1Справа № 335/7338/18 1-кс/335/4962/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
З тексту клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається наступне.
25.06.2018 о 06:15 год., водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем „ГАЗ 2401, д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині автодороги Харків-Сімферополь, з боку м. Сімферополь в напрямку м. Харкова, в районі 348 км + 700 м., на території с. Зелений Гай Василівського району Запорізької області, з метою виконання маневру обгону невстановленого попутного автомобіля, змінив напрямок руху вліво, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем „SKODA FABIA, р.н. НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_6 .
Внаслідок даної ДТП, водій автомобіля „ГАЗ 2401, д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , його пасажир ОСОБА_7 , а також водій автомобіля „SKODA FABIA загинули на місці ДТП, а ще двоє пасажирів автомобіля „SKODA FABIA ОСОБА_8 та малолітня ОСОБА_9 , 2010 р.н., з тілесними ушкодженнями різної тяжкості доставлені до медичних закладів.
25.06.2018 після завершення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль „ГАЗ 2401, д.н. НОМЕР_1 , органом досудового розслідування тимчасово вилучено та поміщено для зберігання на територію філії „Василівська ДЕД, розташованої за адресою: Запорізька область, м. Василівка, вул. Соборна, 113.
Слідчий зазначає, що автомобіль „ГАЗ 2401, д.н. НОМЕР_1 , який приймав участь в дорожньо-транспортній пригоді, є доказом вчинення зазначеного кримінального правопорушення, та зберіг на собі сліди вчинення цього правопорушення.
Накладення арешту на автомобіль „ГАЗ 2401, д.н. НОМЕР_1 , необхідне для забезпечення кримінального провадження, а саме для проведення на стадії досудового розслідування першочергових слідчих дій, таких як судової інженерно - транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу, судової інженерно - транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП, тощо.
Більш того, вказаний автомобіль зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, а також слідову інформацію у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після ДТП, являється одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні.
Враховуючи те, що автомобіль „ГАЗ 2401, д.н. НОМЕР_1 , має суттєве значення для встановлення важливих обставин, слідчий просив накласти арешт на нього арешт, з позбавленням його власника права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Від слідчого надійшла заява про розгляд без участі, у якій слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити.
Щодо власника майнаавтомобіля „ГАЗ 2401, д.н. НОМЕР_1 , слідчий подав суду рапорт.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Розглянувши клопотання по суті заявлених вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, що додані до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є, в числі інших, арешт майна.
Згідно ч.ч. 1, 3, 10, 11 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише в разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу в кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, 25.06.2018 року, органом досудового розслідування тимчасово вилучено автомобіль „ГАЗ 2401, д.н. НОМЕР_1 , який поміщено для зберігання на територію філії „Василівська ДЕД, розташованої за адресою: Запорізька область, м. Василівка, вул. Соборна, 113.
Автомобіль „ГАЗ 2401, д.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_10 ( АДРЕСА_1 ), про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 виданого 28.01.1982 ОРЕО ГАІ УВС Запорізької обласної ради.
З матеріалів клопотання вбачається, що вилучений автомобіль, відповідає критеріям ч. 2 ст. 98 КПК України, тобто вилучене майно має ознаки речового доказу у даному кримінальному провадженні та є об`єктом дослідження в рамках проведення необхідних судових експертиз.
Тому, враховуючи вищевказані обставини та вимоги закону, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна як арешт такого майна, отже, слід накласти арешт на вказане в клопотанні слідчого майно.
Із поданого клопотання, слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розуміючи, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної цивільної діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності.
Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.
За наведених обставин слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.
Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.
Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль „ГАЗ 2401, д.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони власнику та іншим особам користуватися та розпоряджатися ним, а також відчужувати його.
Виконання ухвали покласти на слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді виконується негайно та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1