Справа № 209/472/18
Провадження № 1-кп/209/200/18
17 жовтня 2018 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянки України, не заміжньої, освіта базова загальна середня, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
- 07.12.1998 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст. 140 КК України до 3-х років позбавлення волі, 06.01.2011 року умовно-достроково звільнилася з Червонопартизанськой ВК Луганської області не відбутий строк 11 місяців 2 дня;
- 12.09.2001 року Дніпровський районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі на підставі ст. 71 КК України частково приєднаний 1 місяць за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.12.1998 року до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць, 15.01.2003 року звільнилася з Полтавської ВК по відбуттю строку покарання;
- 08.01.2004 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 1-го року позбавлення волі, 31.04.2005 року звільнилася з Дніпропетровської ВК по відбуттю строку покарання.
- 14.08.2009 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309, ч.3 ст. 185, 70, 76 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнена з випробувальним терміном на 2 роки;
- 15.03.2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст. 70 КК України до 4-х років 8 місяців позбавлення волі, 12.09.2014 року звільнилася з Чернігівської ВК по відбуттю строку покарання;
- 25.10.2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ст.. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнена з випробувальним терміном 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -
Обвинувачена ОСОБА_4 , ПОВТОРНО, 10 червня 2017 року приблизно о 21.00 год., перебуваючи у барі, розташованого на ринку «Дніпро» за адресою: пр.. Перемоги, 67/Б у м. Кам`янське, де зустріла раніше їй незнайомого чоловіка ОСОБА_6 , в якого при собі був мобільний телефон марки «NOKIA 215 DS», ІМЕЙ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , після чого у ОСОБА_4 , виник прямий умисел спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману. 10.06.2017 року приблизно о 21.00 год., ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, попрохала у останнього мобільний телефон нібито для здійснення телефонного дзвінку, в дійсності не маючи наміру повертати його, на що ОСОБА_6 , погодився та передав у руки останньої мобільний телефон марки «NOKIA 215 DS» ІМЕЙ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3388 від 19.10.2017 р. складає 525,00 гривень, що на праві власності належить ОСОБА_6 . Отримавши вищевказаний мобільний телефон з місця злочину зникла, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд, тим самим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 525,00 гривень.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд провести судове засідання без його участі. Крім того, відмовився від заявленого ним цивільного позову про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у розмірі 525,00 грн., претензій до обвинуваченої матеріального чи морального характеру він не має, про що надав письмову заяву.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі і підтвердила факти та обставини вчиненого нею кримінального правопорушення, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, зокрема зазначила, що 10.06.2017 року приблизно о 21.00 год., перебуваючи у барі, розташованому на ринку «Дніпро» за адресою: пр.. Перемоги, 67/Б у м. Кам`янське, вона зустріла раніше їй незнайомого чоловіка ОСОБА_6 , який при собі мав мобільний телефон марки «NOKIA 215 DS», після чого у неї виник умисел на заволодіння даним телефоном. Під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка вона отримала від потерпілого телефон «NOKIA 215 DS», та не маючи наміру у майбутньому повертати його власнику, з місця злочину зникла, в подальшому заклала його у ломбард, а гроші витратила на власні потреби. У вчиненому щиро розкаялася, висновки для себе зробила, шкодує про вчинений нею злочин, просила суд суворо її не карати.
Окрім показань самої обвинуваченої ОСОБА_4 її вина вчиненні кримінального правопорушення при зазначених вище обставинах підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- постановою про визнання речовим доказом від 09.10.2017 року (т.1 а.п. 68), згідно якого ксерокопію коробки від мобільного телефону марки «NOKIA 215 DS», ІМЕЙ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , визнано речовим доказом, долучено до кримінального провадження;
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 3388 від 19.10.2017 року (т.1 а.п.73-76), згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «NOKIA 215 DS», станом на 10.06.2017 року складає 525,00 грн.;
-протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 05.02.2018 року з додатком (т.1 а.п.77-78), згідно якого в присутності двох понятих потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 яка шляхом обману заволоділа його мобільним телефоном марки «NOKIA 215 DS»;
- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею (т.1 а.п.79-84), згідно якого в присутності двох понятих потерпілий ОСОБА_6 відтворив обставини подій, що сталися 10.06.2017 року у барі, розташованого на ринку «Дніпро» у м. Кам`янське, де він надав на прохання ОСОБА_4 свій телефон для здійснення телефонного дзвінка, яка отримавши телефон зникла у невідомому напрямку;
- протоколом одночасного допиту осіб від 06.02.2018 року (т.2 а.п.90), згідно якого потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_4 впізнали один одного та підтвердили факти та обставини події, що сталася 10.06.2017 року у барі, розташованому на ринку «Дніпро» у м. Кам`янське по пр. Перемоги, де обвинувачена ОСОБА_4 шляхом обману заволоділа мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_6 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.02.2018 року з фототаблицею, згідно якого в присутності двох понятих ОСОБА_4 розповіла про обставини подій та вказала місце вчинення нею злочину, зокрема 10.06.2017 року у барі, розташованого на ринку «Дніпро» у м. Кам`янське, де вона заволоділа мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_6 під приводом здійснення телефонного дзвінка, отримавши який, вона пішла до ломбарду, де заклала його за 170,00 грн. (т.1 а.п.93-99).
Захисник обвинуваченої у судовому засіданні зазначив, що обвинувачена ОСОБА_4 шкодує про вчинений нею злочин, змінила своє життя, перебуває у реабілітаційному центрі, потерпілий не має претензій до обвинуваченої, тому просив призначити мінімальне покарання.
Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, які не викликають у суду сумнівів, тому суд покладає їх в основу вироку.
Аналізуючи досліджені безпосередньо в ході судового розгляду справи та оцінені в їх сукупності докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а її умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима (т.1 а.п.86), знаходиться на обліку у лікаря нарколога з 2004 року, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.п. 89), за місцем мешкання характеризується посередньо (т.2 а.п.159).
Згідно висновку досудової доповіді на обвинувачену ОСОБА_4 , складеної фахівцем Дніпровського РС Кам`янського МВ Південно-Східного ПВКПП МЮ України ОСОБА_7 від 01.10.2018 р., існує дуже висока ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільстві у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення особи можливе без позбавлення або обмеження волі за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття у вчиненні злочину.
Обставин, які у відповідності до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.
Відповідно до положень ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При призначенні покарання необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинила злочин в період іспитового строку, остаточне покарання слід призначити на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання, невідбутого покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.10.2016 року.
Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Вирішуючи цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 525,00 грн., завданої кримінальним правопорушенням, від якого потерпілий відмовився під час судового розгляду, про що надав відповідну заяву (а.п.17, 102), суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_6 відмовився від цивільного позову та відмова прийнята судом, провадження в частині цивільного позову підлягає закриттю.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену в повному обсязі.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України, частково приєднати не відбуте покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.10.2016 року та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 2 (два) місяці.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирався.
Прийняти відмову ОСОБА_6 від цивільного позову до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 525,00 грн. та провадження в частині цивільного позову - закрити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати при проведенні судово-товарознавчої експертизи в сумі 170,00 (сто сімдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1