Постанова

Іменем України
04 жовтня 2018 р.

м. Київ
справа№233/6296/16-к
провадження № 51-3143км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5

розглянуву відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 16 травня2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001048, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженцята мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької областівід 06 листопада 2008 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України та на підставі ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців, звільненого 14 травня 2010 року у зв`язку з заміною покарання на виправні роботи з відрахуванням 20 % від заробітку в дохід держави,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 березня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання до увиді позбавлення волі на строк 3 роки.
Згідно з ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він 28 серпня 2016 року о 15.00 год., маючи умисел на заволодіння чужим майном, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, яке ОСОБА_8 , спричинивши потерпілій шкоду на суму 218,17 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 07 березня 2017 вирок в частині призначеного засудженому покараннязмінено, із застосуванням ст. 69 КК України пом`якшено покарання до 6 місяців арешту. У решті вирок щодо засудженого залишено без зміни.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзіпрокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного судом покарання ступені тяжкості скоєного злочину та особі засудженого через м`якість та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Своє прохання обґрунтовує тим, що суд апеляційної інстанції, не врахував ступінь тяжкості вчиненого засудженим злочину, дані про його особу й безпідставно дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_6 ст. 69 КК України.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважав, що касаційна скарга є обґрунтованою та просив її задовольнити.

Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обґрунтованість засудження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України у касаційній скарзі прокурора не оспорюються.

Доводи касаційної скарги про неправильність застосування судом апеляційної інстанції ст. 69 КК України, є безпідставними.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з вимогамист. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Приймаючи рішення щодо пом`якшення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України та призначення більш м`якого виду покарання, ніж того, що передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України,апеляційний суд урахував обставини вчинення злочину, незначну суму збитків, перебування на утриманні малолітньої дитини, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданих збитків,визнано обставинами, що пом`якшують покарання засудженому.
Прицьому апеляційний суд установив наявність достатніх підстав для застосування ОСОБА_9 положень ч. 1 ст. 69 КК України, відповідно до якої за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Урахувавши вищезазначені обставини, що пом`якшують покарання, і визнавши такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд апеляційної інстанції обґрунтовано застосував положення ч. 1 ст. 69 КК України, мотивувавши належним чином своє рішення.

Отже, призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України,за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Окрім того, при перевірці матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 на даний час відбув покарання, яке було визначено судом апеляційної інстанції.
Із врахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 434, 436, 441 КПК України та відповідно до п. 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII), суд

у х в а л и в:
Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 16 травня 2017 року щодо ОСОБА_6 без зміни, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_10 ОСОБА_2 ОСОБА_3