Постанова
Іменем України
04 жовтня 2018 року

м. Київ
справа № 761/15794/16-к
провадження № 51-3973км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
особи, звільненої від кримінальної
відповідальності ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 року та Апеляційного суду міста Києва від 04 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000068 щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сарн Рівненської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
звільненого від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, на підставі ч. 4 ст. 212 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що він, будучи директором ТОВ «Українські новітні технології» у період з жовтня 2012 року по грудень 2014 року, при веденні фінансово-господарської діяльності умисно ухилився від сплати податку на додану вартість на загальну суму 2 332 591 грн, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах.
Шевченківський районний суд м. Києва ухвалою від 28 липня 2016 року клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 212 КК України задовольнив. ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 212 КК України та закрито кримінальне провадження № 0000068 від 09 липня 2015 року.
Апеляційний суд міста Києва ухвалою від 04 жовтня 2016 року ухвалу місцевого суду від 28 липня 2016 року залишив без змін.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про відшкодування ОСОБА_6 шкоди, завданої державі несвоєчасною сплатою податків, а суд першої інстанції у судовому рішенні не навів належних та достатніх підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності. Вказує, що допущені судом першої інстанції порушення апеляційний суд не взяв до уваги, залишивши апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 підтримала подану касаційну скаргу.
ОСОБА_6 заперечував проти задоволення касаційної скарги.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 4 ст. 212 КК України особа, яка вчинила діяння, передбачені частинами 1, 2, або діяння, передбачені ч. 3 (якщо вони призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів в особливо великих розмірах) цієї статті, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона до притягнення до кримінальної відповідальності сплатила податки, збори (обов`язкові платежі), а також відшкодувала шкоду, завдану державі їх несвоєчасною сплатою (фінансові санкції, пеня).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що воно надійшло до місцевого суду із клопотанням сторони обвинувачення прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, у зв`язку з повним відшкодуванням завданих державі збитків. При цьому з таким клопотанням прокурор звернувся до суду на підставі перевірених даних, викладених у службовій записці начальника управління Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та листі виконувача обов`язків заступника начальника ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві.
Так, відповідно до листа в.о. заступника начальника ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_8 (№ 11701/10/26-59-22-02 від 20 жовтня 2015 року) донараховану суму ПДВ згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 02 червня 2015 року проведено та списано як переплату, яка рахується в КОР ТОВ «Українські новітні технології» () (а.с. 20).
Також у матеріалах кримінального провадження міститься заява ОСОБА_6 від 18 квітня 2016 року про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 212 КК України у зв`язку з повним погашенням донарахованої суми податку на додану вартість та штрафних санкцій (а.с. 12).
За таких обставин місцевий суд, приймаючи рішення про задоволення клопотання прокурора щодо звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 212 КК України, дійшов правильних висновків, належним чином мотивувавши своє рішення. Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Апеляційний розгляд провадження проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Наведені прокурором в апеляційній скарзі доводи, аналогічні за своїм змістом доводам касаційної скарги, належним чином перевірено та спростовано. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовною підставою для скасування судових рішень щодо ОСОБА_6 , не встановлено.
Враховуючи наведене, підстав для задоволення касаційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Суд
ухвалив:
Ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 року та Апеляційного суду міста Києва від 04 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3