Справа № 183/2729/18
№ 1-кп/183/837/18

У Х В А Л А
21 червня 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 України, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
В судовому засіданні поставлено на обговорення питання про доцільність продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 під вартою.
Прокурор ОСОБА_5 висловився про необхідність продовження строку тримання обвинувачених під вартою на 60 днів, оскільки на теперішній час не змінились ризики, які враховувались судом під час обрання вказаного запобіжного заходу. Так, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються, в тому числі, у вчиненні тяжких корисливих злочинів, при цьому обвинувачені раніше неодноразово судимі за корисливі злочини, а тому, перебуваючи на волі, можуть вчиняти нові злочини та переховуватися від суду з огляду на тяжкість покарання, що їм загрожує.
Захисник ОСОБА_6 заперечував проти продовження строку тримання обвинувачених під вартою. Зазначив, що ОСОБА_3 фактично є батьком 3-х дітей, хоча документально це не підтверджено, проживає з батьками, має постійне місце проживання. ОСОБА_4 також проживає з батьками, має постійне місце проживання і міцні соціальні зв`язки. З цих підстав просив змінити обвинуваченим запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо, підтримали позицію захисника щодо запобіжного заходу.
Вирішуючи питання щодо продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченим суд враховує наступне.
Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, ОСОБА_3 є раніше судимим за вчинення корисливих злочинів і знову обвинувачується у вчиненні ряду корисливих тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості. В свою чергу, ОСОБА_4 також є раніше судимим за вчинення тяжких корисливих злочинів і знову обвинувачується у вчиненні ряду корисливих тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості. Суд бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у злочинах, у вчиненні яких вони обвинувачуються. Судом також враховується, що кожен з обвинувачених не одружений, не працює, осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність у них стійких соціальних зв`язків за місцем свого проживання. Тому, враховуючи схильність обвинувачених до вчинення корисливих кримінальних правопорушень, існує нагальна необхідність запобігти спробам обвинувачених перебуваючи на волі вчиняти нові злочини, а також переховуватися від суду з огляду на тяжкість покарання, що їм загрожує. Крім того, стороною захисту не надані належні та переконливі докази на підтвердження того, що ризики та обставини, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, на сьогодні змінились. Будь-яких відомостей про стан здоров`я обвинувачених, який би перешкоджав застосуванню до них раніше обраного запобіжного заходу суду також не надано.
Тому, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинувачених, суд приходить до висновку, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Тому, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду кримінального провадження необхідно продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий з передбачених законом більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування їх на волі буде суперечити інтересам суспільства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 17 серпня 2018 року включно.
Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 17 серпня 2018 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1