, допустив виїзд свого автомобіля на зустрічну смугу руху, де навпроти санаторію «Теплиця», допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_8 1987 року народження, яка в той час рухалася в зустрічному напрямку правим краєм проїзної частини дороги.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження від яких померла в кареті швидкої медичної допомоги під час транспортування до Виноградівської РЛ.

Своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 12.3 (б), 2.9 (а), 10.1., 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, підтверджуються протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.11.2018, схемою до даного протоколу та фото-таблицею, а також показами потерпілого ОСОБА_9 (чоловік загиблої), який був безпосереднім очевидцем вищевказаних подій.

Невиконання водієм ОСОБА_5 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали, а саме скоєння дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої настала смерть велосипедиста ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами оглядів дорожньо-транспортної пригоди, схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, допитами потерпілого ОСОБА_9 та іншими матеріалами.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

06 листопада 2018 року о 02 годині 25 хвилин підозрюваного ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та поміщено до ІТТ Виноградівського відділення поліції Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області.

У відповідності до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органу досудового розслідування, тобто не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, виїхати за межі Закарпатської області або ж за межі території України, як з метою переховування від органу досудового розслідування; впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадження, щоб останні змінили покази на його користь, які безпосередньо вплинуть на об`єктивне повне та всебічне дослідження всіх обставин кримінального правопорушення та призведуть до викривлення події, які мали місце 05.11.2018 року близько 20 години 30 хвилин за адресою м. Виноградів, вул. Копанська, а також експертів, враховуючи, що у кримінальному провадженні призначено ряд судових експертиз; перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, так як підозрюваний намагався імітувати хворобливий стан з метою унеможливлення проведення з ним процесуальних та слідчих дій.

У зв`язку з наведеними обставинами особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт підозрюваного будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із тримання під вартою.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали. Підставою стверджувати про наявність ризику, передбаченого п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України є те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчинення тяжкого злочину; свідки та потерпілий допитані органом досудового розслідування; імітування хворобливого стану стверджується показаннями працівника поліції, який не має медичної освіти, а лікарем не було встановлено неможливість утримувати підозрюваного ізоляторі тимчасового утримання.

Підозрюваний у судовому засіданні щодо клопотання заперечив та пояснив, що місце пригоди не залишав, свою причетність до вчиненого визнає, шкодує, частково потерпілому відшкодовано шкоду на поховання. Ухилятися від слідства і суду намірів не має. Офіційно працює.

Захисники щодо клопотання заперечили, зазначивши, що підстав для обрання відносно їх підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не має. Підозрюваний має постійне місце проживання, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, має вищу освіту, офіційно працевлаштований, є інвалідом третьої групи, є практикуючим адвокатом, розуміє та усвідомлює процесуальні обовязки, наслідки їх невиконання.

Крім того зазначили, що зазначені у клопотанні ризики є надуманими. Підозрюваний є інвалідом третьої групи, має чисельні хронічні захворювання.

Вважають, що підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має.

Заслухавши доводи учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого погодженого з прокурором.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно п. 3 абз. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 року N 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" розглядаючи подання, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є в розпорядженні органу дізнання, слідчого встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, явка з повинною, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року N 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурором доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Однак, згідно статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Доказів того, що обвинувачений якимось чином впливатиме на родичів потерпілої чи свідків, експертів, переховуватиметься від слідства чи суду або вчинятиме інші злочини не має.

Підозрюваний має повноцінну сім`ю. За місцем тимчасового проживання, реєстрації , роботи характеризується виключно позитивно, має вищу освіту, є інвалідом третьої групи, незважаючи на це та хронічні захворювання здійснює адвокатську діяльність, зокрема, надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі, має відповідні зобовязання перед особами, яких він представляє та надає правничу допомогу, добровільно вчиняє дії по відшкодування завданої шкоди, має повноцінну сім"ю, раніше до кримінальної не притягався.

Приймаючи до уваги, що підозрюваний має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, а також те, що прокурор не довів, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити та постановити ухвалу про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби та покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 193-194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 08.11.2018 року до 06.01.2019 року.

Строк закінчення дії запобіжного заходу 07.01.2019 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) заборонити у нічний час доби з 22.00 години вечора до 08.00 години ранку залишати житло будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора;

2) прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою;

3) не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим у кримінальному провадженні.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу передати для виконання до Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області для негайного поставлення на облік ОСОБА_5 , до якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Працівники Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з метою контролю за поведінкою підозрюваного мають право з`являтися в житло, в якому проживає ОСОБА_5 , вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали суду вручити підозрюваному, прокурору та захисникам.

На ухвалу слідчого судді відповідно до п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1