Провадження № 11-кп/4820/114/18
Справа № 682/1910/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000236 від 09.04.2018 року за апеляційними скаргами прокурора, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Славутського міськрайонного суду від 16 липня 2018 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Славутського міськрайонного суду від 16 липня 2018 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Киликиїв Славутського району Хмельницької області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком терміном 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в силу не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 витрати на залучення експертів у розмірі 1430 грн.

Речовий доказ мотоцикл «Honda» повернуто ОСОБА_7 .

За вироком суду, 08 квітня 2018 близько 23 год. в с. Киликиїв Славутського району Хмельницької області по вул. Козацький Шлях, водій ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи незареєстрованим мотоциклом «Honda», перевозив пасажирку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без мотошолома, чим грубо порушував пункти 2.3(г), 2.9(а), 2.9(в) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правил).

Під час руху по вул. Козацький Шлях ОСОБА_7 , на ділянці, яка розташована навпроти магазину «Оказія» і мала пошкодження дорожнього покриття у вигляді ямковості, про що йому достовірно було відомо раніше, діючи, в порушення вимог пунктів 2.3 (б), 10.1, 12.1 Правил не врахував дорожню обстановку і стан дорожнього покриття, не вибрав безпечної швидкості руху, проявив неуважність, відволікаючись від керування транспортним засобом на розмову з пасажиркою, під час чого за дорожньою обстановкою не стежив, та вчасно не відреагував на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, змінив напрямок руху ліворуч, в результаті чого потрапив переднім колесом мотоцикла в ділянку пошкодження дорожнього покриття, не впорався з керуванням та допустив падіння керованого ним мотоцикла «Honda» на бетонне покриття проїзної частини.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка мотоцикла ОСОБА_9 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми важкого ступеня; перелому кісток склепіння та основи черепа в межах лобної, тім`яної та потиличної кісток з крововиливом в пазуху основної кістки; перелому правої лобно-скронево-потиличної кісток склепіння черепа; забою головного мозку нижньої поверхні правої скроневої частки, правої і лівої лобних часток; крововиливу під тверду мозкову оболонку лівої півкулі головного мозку; субарахноїдального крововиливу зовнішньої поверхні правої та лівої півкуль головного мозку; забійної рана тім`яно-потиличної ділянки голови осаднення задньої поверхні спини; забою, підшкірної гематоми лівого ліктьового суглобу, синця передньої поверхні лівого плечового суглобу, грудної клітини зліва, синця зовнішньої поверхні лівого стегна, трьох саден передньої поверхні лівого колінного суглобу, садна зовнішньої поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу, саден внутрішньої поверхні правого гомілково-ступневого суглобу, синця зовнішньої поверхні тазу зліва, які за кваліфікуючим критерієм небезпеки для життя, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що в даному випадку призвели до смерті, потерпілої ОСОБА_9 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в реанімаційному відділенні Славутської ЦРЛ.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_7 знаходиться у прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали - смертю потерпілої ОСОБА_9 .

Таким чином, своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні, просить вирок Славутського міськрайонного суду від 16 липня 2018 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати. Ухвалити новий вирок: яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік; на підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком терміном 3 роки. В решті вирок суду залишити без змін.
Вказує, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 неправильно застосував ст.75 КК України та не взяв до уваги п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за яким звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за ст.75 КК України не допускається. Таким чином суд безпідставно звільнив обвинуваченого від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 у поданій ним апеляційній скарзі просить змінити вирок суду. Виключити обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину особою у стані алкогольного сп`яніння та не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
При цьому зазначає, що висновки суду викладені у вироку суду в частині обставин, що обтяжують покарання перебування у стані алкогольного сп`яніння та в частині призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Суд безпідставно не взяв до уваги висновок судово-токсикологічної експертизи №783 про відсутність спирту в крові ОСОБА_7 . При цьому суд встановив, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння та не вказав у вироку, який вміст алкоголю в крові обвинуваченого.
Єдиним доказом на підставі якого суд встановив перебування ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння є його показання про те, що приблизно за три години до вчинення ДТП він випив півтори пляшки пива. Проте суд не врахував, що обвинувачений також пояснював, що на момент вчинення ДТП він не знаходився в стані алкогольного сп`яніння, тобто був тверезим. Таким чином відсутні достатні докази про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. Тому враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого та що потерпілий просив ОСОБА_7 суворо не карати, можливо не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів поданої захисником обвинуваченого апеляційної скарги, думку прокурора на підтримання доводів поданої ним апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь-ким із учасників судового процесу, в тому числі і самими обвинуваченими.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Пояснив, що 08.04.2018 року з друзями та своєю дівчиною ОСОБА_10 , з якою мав намір одружитися, відпочивали на озері де близько 20:00 випив півтора пляшки пива. Ввечері, близько 23:00, рухаючись з ОСОБА_11 , яка була без шолома, на мотоциклі «Honda» по с. Киликіїв, відволікся від дороги, оскільки намагався сказати останній, щоб та трималася за нього, в цей час змінив напрям руху ліворуч, мотоцикл попав у яму, не впорався з керуванням і вони впали на бетонне покриття, внаслідок чого його дівчина отримала тілесні ушкодження. Про те, що в місці падіння ділянка мала пошкодження у вигляді ямковості йому було відомо раніше. У вчиненому щиро кається.
В засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 підтримав покази надані ним в суді першої інстанції.

Як встановлено колегією суддів 08 квітня 2018 близько 23 год. в с. Киликиїв Славутського району Хмельницької області по вул. Козацький Шлях, водій ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи незареєстрованим мотоциклом «Honda», перевозив пасажирку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без мотошолома, чим грубо порушував пункти 2.3(г), 2.9(а), 2.9(в) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правил).

Під час руху по вул. Козацький Шлях ОСОБА_7 , на ділянці, яка розташована навпроти магазину «Оказія» і мала пошкодження дорожнього покриття у вигляді ямковості, про що йому достовірно було відомо раніше, діючи, в порушення вимог пунктів 2.3 (б), 10.1, 12.1 Правил не врахував дорожню обстановку і стан дорожнього покриття, не вибрав безпечної швидкості руху, проявив неуважність, відволікаючись від керування транспортним засобом на розмову з пасажиркою, під час чого за дорожньою обстановкою не стежив, та вчасно не відреагував на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, змінив напрямок руху ліворуч, в результаті чого потрапив переднім колесом мотоцикла в ділянку пошкодження дорожнього покриття, не впорався з керуванням та допустив падіння керованого ним мотоцикла «Honda» на бетонне покриття проїзної частини.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка мотоцикла ОСОБА_9 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми важкого ступеня; перелому кісток склепіння та основи черепа в межах лобної, тім`яної та потиличної кісток з крововиливом в пазуху основної кістки; перелому правої лобно-скронево-потиличної кісток склепіння черепа; забою головного мозку нижньої поверхні правої скроневої частки, правої і лівої лобних часток; крововиливу під тверду мозкову оболонку лівої півкулі головного мозку; субарахноїдального крововиливу зовнішньої поверхні правої та лівої півкуль головного мозку; забійної рана тім`яно-потиличної ділянки голови осаднення задньої поверхні спини; забою, підшкірної гематоми лівого ліктьового суглобу, синця передньої поверхні лівого плечового суглобу, грудної клітини зліва, синця зовнішньої поверхні лівого стегна, трьох саден передньої поверхні лівого колінного суглобу, садна зовнішньої поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу, саден внутрішньої поверхні правого гомілково-ступневого суглобу, синця зовнішньої поверхні тазу зліва, які за кваліфікуючим критерієм небезпеки для життя, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що в даному випадку призвели до смерті, потерпілої ОСОБА_9 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в реанімаційному відділенні Славутської ЦРЛ.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_7 знаходиться у прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали - смертю потерпілої ОСОБА_9 .

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, є вірною.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання відповідно до вимог ст.65 КК України суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 згідно ст. 67 КК України суд визнав вчинення злочину особою у стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Також суд врахував, що обвинувачений: раніше не судимий; є особою молодого віку; на обліку у нарколога, невропатолога чи психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується з позитивної сторони; думку потерпілого, який жодних претензій до ОСОБА_7 не має, просить суворо не карати та застосувати до обвинуваченого покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що йому інкримінована з позбавленням права керування транспортними засобами.
Також суд прийшов до обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого та досягнення цілей покарання без ізоляції ОСОБА_7 від суспільства з встановленням останньому максимального розміру іспитового строку з покладенням обов`язків, визначених у ст. 76 КК України та що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 і запобігання вчиненню нових злочинів.

Разом з тим колегія суддів не погоджується з вироком суду в частині призначення покарання через неправильне застосування ст.75 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У вказаній статті визначений вичерпний перелік покарань від відбування яких суд може звільнити особу з випробуванням.

За абз.1 п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р., № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за ст.75 КК України не допускається.
Таким чином, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції не вправі був застосовувати положення ч.1 ст.75 КК України до додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, та звільняти обвинуваченого від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік з випробуванням.
За таких обставин вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання підлягає скасуванню.
Підставою для скасування вироку суду у вказаній частині відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 про те, що суд безпідставно не взяв до уваги висновок судово-токсикологічної експертизи №783 про відсутність спирту в крові ОСОБА_7 .
Відповідно до ч.1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За п.п.7, 9 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р., № 1103 поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Проведення огляду водіїв транспортних засобів - учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі, - обов`язкове.

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги висновок судово-токсикологічної експертизи №783, оскільки експертиза проводилася на підставі зразків крові ОСОБА_7 , які були в нього відібрані більше ніж через 10 годин після вчиненої дорожньо-транспортної пригоди. Тому така експертиза не може об`єктивно підтвердити, що ОСОБА_7 на момент вчинення ДТП не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Не можуть бути підставою для зміни вироку суду твердження захисника обвинуваченого про відсутність доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та про не застосовування до обвинуваченого додаткового покарання.
В судовому засіданні суду першої інстанції та в засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 вказав, що 08.04.2018 року близько 20 години випив півтора пляшки пива, дорожньо-транспортна пригода сталася близько 23 години.
Визнання обвинуваченим вказаної обставини є достатнім доказом перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння в момент дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином суд правильно встановив обтяжуючу покарання обвинуваченому обставину вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та обґрунтовано призначив ОСОБА_7 додаткове покарання передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Заперечення обвинуваченим перебування на момент ДТП в стані алкогольного сп`яніння свідчить про небажання нести ним додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст.407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.
Вирок Славутського міськрайонного суду від 16 липня 2018 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком терміном 3 роки

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок суду залишити без зміни.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: