Дата документу 25.09.2018
Справа № 334/7013/18
Провадження № 1-кс/334/2785/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про призначення експертизи у кримінальному провадженні №0000090, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2017року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190, ч.3,ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернувся слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старший із клопотанням про призначення експертизи у кримінальному провадженні №0000090, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2017року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190, ч.3,ч.4 ст.358 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що до Запорізької місцевої прокуратури №3, 08.09.2017 надійшло звернення районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в якому зазначено, що до сектору по роботі з абонентами № НОМЕР_1 КП «Наше місто» звернулись невідомі громадяни для переоформлення особового рахунку на квартиру АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до розпорядження голови Ленінської районної адміністрації м. Запоріжжя від 27.07.2007 № 2635, квартира АДРЕСА_1 , закріплена за неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитиною, позбавленою батьківського піклування.

У подальшому, а саме 28.01.2015 до голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району звернувся директор державного навчального закладу «Чубарівський професійний навчальний ліцей» ЗОР ОСОБА_5 , для надання дозволу, як законному представнику на приватизацію житла розташованого за вищезазначеною адресою.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, зазначена квартира, на підставі договору купівлі-продажу від 21.02.2017 № 723, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 , на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя, частково задоволено клопотання прокурора Запорізької прокуратури №3 та надано тимчасовий доступ до документів з можливістю зняття копій нотаріальної справи у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 , яка здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_2 стосовно посвідчення зазначеного договору купівлі-продажу.

З матеріалів нотаріальної справи вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надавши нотаріусу свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого від імені заступника голови районної адміністрації ОСОБА_9 Запорізької міської ради по Ленінському району від 19.01.2012 року, продав об`єкт нерухомого майна відповідно до договору купівлі-продажу ОСОБА_7 .

Однак, відповідно до інформації наданої районною адміністрації, встановлено, що адміністрація, як безпосередній орган приватизації не приймала розпорядження про приватизацію вищезазначеної квартири, свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_2 видано 23.01.2012, а не 19.01.2012 та на іншу адресу, а саме: на приміщення квартири АДРЕСА_3 .

У ході досудового розслідування опитаний ОСОБА_8 , який пояснив, що 21.02.2017 останній знаходився у приватного нотаріуса ОСОБА_6 , яка здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , та надав свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого від імені заступника голови районної адміністрації ОСОБА_9 Запорізької міської ради по Ленінському району від 19.01.2012 року, та відповідно до договору купівлі-продажу продав вищезазначений об`єкт нерухомого майна ОСОБА_7 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя, задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП, яке було погоджено прокурором Запорізької прокуратури №3 стосовно накладення арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

У подальшому, ухвала Ленінського районного суду м. Запоріжжя, про арешт майна, була направлена для виконання до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

Однак 26.03.2018 слідчим отримано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 40304214, виданого державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_10 , у зв`язку із набуттям права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна ОСОБА_11 .

Згідно наданих документів приватним нотаріусом Запорізького міського округу ОСОБА_12 , встановлено, що зазначена квартира на підставі договору купівлі-продажу від 26.02.2018 № 388, на праві приватної власності належить ОСОБА_11 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно договору купівлі-продажу № 388, квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_11 .

31.05.2018 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українцю, громадянину України, уродженцю м.Запоріжжя, офіційно не працевлаштованому, не одруженому, не маючого на утриманні малолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3, ч.4 ст.358 КК України, за який передбачено показання у вигляді позбавлення волі до 5 років та які віднесені законодавством до злочинів середньої тяжкості.

Вина ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3, ч.4 ст.358 КК України підтверджується зібраними в ході досудового слідства доказами.

Як зазначено в ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 2 ст.92 КПК України визначено, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.1 ст.101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Так, до визначеного в ч.1 ст.91 КПК України переліку обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні належать зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Частиною 2 ст.91 КПК України визначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно положень ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

У відповідності до положень ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Умовою використання того чи іншого доказу у кримінальному провадженні згідно положень діючого КПК України є належність та допустимість доказів.

Так, в ст. 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно положень ч.1 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Тому, з метою дотримання вимог ч.2 ст.9, ч.1 ст.84, ст. 85, ст.86 КПК України, збирання належних і допустимих доказів, у кримінальному провадженні за для виконання вимог п.6 ч.2 ст.242 КПК України та встановлення розміру ринкової вартості об`єкту нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 станом на 23.11.2016 року, що в свою чергу має значення для вірної кваліфікації суспільно небезпечних дій особи чи осіб, причетних до вказаного кримінального правопорушення, необхідно залучити експерта для проведення судової оціночно будівельної експертизи.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вважає що, дане клопотання відповідає вимогам ч.2 ст.244 КПК України, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Так згідно зі ст.92 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як зазначено в ч.1 ст.243 КПК України, експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження.

Згідно положень п.5.2 розділу ІІ Науково методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року (далі по тексту - Рекомендації), одним із основних завданнями оціночно-будівельної експертизи є визначення різних видів вартості поліпшень земельних ділянок (будівель та їх частин, споруд, передавальних пристроїв тощо.

Згідно п.5.2.1 Рекомендацій, до орієнтованого переліку питань, які вирішуються вказаною експертизою віднесено визначення ринкової вартості об`єкта нерухомого майна - будівлі, приміщення, квартира, споруди тощо.

Згідно з ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого суді для проведення експертизи щодо встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст.244 КПК України у разі, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді.

Відповідно до ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою,експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Оцінивши викладені в клопотанні слідчого обставини, додані на їх підтвердження докази, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним, що для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення необхідне залучення експерта для проведення судової оціночно-будівельної експертизи.

На підставі вищевикладеного, клопотання слідчого слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 242, 244 КПК України.

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Призначити у кримінальному провадженні №0000090, судову оціночно-будівельну експертизу, до проведення якої залучити експертів Запорізького відділення Дніпропетровського науково дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення експерту поставити наступне питання:

Яка ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 станом на 23.11.2016 року?

Проведення експертизи доручити Запорізькому відділенню Дніпропетровського науково дослідного інституту судових експертиз.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків у суді чи під час провадження досудового слідства.

Ухвала слідчого судді є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1