Справа № 629/3595/16-к
Номер провадження 1-кп/629/27/18
У Х В А Л А

04 липня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області клопотання захисника щодо проведення комісійної судової психологічної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001051 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження № 0001051 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 125 КК України, які він скоїв за наступних обставин. 19 квітня 2016 року близько 19:30 години ОСОБА_7 , знаходячи на першому поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті ревнощів та особистих неприязних стосунків затіяв сварку зі своєю дружиною ОСОБА_9 , в ході якої, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді завдання тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_9 декілька ударів кулаками в обличчя і по голові. Після цього ОСОБА_7 забрав свою малолітню доньку у дружини та зайшов в ліфт. ОСОБА_9 , намагаючись забрати доньку в чоловіка, зайшла до ліфта. ОСОБА_7 , знаходячись в кабіні ліфта, продовжуючи свій злочинний умисел, наніс ОСОБА_9 ще декілька ударів кулаками в обличчя і по тулубу. Коли ОСОБА_7 з ОСОБА_9 і дочкою вийшли з кабіни ліфту і підійшли до квартири АДРЕСА_2 вказаного будинку, ОСОБА_7 , знаходячись в тамбурі, продовжуючи голосно висловлюватись нецензурними словами і реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_9 ще один удар кулаком в область голови, від чого ОСОБА_9 впала на підлогу, а ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії, наніс матері ОСОБА_9 . ОСОБА_8 , яка на той момент вийшла їм назустріч, один удар ногою в область чрева, а потім ще один удар ногою в область тулуба, від чого вона впала на підлогу. В результаті вищеописаних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження: кровопідтіки на нижньому віці правого ока (5х1,7 см), на спинці носа в середньо-верхній третині (3х2,7 см), в області кута нижньої щелепи справа (2х1 см), у зовнішнього кута лівого ока (1х0,8 см), на передній поверхні правого плечового суглоба (2,5х2 см) і крововилив під слизову нижньої губи справа на рівні 2,3 зубів (1,5х1,2 см), які являються легкими тілесними ушкодженнями. Потерпілій ОСОБА_8 діями ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження: кровопідтік на правій боковій поверхні тулуба в області правого підребер`я і нижніх ребер по передній пахвовій лінії, який являється легким тілесним ушкодженням.
Крім того, 19 червня 2016 року близько 13:30 години ОСОБА_7 , знаходячись на першому поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_1 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті ревнощів та можливого розриву подружніх стосунків з ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою умисного вбивства ОСОБА_9 , дістав ніж, який знаходився при ньому в чохлі з-під чоловічої косметики, та наніс ОСОБА_9 один удар в область шиї справа, два удари ножем в праву половину грудної клітки зі спини, а також в передню частину грудної клітки справа та по правій руці в області плеча. В результаті вказаних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження: глибока різана рана передньої поверхні грудної клітки справа і зліва в області проекції 3-х міжреберних проміжків між передньо-пахвовими лініями з пошкодженням великого і малого грудних м`язів; глибоку колото-різану рану шиї по правій боковій поверхні на межі середньої і нижньої третини з пошкодженням по ходу ранового каналу поверхніх і глибоких м`язів шиї; поверхова колото-різана рана спини зліва в області проекції лівих поперекових відростків 1,2 грудних хребців; проникаюче в праву плевральну порожнину без пошкодження внутрішніх органів колото-різане поранення грудної клітки справа по задній поверхні в області проекції правої лопатки з пошкодженням по ходу ранового каналу і під лежачого м`язів, що ускладнилось розвитком правостороннього гемопневмоторакса; поверхова різана рана по зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині. За ступенем тяжкості вищевказане проникаюче в плевральну порожнину без пошкодження внутрішніх органів колото-різане поранення грудної клітки справа по задній поверхні в області проекції правої лопатки являється тяжким тілесним ушкодженням як небезпечне для життя; колото-різані і різані поранення це легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
ОСОБА_7 виконав всі дії необхідні для умисного вбивства ОСОБА_9 , оскільки розраховував, що від отриманих тілесних ушкоджень вона помре, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, тому що потерпілій своєчасно надали медичну допомогу.
В судовому засіданні при дослідженні матеріалів справи було встановлено, що обвинувачений з лютого 2015 року по квітень 2016 року знаходився в зоні АТО, приймав безпосередню участь та має статус учасника бойових дій. З квітня 2016 року по червень 2016 року курс реабілітації, як учасника АТО не проходив.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про призначення по справі комісійної судово-психологічної експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання: які індивідуально-психологічні особливості має ОСОБА_7 .?; чи має ОСОБА_7 індивідуально-психологічні особливості, які суттєво вплинули на характер його протиправних дій?; чи могли індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_7 суттєво вплинути на його поведінку під час здійснення ним протиправних дій?; чи перебував ОСОБА_7 на момент вчинення протиправних дій в емоційному стані, і в якому саме: пригніченість, розгубленість, відчай, емоційний стрес, фрустрація, тощо, що суттєво вплинуло на його свідомість і поведінку?; чи спроможний ОСОБА_7 з урахуванням його вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища усвідомлювати реальний зміст власних дій та повною мірою свідомо керувати ними і передбачати їх наслідки?; чи перебував ОСОБА_7 на момент скоєння протиправних дій в стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання?; чи перебував ОСОБА_7 на момент скоєння протиправних дій у стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання?

Заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, вважав його таким, що направлений на затягування розгляду справи, потерпілих, які підтримали думку прокурора, обвинуваченого, який підтримав клопотання свого захисника, суд приходить до висновку про необхідність призначення судово-психологічної експертизи у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 , виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у відношенні ОСОБА_7 на досудовому розслідуванні була проведена судово-психіатрична експертиза, що підтверджується актом № 593 від 01.08.2016 року, з якої вбачається, що ОСОБА_7 ознак психозу, недоумства і інших психічних розладів не виявляє. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він обвинувачується, ОСОБА_7 перебував поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності (навіть якщо буде встановлений факт алкогольного сп`яніння), міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування примусових мір медичного характеру по психічному стану ОСОБА_7 в теперішній час не потребує. Але, в суді при дослідженні матеріалів справи було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 приймав безпосередню участь в АТО в період з лютого 2015 року по квітень 2016 року, після якого курс реабілітації, як учасник АТО не проходив, мав статус учасника бойових дій.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним задовольнити клопотання захисника та призначити комісійну судово-психологічну експертизу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 , що узгоджується із положеннями ст. 242 КПК України.

Керуючись ст. ст. 242, 332 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 щодо проведення комісійної судової психологічної експертизи задовольнити.

У кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001051 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 125 КК України призначити комісійну судово-психологічну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

1.Які індивідуально-психологічні особливості має ОСОБА_7 .?;

2.Чи має ОСОБА_7 індивідуально-психологічні особливості, які суттєво вплинули на характер його протиправних дій?;

3.Чи могли індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_7 суттєво вплинути на його поведінку під час здійснення ним протиправних дій?;

4.Чи перебував ОСОБА_7 на момент вчинення протиправних дій в емоційному стані, і в якому саме: (пригніченість, розгубленість, відчай, емоційний стрес, фрустрація, тощо), що суттєво вплинуло на його свідомість і поведінку?;
5.Чи спроможний ОСОБА_7 з урахуванням його вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища усвідомлювати реальний зміст власних дій та повною мірою свідомо керувати ними і передбачати їх наслідки?;
6.Чи перебував ОСОБА_7 на момент скоєння протиправних дій в стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання?;
7.Чи перебував ОСОБА_7 на момент скоєння протиправних дій у стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання?
На розсуд експертів суд допускає можливе розширення кола питань, викладених в ухвалі, якщо це сприятиме розгляду справи.
Виконання ухвали щодо проведення експертизи доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

В розпорядження експертної установи надати матеріали кримінальної справи щодо обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 125 КК України.

Копію ухвали направити керівнику Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса для виконання.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№ 27)».

Копію ухвали направити Лозівському місцевому прокурору Харківської області для відома та контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3