Справа № 755/6823/18
1-кп/755/984/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0003147 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, працюючого на посаді водія ТОВ «Трансторг Плюс», з середньою-спеціальною освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні сина 2007 р.н., учасника бойових дій АТО, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , наприкінці червня 2014 року, в околицях міста Маріуполя, Донецької області, під час проходження служби на посаді водія-механіка НОМЕР_1 аеромобільної бригади Збройних сил України, під час проведення бойових дій в зоні проведення антитерористичної операції на сході України, підібрав з трупа ополченця, так званої Донецької Народної Республіки, споряджену ручну осколкову оборонну гранату Ф-1, а саме - корпус вказаної гранати з вкрученим у нього уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, тобто незаконно придбав у вказаний спосіб бойовий припас та з вказаного часу розпочав його незаконно переносити при собі й незаконно зберігати у натільному жилеті для боєприпасів та боєкомплекту, без передбаченого законом дозволу.
Наприкінці вересня 2015 року, ОСОБА_4 , після демобілізації та повернення із зони проведення антитерористичної операції за місцем проживання у с. Бузова, Києво-Святошинського району, Київської області, перевіз із собою споряджену ручну осколкову оборонну гранату Ф-1 та продовжив її незаконно зберігати у гаражі домогосподарства за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому, усвідомлюючи, що даний боєприпас становить суспільну небезпеку, тобто неналежне поводження з ним може завдати шкоду життю і здоров`ю людей.
30 березня 2018 року, у денний час, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання у АДРЕСА_2 , забрав з гаража споряджену ручну осколкову оборонну гранату Ф-1, помістив її до лівої кишені своєї куртки та поїхав за кермом автомобіля БМВ 745і, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває у його користуванні, з місця проживання у місто Київ, на бульвар Перова, де припаркував автомобіль неподалік будинку № 19 та був помічений у вказаному місці разом з наявною при ньому гранатою сторонньою особою, яка викликала на місце події працівників поліції.
30 березня 2018 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, у м. Києві, по бульвару Перова, 19, ОСОБА_4 було затримано працівниками полку поліції особливого призначення № 1 ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та під час проведення поверхневої перевірки вилучено з кишені куртки споряджену ручну осколкову оборонну гранату Ф-1 (тобто корпус вказаної гранати з вкрученим у нього запалом УЗРГМ-2), яку в послідуючому, було вилучено за вказаною адресою працівниками слідчо-оперативної групи Дніпровського управління поліції ГУ НП у місті Києві в період часу з 22 год. 56 хв. до 23 год. 29 хв., 30 березня 2018 року, яка була предметом дослідження, відповідно до вибухо-технічної експертизи від 20.04.2018 року.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 1 ст. 263 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно, перебуваючи на службі у зоні АТО, він підібрав з трупа ополченця ДНР ручну гранату Ф-1 та почав її незаконно зберігати при собі у натільному желеті для боєприпасів. Після повернення із зони АТО гранату почав зберігати у гаражі домогосподарства за адресою проживання: с. Бузова, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., розуміючи, що це становить суспільну небезпеку. 30 березня 2018 року, перебуваючи за місцем проживання, забрав з гаража споряджену гранату та поїхав до АДРЕСА_3 , де припаркував автомобіль. У подальшому, цього ж дня, працівниками поліції його було затримано та вилучено споряджену гранату Ф-1. Зокрема, показав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, у чому щиро каявся.
Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: протоколу огляду місця події від 30.03.2018 року; висновку судової вибухово-технічної експертизи № 14-132 від 20.04.2018 року; висновку судово-балістичної експертизи № 8-5/389 від 20.04.2018 року; постанови про визнання предметів речовими доказами у кримінальному провадженні від 24.04.2018 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими документами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив придбання, носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 263 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про ОСОБА_4 , зокрема: під наглядом лікаря-психіатра й лікаря-нарколога не перебуває; має на утриманні сина 2007 року народження; є учасником бойових дій АТО; за місцем проживання характеризується позитивно; раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_4 , вищезазначених даних про його особу (вину визнав повністю, щиро каявся), наявності пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення вибухово-технічно експертизи № 14-132 від 20.04.2018 року в розмірі 1144 грн. 00 коп. та судово-балістичної експертизи № 8-5/389 від 20.04.2018 року в розмірі 1430 грн. 00 коп., а всього 2574 грн. 00 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1; уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2; пістолет «ПСМ-Р», калібру 9 мм Р.А., призначений для стрільби патронами несмертельної дії, споряджений гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами (серія та номер видалені); 4 патрони калібру 9 мм Р.А.; 5 патронів у демонтованому стані, з яких 4 патрони калібру 9 мм Р.А. та 1 патрон калібру 9*18 мм; 4 стріляні гільзи патронів калібру 9 мм Р.А., що передані на зберігання до камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя: