ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5195/18
провадження № 1-кп/753/1153/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 21.03.2018 р. у кримінальному провадженні № 0000285 від 19.03.2018 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка Луганської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2018 р. на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у вищезазначеному кримінальному провадженні.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.
Захисник в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21.03.2018 р. між прокурором та обвинуваченим та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Обвинувачений у судовому засіданні підтримав захисника та просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України - у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України - суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 р. «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» (далі Постанова) - суд, що здійснюватиме судове провадження, для реалізації покладених на нього обов`язків щодо з`ясування добровільності укладення угоди та перевірки її на відповідність вимогам КПК та/або кримінального закону (частини 6, 7 ст. 474 КПК), зважаючи на те, що під час підготовчого судового засідання може бути прийнято рішення, яке по своїй суті є завершальним для судового провадження у суді першої інстанції (ухвалити вирок), вправі витребувати документи, подані сторонами під час досудового розслідування, а також інші матеріали досудового розслідування.
Для виконання вимог КПК щодо з`ясування добровільності укладення угоди та перевірки її на відповідність вимогам КПК України та КК України судом одночасно з ухваленням рішення про призначення підготовчого судового засідання були витребувані матеріали кримінального провадження, проте прокурором до початку судового провадження, а також під час підготовчого судового засідання вказані матеріали суду не були надані, що фактично позбавляє суд переконатись у добровільності укладення цієї угоди, а також перевірити угоду на відповідність ст. 474 КПК України, зокрема в частині правильного визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення з урахуванням наявних в матеріалах кримінального провадження доказів, для виключення наявності в діях ОСОБА_5 складу іншого більш тяжкого злочину, зокрема заволодіння бюджетними коштами шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великих розмірах, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.5 ст. 191 КК України.
Крім того, дослідивши зміст угоди в частині узгодженого сторонами покарання, суд вважає, що домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 65 КК України- при призначенні покаранні особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Відповідно до п. 12 Постанови - домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Врахування означених вимог кримінального закону має бути відображено у змісті угоди, а узгоджена міра покарання повинна мати конкретний вираз.
В угоді зазначено, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Разом з тим, в угоді не зазначено, у чому саме полягає щире каяття, оскільки визнання своєї вини у вчиненні злочину само по собі не свідчить про наявність такої пом`якшуючої покарання обставини, як щире каяття, та полягає у вчиненні певних дій, зокрема повне або часткове відшкодування завданої злочином шкоди, інші дії, які б давали суду можливість пересвідчитись про те що, особа виявляє жаль з приводу вчиненого, осуджує свою поведінку, бажає виправити наслідки скоєного кримінального правопорушення. Крім того, враховуючи, що суду не були надані матеріали кримінального провадження, суд позбавлений можливості пересвідчитись в наявності такої пом`якшуючої провину обставини як активне сприяння розкриттю злочину.
Крім того, враховуючи, що санкцією ч.2 ст. 367 КК України передбачено можливість накладення на винну особу додаткового покарання у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в угоді не оговорена необхідність звільнення обвинуваченого від цього додаткового покарання з урахуванням того, що обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , прокурор визначив повторність злочинів, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність скоєного злочину.
Крім того, дослідженням змісту обвинувального акту, на підставі якого було укладено угоду про визнання винуватості, були встановлені певні недоліки, які також унеможливлюють подальше затвердження угоди на підставі цього обвинувального акту.
Так, в обвинувальному акті як у викладі фактичних обставин злочину, так і у формулюванні обвинувачення зазначено, що обвинувачений ОСОБА_5 на момент вчинення інкримінованих йому дій являвся директором КП «Познаки-Інвест», найменування якого змінено на КП «Познаки-Інвест-УКБ». Далі за текстом найменування цієї юридичної особи зазначається як КП «Позняки-Інвест-УКБ», КП «Позянки-Інвест». /а.с.2, 33/. В подальшому в тексті обвинувального акту вказані найменування підприємства чергуються. Враховуючи очевидні помилки в правильному написанні найменування юридичної особи, суд вважає цю обставину суттєвим недоліком, оскільки з обвинувального акту неможливо встановити службовою особою якого саме підприємства був ОСОБА_5 . Крім того, суд враховує, що в обвинувальному акті зазначено, що найменування підприємства було змінено рішенням Київської міської ради на КП «Позняки-Інвест-УКБ» лише 06.10.2011 р., однак в тексті обвинувального акту зазначено про вчинення певних правочинів, які укладені ОСОБА_5 вже після 06.10.2011 р., тобто зміни найменування підприємства, однак ці правочини були укладені ОСОБА_5 , як директором КП «Позянки-Інвест», а не КП «Позняки-Інвест-УКБ».
Крім того, в обвинувальному акті невірно зазначена дата укладення додаткової угоди № 1 до договору підряду № 137/11 від 07.06.2011 р. між КП «Позянки-Інвест» та ТОВ «Білтек», а саме 02.11.2012 р., тоді як додаткова угода № 2 до цього ж договору та між тими сами сторонами була укладена 10.11.2011 р., тобто на рік раніше.
Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що 26.10.2012 р. між КП «Позянки-Інвест» та ТОВ «Білтек» було укладено додаткову угоду № 5 до договору підряду № 137/11 від 07.06.2011 р., проте далі за текстом зазначено, що 29.03.2013 р., 13.12.2013 р. ці ж сторони уклали інші додаткові угоди до того самого договору підряду, але з тим же самим порядковим номером «5» /а.с.8/.
Такі самі неузгодженості встановлені і при взаємовідносинах КП «Позянки-Інвест» та ТОВ «БМК-15», а саме зазначено, що 20.11.2013 р. між КП «Позянки-Інвест» та ТОВ «БМК-15» було укладено додаткову угоду до договору підряду № 05/13-БР від 18.06.2013 р., проте далі за текстом зазначено, що 16.12.2013 р. ці ж сторони уклали додаткову угоду, але с тим же самим порядковим номером «3» /а.с.21/.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що зміст угоди не відповідає вимогам ч.7 ст. 474 КПК України, а тому у суду відсутні правові підстави для затвердження угоди про визнання винуватості та наявні передбачені КПК України підстави для відмови у затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.7 ст. 474 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 21.03.2018 р., яка укладена між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Кримінальне провадження № 0000285 від 19.03.2018 р. по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України повернути прокурору прокуратури м. Києва ОСОБА_3 для продовження досудового розслідування в загальному порядку.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно з ч.8 ст.474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1