Справа № 159/901/18
Провадження № 1-кп/159/159/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_10 ,
представника ювенальної превенції Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001925 від 18 серпня 2017 року стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, тимчасово безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого що має судимість: вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області 10 січня 2018 року засуджено за ч.2 ст.185, ст..75, ст.76 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4, 5 ст.27-ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, тимчасово безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_4 , такого що має судимість: вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області 10 січня 2018 року засуджено за ч.2 ст.185, ст..75, ст.76 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою викрадення чужого майна, у період з 15 по 16 серпня 2017 року повідомив про час та місце,за яких можливим буде вчинити крадіжку, тим же схиливши своїх знайомих ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( будучи особою засудженою вироком Ковельського міськрайонного суду від 11.05.2018 року) вчинити крадіжку грошей з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що в АДРЕСА_5 , де ОСОБА_5 працював вантажником, та звідки в подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , проникнувши через вікно, таємно викрали гроші в сумі 7098 гривень, чим завдали майнової шкоди потерпілій ОСОБА_4 , на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_5 , вступивши у попередню змову з ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , схиливши їх вчинити крадіжку грошей шляхом проникнення до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що в АДРЕСА_5 , 17.08.2017 року , близько 18.00 год., залишаючи своє робоче місце у приміщенні вказаного торгівельного закладу, діючи умисно, переслідуючи мету незаконного заволодіння чужим майном, залишив відчиненим вікно до названого магазину для проникнення та викрадення коштів ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , тим самим усунув перешкоди для скоєння крадіжки та сприяв вчиненню злочину іншими співучасниками.

В подальшому, у період з 22.05 год. 17.08.2017 року по 01.20 год. 18.08.2017, ОСОБА_5 , попередньо домовившись з ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , прийшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що в АДРЕСА_5 , та залишився зовні споруди, спостерігаючи, аби ОСОБА_12 та ОСОБА_6 не були викриті сторонніми, особами поки ОСОБА_6 проникав через попередньо залишене незачинене вікно у торгівельний заклад, звідки таємно викрав гроші в сумі 7098 гривень, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_4 , завдано майнової шкоди на вказану суму. Тим самим, обвинувачений ОСОБА_5 іншим чином сприяв приховуванню злочину.

Таким чином, умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразились у підбурюванні та пособництві до скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення містять склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою викрадення чужого майна, у період з 15 по 16 серпня 2017 року погодився на переконання свого знайомого ОСОБА_5 вчинити в групі з ним та ОСОБА_12 крадіжку грошей з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що в АДРЕСА_5 , де ОСОБА_5 працював вантажником. Таким чином, ОСОБА_6 вступив зі ОСОБА_5 та ОСОБА_12 у попередню змову.

Після цього, у період з 22.05 год. 17.08.2017 по 01.20 год. 18.08.2017, ОСОБА_6 , попередньо домовившись зі ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , прийшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що в АДРЕСА_5 . Згідно попередньої домовленості ОСОБА_5 залишився зовні споруди, аби спостерігати за сторонніми, а ОСОБА_6 разом з ОСОБА_12 підійшли до попередньо залишеного незачиненим ОСОБА_5 вікна названого торгівельного закладу, штовхнувши яке, ОСОБА_6 проник всередину приміщення, а ОСОБА_12 з метою попередження ОСОБА_6 про появу можливих очевидців вчинення кримінального правопорушення, що сприяло приховуванню вчинення злочинних дій, залишався на підвіконні вищевказаного вікна. Тоді ж ОСОБА_6 , забравши з шухляди столу продавця, таємно викрав гроші в сумі 7098 гривень. Своїми умисними діями ОСОБА_6 за попередньою змовою у групі зі ОСОБА_5 та ОСОБА_12 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_4 на суму 7098 гривень.

Таким чином, умисні дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, містять склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Показав, що дійсно запропонував неповнолітнім ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , як своїм друзям влітку 2017 року скоїти крадіжку з магазину «Будмайстер» в якому почав працювати вантажником. Отримавши згоду від інших обвинувачених, він попередньо залишив відчиненим вікно через яке сталось проникнення в приміщення магазину. Викрадені таким чином кошти вони розділили між собою .

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, у вчиненому розкаявся, підтвердивши обставини викладені в обвинуваченні та показаннях ОСОБА_5 .

Крім повного визнання своєї винуватості факт скоєння інкримінованого обвинуваченим злочину доведено наступними доказами.

Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_15 підтвердили факт скоєння крадіжки коштів в сумі 7098 грн. з належного ним магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », при цьому ствердили, що проникнення сталось через заздалегідь відчинене вікно.

Потерпіла ОСОБА_4 ствердила також, що їй обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_6 відшкодована часткового заподіяна злочином шкода.

Розписками потерпілої ОСОБА_4 , що містяться у матеріалах кримінального провадження, підтверджено відшкодування шкоди обвинуваченими ОСОБА_12 на суму 2350 грн. та ОСОБА_6 на суму 2000 грн.

Із протоколу огляду місця події від 18.08.2017 року слідує, про можливе скоєння крадіжки шляхом проникнення в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 » через вікно, яке було відчинене.

Про суму викрадених коштів свідчить відповідна довідка підприємця.

В ході проведення слідчого експерименту з участю обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , останні на місці розказали та показали про обставини скоєння ними кримінального правопорушення.

Отже, на підставі аналізу зібраних по справі доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про вірність кваліфікації дій обвинувачених на досудовому слідстві для обвинуваченого ОСОБА_5 , як підбурювання та пособництво до скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України, а для обвинуваченого ОСОБА_6 як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обом обвинуваченим, суд враховує вимоги ст. 65 КК України та п. 3 ПП ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до яких, призначаючи покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. При цьому визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину має виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 та неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення (злочину) та особи обвинувачених у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання обох обвинуваченим суд відносить визнання вини та щире каяття, часткове відшкодування шкоди, заподіяної від злочину, а додатково для ОСОБА_6 - скоєння злочину в неповнолітньому віці. При цьому, суд враховує думку служби у справах дітей Ковельської районної державної адміністрації та досудову доповідь Ковельського МРВ з питань пробації обвинуваченому ОСОБА_6 у висновку якого зазначено про можливе виправлення особи без позбавлення його волі.

Обставин, що обтяжують покарання обох обвинувачених, суд не вбачає.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 не пов`язаному з позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, а неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.ст.75,76,104 КК України, суд бере до уваги всі обставини по справі, позицію потерпілої, щодо призначення більш - м`якого покарання яке непередбачене санкцією закону за яким обвинувачені притягуються до відповідальності, суму викраденого, а також, майновий та сімейний стан обох обвинувачених, їх стан здоров`я та вік.

Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останніх та справедливим.
За вироком Ковельського міськрайонного суду від 10 січня 2018 року обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України ( крадіжка чужого майна вчинена 29 серпня 2017 року за попередньою змовою групою осіб) до покарання у виді позбавленні волі строком на один рік кожен. На підставі ст.ст.75,76 КК України та додатково для ОСОБА_6 на підставі ст.104 КК України останні звільненні від відбування покарання з випробуванням на один рік, а тому остаточне покарання для обвинувачених підлягає призначенню з врахуванням даного вироку.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинувачених, а доля речових доказів вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 373-375 КПК України, суд

ухвалив :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4, 5 ст.27-ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки кожному.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань з врахуванням вироку Ковельського міськрайонного суду від 10.01.2018 року остаточно визначити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три ) роки 6 (шість) місяців кожному.

В силу ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вони протягом двох років не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_5 та неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 судові витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи в рівних частках у розмірі по 329 (триста двадцять дев`ять грн. 87 коп.) з кожного .

Речові докази у справі оптичні диски формату CD-R з маркуванням Verbatium з копією інформації про вихідні та вхідні дзвінки, текстові повідомлення абонентів мобільного зв`язку з телефонів, що належать ОСОБА_12 та ОСОБА_5 - залишити при матеріалах кримінального провадження, а грошові кошти в сумі 130 (сто тридцять) грн.., які знаходяться в Ковельському ВП ГУНП у Волинській області, повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити засудженим, захисникам, законним представникам, потерпілій і прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1