Справа № 274/3694/18
Ухвала
Іменем України

17 вересня 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

захисника: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000569 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Бердичів, одруженого, зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.1 ст. 115, п.13 ч.2 ст.115 КК України,-

встановив:

Корольовським районним судом м. Житомира розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.1 ст. 115, п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 закінчується 24.09.2018 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено, обвинувачений, свідки судом не допитані, матеріали кримінального провадження судом не досліджені.

Ст.331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів, вказавши про наявність визначених в ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений та його захисник при вирішенні питання щодо продовження терміну тримання під вартою поклалися на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Суд при вирішенні питання, на виконання вимог ст.178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який хоча є раніше не судимим, суспільну небезпеку правопорушень, в яких обвинувачується особа, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим, молодий вік та задовільний стан здоров`я, соціальні зв`язки одружений, має дитину, відсутність постійного місця роботи до взяття під варту, можливість ухилення від суду та перешкоджати кримінальному провадженню.

Оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою, визначений ст.197 КПК України, стосовно ОСОБА_8 спливає, враховуючи ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів, даних, що характеризують особу останнього, суд не вбачає на час розгляду клопотання достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення суд також враховує, що в судовому засіданні не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору, у тому числі за станом здоров`я.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Характер та обставини кримінальних правопорушень , у вчиненні яких ОСОБА_8 обвинувачується у даній справі, на думку колегії суддів свідчать про існування на час постановлення ухвали обґрунтованих підстав для висновку про підвищену суспільну небезпечність його особи, існування не абстрактних, а конкретних ризиків можливості вчинення ним кримінальних правопорушень пов`язаних з насильством та переховування від суду, а відповідно неможливості застосування менш суворого запобіжного заходу.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність продовження раніше обраного запобіжного заходу, виходячи з необхідності забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню.

Керуючись ст.29 Конституції України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 331 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 відносно обвинуваченого ОСОБА_8 строком на 60 днів, а саме по 15 листопада 2018 року (включно).

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2