АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/941/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ст. ст.365 ч.2,28 ч.2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілому - ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові кримінальне провадження №640/16512/17 за обвинуваченням ОСОБА_7 і ОСОБА_8 за ч.2 ст.28, ч.2 ст.365 КК України
за апеляційними скаргами прокурора в кримінальному провадженні і захисника адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 28 листопада 2017 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 28 листопада 2017 року,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, працюючого інспектором 2 роти ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, працюючого інспектором 2 роти ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,
продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 60 днів, тобто до 26.01.2018 року, а саме: заборони залишати місце проживання з 22 години до 06 години та продовжено наступні обов`язки: прибувати за викликом слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, слідчим, прокурором, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом, слідчим, прокурором; зберігання у слідчого паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000190 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , в скоєні кожними із них злочину, передбаченому ч.2 ст.28, ч.2 ст.365 КК України - повернуто прокурору, який склав обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.
З цією ухвалою не погодилися прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_6 і адвокат ОСОБА_9 , які подали апеляційні скарги.
Прокурор в кримінальному провадженні просить ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 28.11.2017 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині повернення обвинувального акту прокурору - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, у зв`язку з допущенням судом істотного порушення вимог кримінального процесуального закону і невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.
Адвокат просить скасувати ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 28.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.365 КК України, в частині задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинувачених. Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляду домашнього арешту щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Уважає, що суд першої інстанції допустив порушення процесуального права, а саме: неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому засіданні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, обвинувачених, захисників, потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:
Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
У відповідності до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Для суду обвинувальний акт є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (частина перша статті 337 КПК).
Згідно обвинувального акту дії обвинувачених кваліфіковані за ч.2 ст.28, ч.2 ст.365 КК України - перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав і повноважень, що супроводжувалися насильством, болісним і таким, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ч.2 ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.
Між тим, у фактично встановлених обставинах, які вказані в обвинувальному акті, відсутнє посилання на те, коли, де та яким чином обвинувачені домовились про спільне вчинення злочину, а також які саме їхні дії були спільними та направленими на досягнення єдиного злочинного результату.
Таким чином, між обставинами, які викладені в обвинувальному акті та кваліфікацією дій обвинувачених наявне протиріччя, яке має бути усунуте.
Крім того, у фактично встановлених обставинах вказано, що обвинувачені порушили службові обов`язки та ст.ст.2,18 ЗУ «Про Національну поліцію», ст. 28 Конституції України. При цьому не зазначено які саме службові обов`язки і якими саме діями порушили обвинуваченні.
Стаття 2 Закону містить чотири завдання поліції при виконані поліцейських послуг, між тим в обвинувальному акті відсутнє вказання, який саме пункт ст. 2 порушити обвинувачені. Стаття 18 Закону містить чотири частини основних зобов`язань поліцейських, однак в обвинувальному акті відсутнє вказання, яке саме зобов`язання порушили обвинувачені. Стаття 28 КУ містить дві частини, в обвинувальному акті не вказано, яку саме із частин порушили обвинувачені.
Також не зазначено, які саме службові повноваження обвинувачені перевищили. За кваліфікацією, на яку міститься посилання в обвинувальному акті, обвинувачені порушили надані їм права, однак відсутня конкретизація, які саме права було порушено.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що обвинувачення є нечітким, має суперечності в кваліфікації дій обвинувачених зі встановленими фактичними обставинами, що свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення, і, у свою чергу, порушує право обвинувачених на захист. В подальшому це позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченим суть обвинувачення на виконання вимог ст.348 КПК України, та розглянути кримінальне провадження в його межах.
Крім того, в обвинувальному акті взагалі відсутня обов`язкова складова, передбачена п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, - формулювання обвинувачення.
Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу, суд першої інстанції, врахував наявність обставин, передбачених ст. 178, ч.1 ст. 194 КПК України, послався на наявність ризиків передбачених п.1, п.3 ст. 177 КПК України переховування обвинувачених від органів досудового розслідування або суду, можливість незаконного впливу обвинувачених на потерпілого та свідків, і обґрунтовано продовжив обвинуваченим запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання з 22-00 години до 06-00 години, з продовженням обов`язків покладанням на них ухвалою слідчого судді. Крім того, строк дії запобіжного заходу закінчився 26 січня 2018 року, і на момент апеляційного розгляду в обвинувачених взагалі немає будь-якого запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_6 і адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 28 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя суддя

_________________ __________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4