Справа № 760/24/18
Провадження № 1-кс/760/195/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 (свідоцтво № 3036/10 від 29.12.2005р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер та договір про надання правової допомоги),

розглянув клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000319 від 09.09.2016р., -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000319 від 09.09.2016р.
Подане клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.10.2017р. на майно ОСОБА_6 був накладений арешт, із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном будь-якими особами у будь-який спосіб, зокрема, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (придбану у відповідності до договору купівлі-продажу від 27.12.2016р., реєстровий номер № 1244, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 ), обумовлений необхідністю забезпечення можливої спеціальної конфіскації.
На думку адвоката, вказаний арешт накладений необґрунтовано, оскільки 27.12.2016р. ОСОБА_6 уклав договір придбання квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , на умовах розстрочення оплати, відповідно до якого грошові кошти повинні бути виплачені в договірні строки, а саме: 27.12.2016р., до 30.06.2017р., до 30.12.2017р., до 30.06.2018р. та до 30.12.2018р. Однак, на момент накладення арешту на дану квартиру, ОСОБА_6 відповідно до договору виплачено лише один платіж, тому дана квартира не належить йому на праві власності, оскільки ним порушено умови укладеного з ОСОБА_5 договору.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримала подане клопотання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначаючи, що арешт на квартиру було накладено обґрунтовано з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації.
Заслухавши пояснення учасників процесу дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В ході судового розгляду клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.10.2017р. на майно ОСОБА_6 був накладений арешт, із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном будь-якими особами у будь-який спосіб, зокрема, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (придбану у відповідності до договору купівлі-продажу від 27.12.2016р., реєстровий номер № 1244, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 ), обумовлений необхідністю забезпечення можливої спеціальної конфіскації.
Під час судового розгляду встановлено, що квартира АДРЕСА_2 , дійсно належить на праві власності ОСОБА_5 . Також встановлено, що ОСОБА_6 в день укладання договору купівлі-продажу квартири від 27.12.2016р., сплатив ОСОБА_5 за вказану квартиру грошові кошти в сумі, еквівалентній 100 000 доларів США. Фактично орган досудового розслідування має підстави стверджувати, що вказана проплата здійснювалась за грошові кошти, які були одержанні внаслідок вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, стосовно яких в подальшому може бути застосована спеціальна конфіскація.
Тому, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, арешт був накладений обґрунтовано, а також, що таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи, є обґрунтованим та пропорційним меті кримінального провадження
Вирішення слідчим суддею будь-яких інших питань про право власності на вказану квартиру, в порядку, визначеному КПК України, не підлягає.
Крім того, адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що позов про розірвання договору купівлі-продажу з мотивів невиконання ОСОБА_6 зобов`язань за даним договором, ОСОБА_5 до суду не подавався, але подібне звернення планується її клієнтом в порядку іншого судочинства.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що арешт на квартиру накладений обґрунтовано, з метою забезпечення подальшої можливої спеціальної конфіскації, та у його застосуванні на даний час не відпала потреба, тому клопотання адвоката не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 174, 309, 369, 371-372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000319 від 09.09.2016р. відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1