Єдиний унікальний № 243/1799/18
№ 1-кп/243/424/2018
В И Р О К
Іменем України
07 листопада 2018 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003122 від 11.12.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, м. Слов`янська, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 03.09.2002 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 186 ч. 2, ст. 76 КК України, вид покарання позбавлення волі на строк 4 роки, згідно ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

2) 14.10.2003 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. ст. 296 ч. 2, 187 ч. 3, 70, 71 КК України, вид покарання позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна; 20.04.2005 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. ст. 296 ч. 2, 189 ч. 2, 70, 71 КК України з позбавленням волі на 4 роки 5 місяців, 11.12.2006 року звільнений умовно-достроково з Дзержинської ВК Донецької області, з невідбутим строком 8 місяців 16 днів;

3) 14.09.2012 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. ст. 296 ч.4, 129 ч.1, 70 ч.1 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, згідно ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч.2 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2017 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у кафе «Мангал», що знаходиться біля залізничного вокзалу м.Слов?янська, сидячи за столом поруч з потерпілим ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з усною погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , демонструючи ніж, який він приставив до горла ОСОБА_9 , вимагав передати йому грошові кошти у сумі 5000 грн. без жодної правової підстави.

13 грудня 2017 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 отримав згоду від потерпілого ОСОБА_9 на передачу грошових коштів у сумі 2000 грн. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне отримання грошових коштів, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , який не був обізнаний про протиправні наміри ОСОБА_5 , приїхали на автомобілі марки ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , до будівлі колишнього Будинку культури ім.Леніна, що розташований за адресою: Донецька область, м.Слов?янськ, вул.Університетська, 60, де ОСОБА_6 на прохання ОСОБА_5 вийшов з автомобіля, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та отримав від нього грошові кошти у сумі 2000 грн. для передачі ОСОБА_5 . ОСОБА_6 сів на пасажирське сидіння вказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_5 , вони намагалися з місця скоєння злочину зникнути, але були затримані співробітниками поліції, які в ході огляду затриманого транспортного засобу вилучили грошові кошти в сумі 2000 грн. Діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 було спричинено матеріальну шкоду на суму 2000 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 10 грудня 2017 року близько 19:00 години з корисливих мотивів, посягаючи на конституційні права та свободи громадян України, закріплені ст.3 Конституції України: «Людина, її життя і здоров?я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю», а також посягаючи на вимоги ст.28 Конституції України: «Кожен має право на повагу до його гідності», ст.29 Конституції України: «Кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість» та інші національні та міжнародні нормативно-правові акти, що регулюють права на свободу та особисту недоторканість особи, за попередньою змовою із ОСОБА_5 із усною погрозою застосування насильства до потерпілого, демонструючи ніж, який ОСОБА_5 приставив до горла ОСОБА_9 , стали вимагати незаконні грошові кошти у потерпілого ОСОБА_9 13.12.2017 року, приблизно о 19-50 год., діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , завдяки погрозам насильства, отримали згоду від потерпілого ОСОБА_9 про передачу грошових коштів на суму 2000 грн. Реалізуючи злочинний намір, спрямований на отримання незаконних грошових коштів, приїхали автомобілем марки ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 до будівлі колишнього Будинку Культури ім.Леніна, що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Слов?янськ, вул.Університетська, 60, де ОСОБА_6 вийшов з салону автомобілю, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, незаконно заволодів чужим майном грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 у розмірі 2000 грн. Після чого ОСОБА_6 сів на пасажирське сидіння вказаного автомобілю під керуванням ОСОБА_5 та намагалися з місця скоєння злочину зникнути, але були затримані співробітниками поліції, які в ході огляду затриманого транспортного засобу вилучили вищевказані грошові кошти у розмірі 2000 грн.

На переконання суду в результаті дослідження, аналізу та оцінки досліджених судом доказів не знайшло свого підтвердження пред?явлене ОСОБА_6 обвинувачення за ч. 2 ст. 189 КК України, виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 лише в межах висунутого їм обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті від 07 березня 2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 189 КК України, не визнав та пояснив, що з потерпілим ОСОБА_10 він знайомий, перебуває у приятельських відносинах. Він 1-2 рази на місяць позичав йому гроші, ОСОБА_10 борги повертав, а цього разу не повернув. З ОСОБА_11 він перебуває у дружніх відносинах, часто телефонували один одному, спільно проводили час у компанії. Декілька разів вони разом їли у кафе, одного разу з ними був ОСОБА_10 , при цьому була розмова про борг ОСОБА_10 , але він йому ножем не погрожував. У нього був господарський ніж розкладний, який іноді був в автомобілі, вдома або він носив його в кишені. Можливо, хтось міг чути бесіду про борг, ОСОБА_10 обіцяв повернути гроші. Про борг ОСОБА_10 було відоме його оточенню.

Зазначив, що у серпні 2017 р. або раніше він дав ОСОБА_10 гроші - 200 доларів, щоб ОСОБА_10 придбав для нього 5 стаканів трави, яку він вживає шляхом куріння. Йому невідомо, чи знав ОСОБА_11 про борг ОСОБА_10 . Однак ОСОБА_10 обіцяного не виконав, гроші не повертав, пояснював, що у нього проблеми з міліцією. Декілька разів він приїздив до ОСОБА_10 додому щоб нагадати про борг, розмовляв з його бабусею. 13.12.2017 р. він перебував у себе вдома коли ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_11 . У вечірній час ОСОБА_11 прийшов до нього в гуртожиток та сказав, що телефонував ОСОБА_10 , він зателефонував ОСОБА_10 , ОСОБА_10 повідомив, що готовий повернути частину боргу та запропонував зустрітися біля БК ім.Леніна у м.Слов?янську. Вони разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , який також прийшов до нього додому, поїхали до БК ім.Леніна. Оскільки його автомобіль некоректно працював, він заїхав у двір навпроти, зупинився під ліхтарем, відкрив капот та почав ремонтувати карбюратор. Він розмовляв по телефону з ОСОБА_10 , номер свого телефону, телефону Каліберди та ОСОБА_10 не пам?ятає. В цей час він попросив ОСОБА_11 піти та забрати гроші у ОСОБА_10 для нього, про його відносини з ОСОБА_13 нічого не було відомо, грошові кошти Каліберді за послуги він не передавав та не обіцяв передати. Коли ОСОБА_11 пішов за грошами, він ОСОБА_10 не телефонував, телефонував ОСОБА_11 щоб спитати коли той повернеться, оскільки вони мали намір поїхати до гаражу, щоб відремонтувати автомобіль. Каліберда був відсутній 15-20 хв., коли повернувся передав йому гроші, які він взяв правою рукою та поклав в автомобіль. Вони сіли в автомобіль та поїхали ремонтувати машину в гараж, коли на перехресті при зупинці на червоний сигнал світлофора по їх автомобілю почали стріляти, після чого він почав рухатися заднім ходом, оскільки невідомі люди прострілили вікно автомобіля, відбулося зіткнення з іншим автомобілем.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 189 КК України, не визнав та пояснив, що ОСОБА_14 він знає приблизно рік, між ними склалися дружні стосунки, номер мобільного телефону ОСОБА_14 не пам?ятає, у нього номер телефону НОМЕР_4 , іншими номерами телефонів він не користувався. 13.12.2017 р. приблизно о 20-00 20-30 год. йому зателефонував ОСОБА_5 , спитав, де він знаходиться, на що він відповів, що йде додому з кафе «Шашличок». ОСОБА_14 попросив підійти до БК ім.Леніна щоб забрати гроші у хлопця, який має там знаходитися та передати гроші для ОСОБА_14 . Він погодився, підійшов до БК ім.Леніна, де хлопець дістав та передав йому гроші. Він пішов та передав гроші ОСОБА_14 , ОСОБА_14 забрав всю суму, попросив, щоб він довіз його додому, на що ОСОБА_14 повідомив, що необхідно відремонтувати карбюратор і після цього він його довезе додому. До цього він ОСОБА_14 не бачив, розмовляв з ним по телефону. Він сів до автомобіля, в якому був ОСОБА_15 , вони поїхали, коли доїхали до магазину «Гулівер», їх підрізав автомобіль «Ланос», люди в цивільному одязі почали стріляти по машині, його били на газоні, в ОСОБА_14 стріляли. Він ОСОБА_10 не дзвонив, бачив його лише 2 рази: першого разу в кафе, іншого разу при передачі коштів. В кафе ОСОБА_10 ніхто не погрожував, вони відпочивали в кафе, де окрім нього та ОСОБА_10 були ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , інших друзів він знає в обличчя. Про борг ОСОБА_17 йому нічого не відомо, ОСОБА_14 про борги нічого йому не казав. Звідки у ОСОБА_10 його номер телефону, йому невідомо. Де ОСОБА_10 мешкає йому невідомо, він з ОСОБА_10 жодного разу з ним по телефону не розмовляв. Пояснити чому з його номеру телефону було здійснено 4 дзвінки на номер ОСОБА_10 13.12.2017 р. не може, він не дзвонив.

Однак, незважаючи на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що кілька місяців він знайомий з ОСОБА_18 . За декілька місяців до грудня 2017 він був у компанії, де познайомився з ним. Сам він вживає наркотичні засоби шляхом куріння, перебуває під наглядом нарколога, притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України. У нього є знайомий на ім`я ОСОБА_19 , у якого ОСОБА_10 купив 10 стаканів коноплі для власного вживання та віддав за них 7000 грн., але коноплю ОСОБА_19 йому не дав. ОСОБА_14 знав про цю ситуацію та пообіцяв забрати у ОСОБА_20 коноплю, за свої послуги він візьме 5 стаканів, на що він погодився, оскільки ОСОБА_21 боявся, у останнього репутація особи, яка може «порізати», а сам він не міг забрати марихуану у ОСОБА_20 . Проте ОСОБА_14 свою обіцянку не виконав та коноплю у ОСОБА_20 не забрав. Повних даних ОСОБА_20 він не знає, той в м. Слов`янську вже не проживає.

10 грудня 2017 року йому зателефонувала його бабуся та повідомила, що у неї у дворі невідомий чоловік погрожує їй та налякав її. Вона передала телефон малознайомому ОСОБА_22 . Останній призначив йому зустріч у кафе «Мангал» на залізничному вокзалі. Приїхавши туди, він побачив компанію з 5-ти осіб, серед яких були ОСОБА_14 та ОСОБА_11 . ОСОБА_14 повідомив, що він повинен йому віддати борг 5 стаканів марихуани, була також розмова, що якщо не знайде траву, треба віддати грошима. Після його заперечень ОСОБА_14 приставив до його горла розкладний ніж та став погрожувати фізичною розправою, погрози він сприйняв як реальні та просив відстрочити строк для вирішення конфлікту, все це відбувалось на очах присутніх за столом у кафе. Наступного дня чи через день ОСОБА_14 призначив йому зустріч біля центрального входу до залізничного вокзалу, сів до автомобіля Білоногова ВАЗ-2108 та останній став вимагати 5000 грн. Під час поїздки вони приїхали до кафе на м-н Артема м. Слов`янська, де була та ж компанія, що і минулого разу. Він погодився віддати частину грошей та з ОСОБА_14 вони приїхали до нього додому, де він взяв у бабусі 500 грн. та виніс гроші ОСОБА_14 . Наступного дня йому телефонував ОСОБА_14 , але він не брав телефон, того ж дня він звернувся до поліції і коли він ввечері був у поліції, зателефонувала бабуся і сказала, що хтось стукає у калитку. Наступного дня у поліції помітили гроші та одягли на нього мікрофон, відеокамеру. Він зателефонував на телефон, з якого дзвонив ОСОБА_14 , але трубку взяв Каліберда та передав її ОСОБА_14 . Вони домовились про зустріч через 20-30 хв. біля БК ім. Леніна м. Слов`янська. Біля входу до ОСОБА_23 до нього підійшов ОСОБА_11 , при ньому зателефонував ОСОБА_14 та передав йому телефон. ОСОБА_10 повідомив, що він готовий передати 2000 грн., які ОСОБА_14 наказав передати ОСОБА_11 , що він і зробив. При усіх розмовах з ОСОБА_18 був присутній та знав, що той вимагає у нього гроші.

З показань свідка ОСОБА_24 вбачається, що вона проживає разом із своїм онуком ОСОБА_9 . В середині грудня 2017 року в темну пору доби в вечірній час вона почула стук у двері. На порозі будинку стояв невідомий хлопець (на теперішній час їй відомо, що це ОСОБА_25 ), який став в грубій формі розмовляти, погрожував спалити будинок та вимагав надати йому її онука. Вона злякалася та зателефонувала онуку, передавши трубку невідомому. Вони про щось розмовляли, після чого той вийшов через калитку. За калиткою вона побачила ще двох хлопців, впізнати яких не зможе. Наступного дня зі слів онука їй стало відомо, що вони знов його перестріли та ОСОБА_14 вимагав від нього гроші 5000 грн. Онук приходив та брав з дому 500 грн. та пояснив її, що інакше вони не відчепляться, але він не має перед ними боргу, вони приставили до його горла ніж та сказали віддати що є. Кого саме він мав на увазі, окрім ОСОБА_14 , вона не знає. Через 2-3 дні онук брав ще 2000 грн. в період з 12 по 15.12.2017.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що у грудні 2017 він зустрів ОСОБА_27 та ОСОБА_5 та вони попросили допомогти відремонтувати їх автомобіль ВАЗ-2108. Він сів на заднє сидіння, за кермом був ОСОБА_14 , поруч з ним ОСОБА_11 . Спочатку вони поїхали на декілька СТО, які були зачинені. Потім вирішили поїхати за інструментами, перед цим заїхали у двір будинку напроти БК ім. Леніна м. Слов`янська, де ОСОБА_11 кудись пішов, а він також відійшов справити природні потреби. Коли повернувся, вони усі сіли до автомобіля та поїхали. Перед світлофором на вул. Ж.Революції м. Слов`янська вони зупинились, в салоні грала музика. Раптом їх автомобіль «підрізав» ДЕУ-Ланос без спец. знаків поліції та він почув постріли, їх витягли з автомобіля та положили на землю, одягнувши кайданки. Поліцейських було біля 7 осіб, було більше 1 пострілу, точну кількість не знає, пошкоджено скло переднє ліве ВАЗ-2108. Він не бачив, щоб ОСОБА_14 та ОСОБА_11 чинили спротив. Грошей він ні у Каліберди, ні в автомобілі не бачив, звідки на його руках сліди нашарування спец. порошку не може пояснити. Під час затримання їх автомобіль не рухався заднім ходом.

Свідок ОСОБА_28 суду пояснила, що в середині грудня 2017, точної дати не пам`ятає, біля 20-ї години вона разом з матір`ю знаходилась в автомобілі таксі та вони зупинились на вул. Ж.Революції (Василівська) перед перехрестям з вул. Банківською напроти магазину «Гулівер». Попереду стояв інший автомобіль. Раптово перед цим автомобілем зупинився ДЕУ-Ланос, з якого стали вибігати люди, вона почула постріли. Вони злякалися та вийшли з автомобіля. Вона зрозуміла, що працівники поліції когось затримали, бо вони поклали трьох осіб на землю обличчям вниз. Перед цим автомобіль, який стояв перед їх автомобілем, став рухатись заднім ходом та зіткнувся з їх автомобілем. Потім приїхало ще кілька автомобілів з поліцейськими, які записали їх дані та вони пішли додому.

Свідок ОСОБА_29 надала суду показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_28 , вказавши, що ці події відбулися 13.12.2017 біля 20 год.

З пояснень свідка ОСОБА_30 вбачається, що вона працює офіціантом в кафе «Мангал», візуально знає ОСОБА_5 як клієнта кафе. Він іноді приходив до кафе в компанії чоловіків поїсти. Останній раз вона його бачила більше 6 місяців тому, у її присутності будь-яких конфліктів за участю ОСОБА_14 не було.

Свідок ОСОБА_31 суду пояснила, що у 2017 році, точно не пам`ятає, вона знаходилась за місцем свого проживання АДРЕСА_3 , та біля 20-21 години чула сильний шум, лай собак, а також стук. Вранці вона побачила, що калитка сусідів з буд. № 26 розбита. Сусідка ОСОБА_32 її повідомила, що до неї приходили якісь 2-3 хлопці, вимагали якісь гроші. Один з хлопців переліз до двору, а інші чекали біля калитки. З кого вони вимагали гроші та хто це був вона не пояснювала.

Свідок ОСОБА_33 суду пояснив, що взимку, точної дати не пам`ятає, він разом із товаришем ОСОБА_34 були запрошені до відділу поліції в якості понятих. Їм пояснили, що у потерпілого вимагають гроші. У їх присутності гроші у сумі 2000 грн. по 100 грн. номіналом працівники поліції помітили спецзасобами, відкопіювали купюри та гроші вручили потерпілому. За вказівкою працівників поліції вони пішли за потерпілим у бік паспортного столу по вул. Університетській, щоб побачити кому він віддасть гроші. У потерпілого задзвонив телефон, після чого він пішов у двір будинку напроти ОСОБА_23 , а вони зайшли до двору напроти. Кому він передавав гроші вони не бачили. Через деякий час потерпілий пройшов повз них в напрямку магазину «Гулівер». Вони теж пішли в той бік та почули постріли. Коли туди прийшли, вони побачили, що там розташований ВАЗ-2108 білого кольору, біля якого на землі лежали троє затриманих. На передньому пасажирському сидінні він бачив гроші. Що затримані пояснювали, він не пам`ятає. Гроші були вилучені у його присутності, опечатані та їх номери співпадали з купюрами, які раніше надавалися потерпілому. Одного із затриманих відвезли до лікарні, інших до відділу поліції, автомобіль на евакуаторі відвезли в опечатаному стані.

Свідок ОСОБА_35 надав суду пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_36 . Додатково зазначив, що у одного із затриманих при просвічуванні спец. лампою на задньому кармані брюк було спеціальне світло. Працівники поліції складали протоколи, з якими вони знайомились та підписували. Перед врученням грошей потерпілому останнього обшукали та інших грошей не виявили.

Свідок ОСОБА_37 , яка допитана у судовому засіданні в порядку ст.352 ч.9 КПК України, пояснила, що вона знайома з ОСОБА_5 , який погрожував її чоловіку та вимагав у нього гроші. У минулому році, протягом літа-осені, у її присутності він говорив, що її чоловік заборгував йому гроші, чи був її чоловік насправді винен гроші, їй невідомо, однак ОСОБА_5 погрожував всім, у тому числі її дитині. Окрім неї та чоловіка ще був присутній ОСОБА_6 . Погрози від ОСОБА_5 були неодноразові, прізвище, ім?я та по батькові чоловіка не назвала. ОСОБА_5 з ОСОБА_6 вимагали гроші, вона зверталася до правоохоронних органів, але потерпілою у кримінальному провадженні не визнана, рішення немає. Зазначила, що точно не пам?ятає, однак протягом жовтня грудня 2017 року мали місце повідомлені нею обставини. ОСОБА_5 затримали 13.12.2017 р., про що вона прочитала в газеті. Про ОСОБА_9 та вимагання у нього грошей їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_38 , який допитаний у судовому засіданні в порядку ст.352 ч.9 КПК України, пояснив, що у грудні 2017 року він відпочивав зі своїми друзями у кафе «Мангал» на залізничному вокзалі м. Слов`янська. За сусіднім столом в 5-6 м від них відпочивала компанія, серед яких він знає ОСОБА_39 на прізвисько «Голова». Останній розмовляв з якимось хлопцем з їхнього столу про гроші, а потім приставив до горла чи грудей ножа, після чого ОСОБА_14 сів за стіл. Ніхто з персоналу кафе чи відвідувачів ніяких дій з цього приводу не вчиняв. Через деякий час він вийшов до прибиральні, а коли повернувся, їх компанії вже не було. Конфліктів з ОСОБА_14 у нього не було.

Свідок ОСОБА_40 суду пояснив, що він мешкає на АДРЕСА_4 . По сусідству з ним через три будинки проживає хлопець на ім`я ОСОБА_41 з бабусею. Також свідок знає ОСОБА_5 як мешканця міста. У грудні 2017 року, у вечірній час, точної дати не пам`ятає, він був у себе у дворі та почув шум, стукали по воротах та вікнах та щось кричали. Він подивився і побачив, що біля будинку ОСОБА_42 стоїть автомобіль ВАЗ-2108 бежевого кольору, а біля калитки стояв ОСОБА_14 , який стукав у калитку та щось кричав на адресу мешканців будинку. Це тривало біля 10-15 хвилин, але ніхто йому зауважень не робив. Більше він нікого не бачив окрім ОСОБА_14 .

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.01.2018 року та довідки до нього, вбачається, що свідок ОСОБА_40 на фотознімку під номером 1 впізнає ОСОБА_43 , як чоловіка, який у вечірній час 12.12.2017 року знаходився поблизу буд. АДРЕСА_5 та голосно кричав до господарів вказаного будинку, за рисами обличчя.

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Аналізуючи протокол вказаної слідчої дії, суд не приймає до уваги викладені у протоколі пред`явлення осіб для впізнання від 11.01.2018 року відомості стосовно показань ОСОБА_44 про те, що він впізнав ОСОБА_27 як особу, яка 12.12.2017 на вул. Комара м. Слов`янська перебувала біля буд. № 26 та голосно кричала на господарів будинку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_40 пояснив, що бачив біля двору потерпілого одного ОСОБА_5 , ОСОБА_11 він того дня там не бачив. З огляду на це протокол пред`явлення особи для впізнання від 11.01.2018 року, під час якого свідок впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка перебувала біля будинку № 26, суд до уваги не приймає.

Свідок ОСОБА_45 суду пояснив, що взимку 2017-2018 року точний час не пам`ятає він був у компанії хлопців ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ще декількох, яких він не знає. Вони разом сиділи в кафе, вживали їжу та спілкувались. Будь-яких конфліктних ситуацій при цьому не було. Він хоча і виходив палити, але їх стіл перебував у полі зору. Біля них був розташований телевізор та гучно грала музика, тому не було чути про що розмовляли люди за сусідніми столами.

Аналізуючи показання потерпілого ОСОБА_9 у сукупності з показаннями свідків, допитаних у судовому засіданні, суд зазначає, що вони в цілому узгоджуються між собою. Так, показання потерпілого ОСОБА_9 з приводу вимагання у нього грошових коштів ОСОБА_5 та погроз заподіяння тяжких тілесних ушкоджень 10.12.2017 р. у кафе «Мангал» повністю підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_46 , допитаного в порядку ст.352 ч.9 КПК України, та частково підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_47 , які були очевидцями зазначених подій. При цьому показання свідка ОСОБА_47 у частині відсутності будь-яких конфліктних ситуацій суд сприймає критично, оскільки ОСОБА_45 підтримує дружні стосунки з обвинуваченими, в той час як свідок ОСОБА_38 перебував за сусіднім столом в іншій компанії, відомостей про його заінтересованість у справі у суду немає. Свідком ОСОБА_30 , яка працює офіціантом у кафе «Мангал», було підтверджено ту обставину, що ОСОБА_5 є клієнтом кафе, іноді приходив в компанії чоловіків.

Показання потерпілого ОСОБА_9 щодо візиту ОСОБА_5 у вечірній час додому до нього підтверджуються показаннями його бабусі свідка ОСОБА_24 та сусідів ОСОБА_9 свідків ОСОБА_44 та ОСОБА_48 .

Свідок ОСОБА_26 підтвердив суду, що 13.12.2017 р. у вечірній час він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приїздили на автомобілі ВАЗ 2108 у двір навпроти БК ім.Леніна, де ОСОБА_6 кудись пішов, а коли повернувся, вони сіли в автомобіль та поїхали. Зазначені обставини узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_49 та ОСОБА_50 щодо зустрічі потерпілого біля БК ім.Леніна задля передачі грошей.

Показання свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 та ОСОБА_26 , які були очевидцями затримання обвинувачених, в цілому узгоджуються між собою, однак суд не приймає показання свідка ОСОБА_26 в тій частині, що він не бачив грошей ні в Каліберди, ні в автомобілі, оскільки зазначені показання спростовуються показаннями понятих ОСОБА_50 та ОСОБА_49 , які пояснили суду, що на передньому сидінні автомобіля вони бачили грошові кошти, номери яких співпадали з купюрами, які раніше були надані потерпілому.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_51 , допитаної у судовому засіданні в порядку ст.352 ч.9 КПК України, суд зазначає, що нею не повідомлено суду обставини, що мають значення для цього кримінального провадження, тому суд сприймає її показання як обставини, що характеризують особу ОСОБА_5 у відповідності до положень ч.3 ст.88 КПК України.

Відповідно до заяви ОСОБА_9 від 11.12.2017 р. на ім?я начальника Слов?янського ВП ГУНП, він просить вжити заходів до ОСОБА_39 за прізвиськом «Голова», який систематично погрожує йому фізичною розправою, під загрозою застосування ножа вимагав грошові кошти 10.12.2017 р. (а.к.п.187, том 2).

11.12.2017 р. до ЄРДР за № 0003122 було внесено відомості за рапортом ст. о/у СКП Слов?янського ВП про те, що до нього звернувся громадянин ОСОБА_52 з вимогою вжити заходів до громадянина ОСОБА_53 , який систематично, з погрозою тяжких тілесних ушкоджень, вимагає гроші у громадянина ОСОБА_52 (а.к.п.188, том 2).

Відповідно до протоколу огляду особистих речей ОСОБА_9 від 13.12.2017 р., розпочатого о 18-10 год., оглядом встановлено, що ОСОБА_9 вдягнений у спортивну болоневу темно-синьо-коричневу куртку з капюшоном, у правій зовнішній кишені, як пояснив ОСОБА_9 , знаходиться належний йому мобільний телефон марки «Нокіа», моноблок у корпусі чорного кольору з сім-картою оператора «Водафон», у лівій зовнішній кишені знаходиться пачка з сигаретами марки «ЛакіСтрайк» та запальничка, під курткою вдягнений светр темно-синього кольору, джинсові брюки синього кольору, в правій зовнішній кишені яких знаходяться два ключі від вхідних дверей, взутий у кросівки сірого кольору, під якими вдягнені шкарпетки чорного кольору. Як пояснив ОСОБА_9 , інших речей та предметів у предметах його одягу не виявлено (а.к.п.177, том 2).

Згідно протоколу огляду та вручення грошових коштів від 13.12.2017 року о 18-50 год. було оглянуто грошові купюри номіналом 100 (сто) гривень НБУ кожна у кількості 20 (двадцяти) купюр на загальну суму 2000 грн., з наступними серіями та номерами: СИ1687239, ГЖ8802908, ВЛ4325022, ВЮ9025659, МЄ5908387, ВХ9198812, МЕ9433612, КМ5439396, МА0512011, АЖ8779227, ГГ0705469, МП7151811, КА7115522, КН9248146, ТБ1416839, ГЦ7405188, ГА6346198, КС1713950, ВЕ5893732, ЕЧ1402259, з них було знято копії, які оглянуті та скріплені підписами учасників і понятих. Кожна з купюр була оброблена спеціальною рідиною «ЛЮМИНОР», грошові кошти були надані ОСОБА_9 , який помістив їх до лівої зовнішньої кишені спортивної куртки (а.к.п.178-186, том 2).

З протоколу огляду місця події від 13.12.2017 року з фототаблицею до нього, складеного у період часу з 20-55 год. до 22-45 год., вбачається, що навпроти центрального входу до магазину «Гулливер», який знаходиться за адресою: м. Слов`янськ, вул. Банківська, буд. 87, було зупинено автомобіль, в якому знаходилося три особи: обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а також свідок ОСОБА_26 . В ході проведення слідчої дії у ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_26 були взяті змиви з рук, оглянутий автомобіль марки ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_3 , в салоні якого, на поверхні водійського сидіння виявлені розкладний ніж та гроші номіналом по 100 грн. у кількості 20 штук з наступними серіями та номерами: СИ1687239, ГЖ8802908, ВЛ4325022, ВЮ9025659, МЄ5908387, ВХ9198812, МЕ9433612, КМ5439396, МА0512011, АЖ8779227, ГГ0705469, МП7151811, КА7115522, КН9248146, ТБ1416839, ГЦ7405188, ГА6346198, КС1713950, ВЕ5893732, ЕЧ1402259. В ході огляду багажного відсіку виявлено металевий предмет, схожий на пістолет, на якому міститься маркування «А-101» 4,5 мм (ВВ САL) та пластикову рукоятку з металевою телескопічною викидною пружиною. Всі виявлені предмети було вилучено та поміщено до спец.пакетів (а.к.п.163-166, том 2).

Згідно із протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 14.12.2017 р., проведеної на підставі постанови прокурора № 587т від 13.12.2017 р. Зміст інформації, отриманої в ході проведення заходу: 13.12.2017 р. приблизно о 18 год. 00 хв. слідчим в службовому приміщенні Слов?янського ВП було оглянуто особистий одяг потерпілого ОСОБА_9 , у якого систематично вимагає грошові кошти ОСОБА_5 . Далі слідчий оглянув та вручив потерпілому ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 2000 грн. купюрами по 100 грн., перед цим вказані грошові кошти були сфотографовані, їх серії та номери вписані в протокол і за допомогою спец. засобів помічені написом «Вимагання». Далі приблизно о 20 год. 30 хв. неподалік від БК ім.Леніна по вул.Університетській м.Слов?янськ відбулася передача грошових коштів між потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , якого відправив ОСОБА_5 для отримання грошових коштів та чекав його, знаходячись неподалік в автомобілі ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_3 . Відразу після цього працівниками поліції біля магазину «Гулівер», по вул.Банківській (Жовтневої революції) було затримано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які з місця вчинення злочину намагались втекти на зазначеному автомобілі. В ході огляду в автомобілі були виявлені помічені грошові кошти та на руках і одязі останніх сліди від них. Окрім цього в автомобілі було виявлено предмет, схожий на пістолет, та телескопічну палицю. На підставі ст.208 КПК України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було затримано (а.к.п.174-175, том 2).

Судом було досліджено відеозапис, який є додатком до зазначених протоколів.

Оцінюючи зазначені докази, суд зазначає наступне.

Негласні слідчі (розшукові) дії це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню. Рішення про проведення негласних (слідчих) розшукових дій приймає слідчий, прокурор, а у випадках, передбачених КПК України, - слідчий суддя за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором. Виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину (ч.1,3,4 ст.246 КПК України).

Контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин, та проводиться в таких формах: контрольована поставка, контрольована та оперативна закупка, спеціальний слідчий експеримент, імітування обстановки злочину. Про результати контролю за вчиненням злочину складається протокол, до якого додаються речі і документи, отримані під час проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії. Порядок і тактика проведення контрольованої поставки, контрольованої та оперативної закупки, спеціального слідчого експерименту, імітування обстановки злочину визначається законодавством (ст.271 КПК України).

Пунктом 1.12.4 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні визначено, що спеціальний слідчий експеримент полягає у створенні слідчим та оперативним підрозділом відповідних умов в обстановці, максимально наближеній до реальної, з метою перевірки дійсних намірів певної особи, у діях якої вбачаються ознаки тяжкого чи особливо тяжкого злочину, спостереження за її поведінкою та прийняттям нею рішень щодо вчинення злочину.

Рішення про проведення контролю за вчиненням злочину прокурор викладає у своїй постанові, яка має відповідати вимогам ст.ст. 246, 251 КПК України, зокрема у рішенні про проведення цієї слідчої (розшукової) дії зазначається строк її проведення.

Згідно п.5.1 цієї Інструкції постанова слідчого, прокурора про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, клопотання про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії та додатки до нього, протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які містять відомості про факт та методи проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а також відомості, що дають змогу ідентифікувати особу, місце або річ, щодо якої проводиться або планується проведення такої дії, розголошення яких створює загрозу національним інтересам та безпеці, підлягають засекречуванню. Згідно п.5.9 після завершення проведення негласних слідчих (розшукових) дій грифи секретності матеріальних носіїв інформації підлягають розсекреченню на підставі рішення прокурора, який здійснює повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, з урахуванням обставин кримінального провадження та необхідності використання матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій як доказів після проведення таких дій, у випадку, якщо витік зазначених відомостей не завдасть шкоди національній безпеці України. Таке рішення оформлюється постановою прокурора, який здійснює повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, що погоджується керівником прокуратури. Пунктом 5.30 Інструкції передбачено, що до розсекречених матеріалів доступ надається разом з іншими матеріалами досудового розслідування у порядку ст.290 КПК України.

При цьому процесуальний закон не покладає на сторону захисту подавати будь-які клопотання щодо такого відкриття, такий обов`язок відкрити матеріали, а саме процесуальні документи щодо проведення негласних слідчих дій, покладається на сторону обвинувачення.

Таким чином, відкриттю, окрім протоколів, у яких зафіксовано хід та результати проведення певних дій, в обов?язковому порядку підлягають і матеріали, які є правовою підставою проведення таких дій (ухвали, постанови, клопотання, доручення), що забезпечить можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких дій як доказів. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16.03.2017 р. № 5-364кс16, 12.10.2017 р. № 5-237кс15, № 748/3070/15-к від 12.04.2018 року, № 544/12215/15-к від 25.07.2018 року.

Однак стороною обвинувачення стороні захисту та суду не надано постанову прокурора про проведення спеціального слідчого експерименту у цьому кримінальному провадженні, постанову прокурора про розсекречення матеріальних носіїв інформації.

Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому КПК України. Згідно з ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України. Органи державної влади та їх посадові особи, у тому числі ті, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, згідно з ч.2 ст.19 Конституції України зобов?язані діяти лише в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України та рішення Конституційного Суду України від 20.10.2011 р. № 12-рп/2011, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Таким чином порушення гарантій отримання доказів, передбачених Конституцією України щодо свободи людини і громадянина, особистої недоторканості, таємниці телефонних розмов є безумовною підставою для визнання доказів недопустимими.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що з врахуванням вищезазначених положень чинного законодавства, суд не може визнати допустимими докази, надані стороною обвинувачення протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 14.12.2017 р. (а.к.п.174,175, том 2) та додаток до нього, оскільки стороною обвинувачення не доведено перед судом дотримання положень КПК України при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії, жодних процесуальних документів, що б свідчили про її законність та відповідність ст.271 КПК України, суду не надано.

З протоколу затримання ОСОБА_6 від 13.12.2017 р. вбачається, що 13.12.2017 р. о 20-40 год. ОСОБА_6 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, під час особистого обшуку було вилучено джинсові брюки з мобільним телефоном Bravis F 180 імей1: НОМЕР_5 , імей 2: НОМЕР_6 (встановлено сім карту № НОМЕР_7 ), куртку (а.к.п.24-27, том 2).

Ухвалою слідчого судді від 15.12.2017 р. проникнення до транспортного засобу марки ВАЗ 2108 білого кольору, державний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_54 , у зв?язку із встановленням та переслідуванням осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, визнано законним, слідчому надано дозвіл на проведення обшуку зазначеного автомобіля (а.к.п.167-168, том 2).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.12.2017 року та довідки до нього, потерпілий ОСОБА_9 на фотознімку під номером 3 впізнав ОСОБА_43 , як особу, котру знає як ОСОБА_55 , за формою та рисами обличчя.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.12.2017 року та довідкою до нього, підтверджується, що потерпілий ОСОБА_9 на фотознімку під номером 2 впізнав ОСОБА_39 , як особу, котру знає на ім?я ОСОБА_56 , за формою та рисами обличчя.

Аналізуючи протоколи пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_9 від 14.12.2017 р., суд не приймає ці протоколи як належні та допустимі докази, оскільки суду не надано достовірних відомостей на підтвердження виконання вимог закону при проведенні вказаних слідчих дій, а саме потерпілий особисто знайомий з обвинуваченими, цей факт жоден з них не заперечував, а пред`явлення для впізнання як слідча дія полягає в пред`явленні свідку, потерпілому, підозрюваному певного об`єкта для того, щоб вони могли встановити його тотожність або відмінність з тим об`єктом, який спостерігали раніше, зберегли в пам`яті і про який давали показання (ст.ст. 228-231 КПК України). Окрім того, суд зазначає, що надані потерпілому при впізнанні ОСОБА_6 фотознімки мають між собою різкі відмінності у зовнішності, оскільки лише ОСОБА_6 зображений на фотознімку з тілесними ушкодженнями обличчя.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 14.12.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_9 останній в приміщенні службового кабінету № 306 СВ Слов`янського ВП ГУНП України в Донецькій області детально розповів як та за яких обставин 13.12.2017 р. о 20 годині 30 хв. неподалік від БК ім. Леніна, по вул. Університетській (Леніна), він передав грошові кошти у розмірі 2000 грн. обвинуваченому ОСОБА_6 (а.к.п.154-157, том 2).

Протоколом огляду від 14.12.2017 року підтверджується, що в палаті № 0, яка заходиться у відділенні травматології, розташованої за адресою: м. Слов`янськ, вул. Шевченка, 40, були виявлені та вилучені штани темно синього кольору з емблемою фірми «Nike», на поверхні яких містяться сліди бруду, наявні розриви, що належать ОСОБА_5 , вказані штани були поміщені до поліетиленового пакету та запечатані паперовою склейкою (а.к.п.150, том 2).

Згідно протоколу огляду від 14.12.2017 року слідчим було оглянуто та вилучено мобільний телефон «ASSISTANT» (imei 1 - НОМЕР_8 ; imei 2 НОМЕР_9 ), в якому у слоті для SIM-карти знаходиться сім-картка «Vodafonе» з написом « НОМЕР_10 » та флеш-карта. Разом з телефоном перебувають дві пластикові картки з SIM-картками мобільних операторів «Life», «TELE2», та пластикова картка оператора «Vodafonе» без сім-картки. Зазначений телефон та пластикові картки добровільно надала палатна медична сестра ОСОБА_57 , вказавши, що ці речі надав їй ОСОБА_5 в приміщенні травматологічної лікарні 13.12.2017 року (а.к.п.137,138, том 2).

Протоколом огляду від 25.01.2018 р. зафіксовано огляд слідчим предметів, вилучених 14.12.2017 р. в приміщенні відділення хірургії за адресою: АДРЕСА_6 , 1) пластикова карта від сім-карти, з порожнім отвором для сім-карти з написом «Vodafone Power to you» у червоно-білому кольорі, з надписом на зворотньому боці Pin1:00001149 Puk1: НОМЕР_11 мобільний номер НОМЕР_12 ; 2) пластикова картка з сім-картою у червоному кольорі з написом білою фарбою № 1 для смартфонів, сім-карта з написом Life:), зі зворотнього боку штрих код , мобільний номер НОМЕР_13 ; 3) пластикова карта із сім-картою чорного кольору з написом з лицьової сторони Ваш номер НОМЕР_14 , ісс НОМЕР_15 , сім карта НОМЕР_15 3G, 4G tele 2, зі зворотнього боку pin№ НОМЕР_16 ; puck: НОМЕР_17 ; 4) мобільний телефон, під батареєю якого виявлено наклейку з написом Assistant AS-4211 Clasic imei1: НОМЕР_8 іmei2:85987 s/n НОМЕР_18 та карту пам?яті чорного кольору PYK MB MADE in TAIWAN. За допомогою службового ноутбука було оглянуто файли, які знаходились на зазначеній карті пам?яті. Так, в папці My music виявлено файли, зокрема: 1) +19-1049 (розмір файлу 286 КБ, створений 11.12.2017 р. 18:10:49, змінений 11.12.2017 о 18:10:48), 2) -2317 (розмір файлу 166 КБ, створений 13.12.2017 р. 20:23:17, змінений 13.12.2017 р. 20:23:16).

Протоколом огляду від 26.01.2018 року зафіксовано огляд слідчим за участю потерпілого ОСОБА_9 оптичного диску з назвою «Додаток до протоколу огляду від 25.01.2018 р.», який був відкритий, та на якому міститься файл +19-1049 з записом розмови двох чоловіків, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . З приводу цього, ОСОБА_9 пояснив, що в цій розмові ОСОБА_5 вимагав у нього гроші у розмірі 5000 грн. В подальшому було відкрито наступний файл -2317, на якому містився запис розмови двох чоловіків, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також розмова ОСОБА_5 з ОСОБА_9 , який розмовляв по телефону з ОСОБА_6 . В ході вказаної бесіди було встановлено, що ОСОБА_9 передав грошові кошти саме ОСОБА_6 за проханням ОСОБА_5 (а.к.п.115-117, том 2).

Звукові файли, що містяться на оптичному диску (файли № 5, № 11 а.к.п.207, том 2) були відтворені у судовому засіданні, зміст розмов ОСОБА_9 та ОСОБА_5 відповідає відомостям, зазначеним у протоколі огляду від 26.01.2018 р.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.01.2018 року та довідки до нього, свідок ОСОБА_24 на фотознімку під номером 3 впізнає ОСОБА_39 , як чоловіка, який вимагав гроші у її онука ОСОБА_9 , та у грудні 2017 року незаконно проник на територію подвір`я її будинку, погрожував її онуку, за рисами обличчя (а.к.п.128-130, том 2).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.01.2018 року та довідки до нього, вбачається, що свідок ОСОБА_40 на фотознімку під номером 4 впізнає ОСОБА_39 , як чоловіка, який 12.12.2017 року знаходячись поблизу б. АДРЕСА_5 у вечірній час сильно стукав у квартирку та вікна вказаного будинку, за рисами обличчя (а.к.п.131-133, том 2).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 19.01.2018 року за участю свідка ОСОБА_46 з фототаблицею та планом-схемою до нього вбачається, що ОСОБА_38 зазначив, що 10.12.2017 року він знаходився у кафе «Мангал», що розташоване у районі залізничного вокзалу м. Слов`янська, вказав розташування столів у вказаному кафе, а також місця, де того дня сиділи ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , а саме з одного боку столу сиділи ОСОБА_9 та ОСОБА_5 (зліва направо), а навпроти них ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 та ОСОБА_61 на прізвисько « ОСОБА_62 » (також зліва направо). Також ОСОБА_38 вказав, що бачив, що того дня між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виник конфлікт, та ОСОБА_5 погрожував ОСОБА_9 ножем, він чув, що між ними була розмова, в якій ОСОБА_5 казав щось про гроші, а ОСОБА_9 відповідав, що згоден (а.к.п.118-124, том 2).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.01.2018 року та довідкою до нього підтверджується, що свідок ОСОБА_38 на фотознімку під номером 4 впізнає ОСОБА_5 , як чоловіка, який 10.12.2017 р., сидячи за столом у кафе «Мангал», яке знаходиться на залізничному вокзалі м. Слов`янська, приставив ножа до шиї ОСОБА_9 і вимагав у нього гроші, за загальними рисами обличчя, формою очей, губ, обличчя (а.к.п.125-127, том 2).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.01.2018 року та довідкою до нього підтверджується, що свідок ОСОБА_38 на фотознімку під номером 1 впізнає ОСОБА_6 , як чоловіка, який 10.12.2017 р., сидячи за столом у кафе «Мангал», яке знаходиться на залізничному вокзалі м. Слов`янська, бачив, як ОСОБА_5 підставив ніж до горла ОСОБА_9 і вимагав у нього гроші, за загальними рисами обличчя, формою очей, губ, обличчя (а.к.п.108-110, том 2). Суд приймає зазначений протокол слідчої дії, як такий, що відповідає вимогам ст.228 КПК України та зазначає, що надані свідку для впізнанні фотознімки не мають між собою різких відмінностей за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення, особи, зображені на фотознімках, є особами однієї статі та не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню. Додатково суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 зображений на фотознімку з незначним пошкодженням обличчя, але зазначена обставина не вплинула на суть проведеної слідчої дії, оскільки особа, яка зображена на фотознімку № 2, також має незначні пошкодження обличчя, а інші вимоги ч.7 ст.228 КПК України слідчим при проведенні пред?явлення особи для впізнання за фотознімками дотримано.

Висновком експертизи дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин № 3/11-31 від 27.12.2017 року встановлено, що на поверхнях 20 купюр номіналом 100 гривень України, серії номер: СИ1687239, ГЖ8802908, ВЛ4325022, ВЮ9025659, МЄ5908387, ВХ9198812, МЕ9433612, КМ5439396, МА0512011, АЖ8779227, ГГ0705469, МП7151811, КА7115522, КН9248146, ТБ1416839, ГЦ7405188, ГА6346198, КС1713950, ВЕ5893732, ЕЧ1402259 виявлені нашарування спеціальної хімічної речовини (на чотирьох купюрах: СИ1687239, ГЦ7405188, ВЕ5893732, МА0512011, з лицьової сторони, виявлені нашарування речовини, що має люмінесценцію блакитного кольору у вигляді напису «ВИМАГАННЯ»). На поверхні двох медичних серветок (згідно пояснювального тексту змиви з правої та лівої руки ОСОБА_6 ), на поверхні штанів-джинсів (згідно пояснювального тексту належать ОСОБА_6 ), на поверхні двох медичних серветок (згідно пояснювального тексту змиви з правої та лівої руки ОСОБА_5 ), на поверхні штанів (спортивні, згідно пояснювального тексту належать ОСОБА_5 ), на поверхні медичної серветки (згідно пояснювального тексту змив з керма автомобіля ВАЗ 2108), на поверхні двох медичних серветок (згідно пояснювального тексту змиви з правої та лівої руки ОСОБА_26 ) виявлені нашарування спеціальної хімічної речовини, які співпадають між собою, співпадають з речовиною, виявленою на поверхні банкнот, та наданим зразком спеціальної хімічної речовини (згідно пояснювального тексту зразок спецзасобу), за своїми фізико-хімічними властивостями та мають спільну родову належність. На поверхні куртки (згідно пояснювального тексту належить ОСОБА_6 ) нашарування спеціальної речовини не виявлено (а.к.п.43-54, том 2).

Потерпілий ОСОБА_9 у присутності двох понятих впізнав ніж, який 10.12.2017 року у кафе «Мангал» ОСОБА_5 приставляв до його шиї та вимагав гроші, що підтверджується протоколом пред`явлення речей для впізнання від 26.01.2018 року з фототаблицею (а.к.п.111-114, том 2).

Висновком судової експертизи холодної зброї № 2/2-787 від 04.01.2018 р. встановлено, що ніж та предмет з руків?ям чорного кольору, що вилучені в ході огляду місця події 13.12.2017 р. в багажному відсіку автомобілю марки ВАЗ 2108 не є холодною зброєю. Зазначений ніж є ножем туристичним господарсько-побутового призначення, промислового виробництва. Предмет з руків?ям чорного кольору є телескопічною палкою з гнучким ударним елементом промислового виробництва (а.к.п.144-149, том 2).

Висновком судової балістичної експертизи № 2/2-786 від 12.01.2018 р. встановлено, що пістолет № « НОМЕР_19 », вилучений 13.12.2017 в ході огляду автомобіля марки ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , є короткоствольним пневматичним пістолетом газобалонного типу «Анікс 101» № « НОМЕР_19 » калібру 4,5 мм, російського виробництва. Питання щодо придатності до стрільби досліджуваного пістолета не вирішувалося, оскільки даний пістолет до категорії вогнепальної зброї не відноситься (а.к.п.35-38, том 2).

З протоколу огляду від 26.02.2018 р. вбачається, що слідчим був оглянутий мобільний телефон Bravis F180, який був вилучений у ОСОБА_6 під час обшуку затриманого та поміщений у сейф-пакет. За допомогою комбінації *#06# на екрані висвітився номер imei71710, imei НОМЕР_20 . Серед контактів у зазначеному телефоні виявлено номер з написом НОМЕР_21 , Дима МТС НОМЕР_22 , ОСОБА_63 ))) НОМЕР_23 . В меню «дзвінки» в пункті набрано виявлено номер НОМЕР_24 , час 20:21, час виклику 00:00:11. Серед прийнятих НОМЕР_25 о 19:54, час виклику 00:00:13. Під задньою кришкою телефону виявлено сім-карту МТС, включивши телефон у меню свій номер відображено НОМЕР_26 (а.к.п.104-106, том 2).

Згідно із протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 01.02.2018 р., здійсненого на підставі ухвали слідчого судді від 30.01.2018 р., уповноваженою особою ПрАТ «ВФ Україна», були надані відомості, які містять інформацію про IMEI мобільного телефону з сім-картками абонентських номерів № НОМЕР_27 , № НОМЕР_28 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_29 , які знаходились в мобільних телефонах з 00-00 год. 01.06.2017 р. до 31.12.2017 р. (а.к.п.200-201, том 2).

В судовому засіданні було досліджено оптичний диск додаток до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 01.02.2018 р., зі змісту розміщених на ньому файлів вбачається, що за номером телефону НОМЕР_28 ( ОСОБА_5 ) за період по 11.12.2017 р. включно зафіксовано з?єднання з абонентом номеру телефону НОМЕР_29 ( ОСОБА_9 ) 10.12.2017 р. о 16-24 год. (тривалість з?єднання 144 секунди), о 16-28 год. (тривалість з?єднання 66 с.), та 11.12.2017 р. о 14-27 год. (тривалість з?єднання 44 секунди), о 18-11 год. (тривалість з?єднання 73 секунди), о 19-13 год. (тривалість з?єднання 1 секунда), о 19-14 год. (тривалість з?єднання 46 секунд). За номером телефону НОМЕР_7 ( ОСОБА_6 ) зафіксовано з?єднання з абонентом номеру телефону НОМЕР_29 ( ОСОБА_9 ) у період по 13.12.2017 р. включно: 12.12.2017 р. о 17-04 год. (тривалість з?єднання 0 секунд) та 13.12.2017 р. о 19-54 год. (тривалість з?єднання 14 секунд), о 19-55 год. (тривалість з?єднання 81 секунда) та о 20-21 год. (тривалість з?єднання 13 секунд). Окрім того, за вищезазначеними абонентськими номерами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зафіксовано з?єднання між ними 08.12.2017 р. (4 рази), 09.12.2017 р. (9 разів) та 10.12.2017 р. (12 разів). Зазначені відомості про з?єднання абонентів мобільного зв?язку узгоджуються між собою за кожним з абонентських номерів.

Аналізуючи вищезазначений додаток до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 01.02.2018 р. у сукупності з показаннями потерпілого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_5 , протоколом огляду та вручення грошових коштів від 13.12.2017 р., з якого вбачається, що огляд закінчено о 19-30 год., суд приходить до переконання, що 13.12.2017 р. по телефону ОСОБА_6 з потерпілим розмовляв ОСОБА_5 , оскільки потерпілий у своїх показаннях зазначив, що він зателефонував на номер мобільного телефону, з якого йому телефонував ОСОБА_5 (відповідає з?єднанню о 19-54 год. - 19-55 год. з номером НОМЕР_7 ), але на дзвінок відповів ОСОБА_6 та передав телефон ОСОБА_5 , з яким він домовився про зустріч біля будинку культури ім.Леніна за 20-30 хв. Зазначені обставини спростовують показання ОСОБА_6 в тій частині, що йому телефонував ОСОБА_5 і у телефонній розмові просив його піти на зустріч для отримання грошей.

За змістом показань потерпілого, свідків ОСОБА_50 та ОСОБА_49 , у сукупності із додатком до протоколу тимчасового доступу від 01.02.2018 р. вбачається, що свідки ОСОБА_33 та ОСОБА_35 за вказівкою працівників поліції йшли по вул.Університетській м. Слов`янська за потерпілим ОСОБА_9 у бік паспортного столу, щоб побачити, кому він віддасть гроші. У потерпілого задзвонив телефон, після чого він пішов у двір будинку навпроти БК.

Потерпілий пояснив, що під час зустрічі до нього підійшов ОСОБА_6 , у його присутності зателефонував ОСОБА_5 та передав йому телефон, ОСОБА_5 у телефонній розмові наказав передати ОСОБА_6 гроші, що він і зробив. Однак, відомостей за номером НОМЕР_7 про з?єднання 13.12.2017 р. у період часу після 19-54 год. з номером НОМЕР_28 ( ОСОБА_5 ) немає. В той же час, наявні відомості про з?єднання 050-975-55-90 13.12.2017 р. о 20-23 год. з номером НОМЕР_30 (тривалість 44 секунди) та о 20-24 год. (тривалість 9 секунд).

Відомостей про абонента НОМЕР_30 стороною обвинувачення суду не надано, тимчасовий доступ до відомостей про його з?єднання органом досудового розслідування не здійснювався.

Висновком судовопсихіатричної експертизи № 157 відносно ОСОБА_5 , встановлено, що ОСОБА_5 виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості, в період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час скоєння кримінального правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, в стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час хронічними психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.к.п.76-79, том 2).

З протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_6 від 19.02.2018 р. вбачається, що ОСОБА_6 15.12.2017 р. в умовах камери ІТТ № 7 ГУНП в Донецькій області у розмові зі співкамерником підтвердив, що він за проханням іншої особи підійшов до потерпілого та забрав у нього гроші, зазначив, що йому невідомо, чи був потерпілий винен грошові кошти цій особі. Зі змісту протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії вбачається, що зазначена слідча (розшукова) дія проведена у відповідності до ухвали слідчого судді Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_64 №8690т від 14.12.2017 р., за дорученням слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП ОСОБА_65 № 4618т від 14.12.2017, протокол складено старшим оперуповноваженим ВКП Слов`янського ВП ГУНП ОСОБА_66 . Однак стороною обвинувачення зазначену ухвалу Апеляційного суду Донецької області, доручення слідчого стороні захисту не відкрито в порядку ст. 290 КПК України, суду також не надано.

З протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_9 від 14.12.2017 р. вбачається, що 13.12.2017 р. у період часу з 20:21:20 год. до 20:24:30 год. за адресою: буд.53 по вул.Університетській м.Слов?янськ ОСОБА_9 передав ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 2000 грн. Зі змісту протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії вбачається, що зазначена слідча (розшукова) дія проведена у відповідності до ухвали слідчого судді Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_64 №8653т від 13.12.2017 р. (а.к.п.205-206, том 2). Однак стороною обвинувачення зазначену ухвалу Апеляційного суду Донецької області також стороні захисту та суду не надано.

Оцінюючи доводи сторони захисту щодо недопустимості зазначених доказів, суд зазначає наступне.

Положенням ч.1 ст.258 КПК України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання у приватне спілкування без ухвали слідчого судді. Відповідно до положення ст.261 КПК України аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без її відома на підставі ухвали слідчого судді, якщо є достатні підстави вважати, що розмови цієї особи або інші звуки, рухи, дії, пов?язані з її діяльністю або місцем перебування тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування.

З огляду на вищезазначене рішення Конституційного Суду України від 20.10.2011 р. № 12-рп/2011, правову позицію Верховного Суду України від 16.03.2017 р., викладену у постанові № 5-364кс16, прецендентну практику Європейського Суду з прав людини, зокрема згідно рішення ЄСПЛ від 11.12.2008 р. у справі «Мирилашвілі проти Росії» зазначив, що у змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх, суд зазначає, що з врахуванням вищезазначених положень чинного законодавства, суд не може визнати допустимими докази, надані стороною обвинувачення - протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_6 від 19.02.2018 р. та протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_9 від 14.12.2017 р., оскільки стороною обвинувачення не доведено перед судом дотримання положень КПК України при проведенні цих негласних слідчих (розшукових) дій, жодних процесуальних документів, що б свідчили про їх законність та відповідність ст.261 КПК України суду не надано, внаслідок чого суд позбавлений можливості встановити які конкретно негласні слідчі (розшукові) дії були санкціоновані слідчим суддею, на який строк та чи діяли правоохоронні органи у межах та у спосіб, передбачений відповідними судовими рішеннями, тобто з достатньою повнотою з?ясувати правові підстави та порядок застосування заходів, які тимчасово обмежували конституційні права і свободи ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , що становить основний критерій допустимості їх результатів як джерела доказів. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 20.03.2018 р. у справі № 51-39км18 (753/11828/13-к). Окрім того, на необхідності надання доступу стороні захисту до матеріалів, які стосуються негласних слідчих (розшукових) дій, як гарантії справедливого судового розгляду, наголошено у рішенні Європейського суду з прав людини від 27.10.2004 у справі «Едвардс і Льюїс проти Сполученого Королівства», в якому зазначено, що відповідно до вимоги справедливості, передбаченої ст.6 Коніенції, прокуратура мала ознайомити захист з усіма доказами у справі як на користь, так і проти обвинуваченого, і те, що у вказаній справі цього не було зроблено, призвело до недоліків судового розгляду.

Згідно протоколу огляду оптичного диску диск інв.№ D236Т від 13.12.2017 р., що є додатком до протоколу проведення негласної слідчої дії проведення аудіо- та відеоконтролю та проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, за участю потерпілого ОСОБА_9 , слідчим оглянуто оптичний диск з відеофайлом, на якому потерпілий ОСОБА_9 чекає неподалік від БК ім.Леніна по вул.Університетській м.Слов?янська у темний час доби. Далі, як заявив потерпілий ОСОБА_9 , до нього підійшов ОСОБА_6 і між ними виник діалог. Потерпілий заявив, що гроші у сумі 2000 грн. він передав ОСОБА_67 за проханням ОСОБА_5 , пообіцявши, що потім віддасть інші гроші, оскільки ОСОБА_5 вимагав у нього 5000 грн. (а.к.п.101-103, том 2).

Оцінюючи зазначений доказ, суд зазначає, що не може визнати його допустимим згідно доктрини «плодів отруєного дерева», а саме визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які б не були отримані, якби не були отримані перші. Оскільки відеозапис було здійснено під час проведення негласних (слідчих) розшукових дій контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту та аудіо- та відеоконтролю ОСОБА_9 , протоколи за результатами яких визнані судом недопустимими доказами, як такі, що отримані в порядку, не передбаченому КПК України, протокол зазначеної слідчої дії щодо огляду відеозапису за участю потерпілого також є недопустимим доказом.

Судом було досліджено речові докази, а саме куртку ОСОБА_6 , джинсові брюки ОСОБА_6 , штани ОСОБА_5 , пістолет з 14 кулями, грошові кошти номіналом по 100 грн. у кількості 20 штук, які вилучені під час обшуку автомобіля ВАЗ 2108, змиви з обшивки сидіння автомобіля, керма автомобіля, обох рук ОСОБА_5 , ОСОБА_26 та ОСОБА_6 , зразок спеціальної речовини.

Під час дослідження судом зазначених речових доказів було встановлено, що вони востаннє опечатані експертом після проведення експертних досліджень, пакування речових доказів пошкоджень немає, тобто після експертних досліджень зазначені речові докази ніким не оглядалися.

Судом було досліджено речові докази викидний ніж та телескопічну палицю, які були вилучені під час обшуку автомобіля і востаннє були опечатані слідчим після проведення пред?явлення для впізнання потерпілому ОСОБА_9 , мобільний телефон Assistant, вилучений у ОСОБА_5 , який востаннє був опечатаний слідчим після проведення огляду.

Судом був досліджений мобільний телефон Bravis, вилучений у ОСОБА_6 під час затримання, який востаннє був опечатаний слідчим після його огляду. ОСОБА_6 підтвердив, що це його мобільний телефон.

Оцінюючи доводи захисника ОСОБА_68 про визнання недопустимими речових доказів (штани, куртка, телефони ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , гроші) та відомостей, які містяться в протоколах відносно речових доказів і висновків експерта про ці речові докази, суд вважає необхідне зазначити наступне.

Допустимість доказів це їх правова придатність для використання у кримінальному процесі як аргументів у доказуванні. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому законом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Допустимість доказів означає, що: 1) фактичні дані як докази одержані уповноваженим на те суб?єктом; 2) фактичні дані одержані у встановленому законом порядку з дотриманням процесуальної форми, яка гарантує захист прав та законних інтересів громадян; 3) фактичні дані та сам процес їх одержання належним чином закріплені та засвідчені; 4) зібрані докази та інші матеріали кримінальної справи загалом дозволяють здійснити перевірку достовірності та законності одержання фактичних даних.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці, зокрема в рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тексейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» застосовує різновид доктрини «плодів отруєного дерева», коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Відповідно до положення ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Згідно зі ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завертням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

Так, згідно протоколу огляду місця події від 13.12.2018 р. вбачається, що гроші номіналом по 100 грн. у кількості 20 штук з наступними серіями та номерами: СИ1687239, ГЖ8802908, ВЛ4325022, ВЮ9025659, МЄ5908387, ВХ9198812, МЕ9433612, КМ5439396, МА0512011, АЖ8779227, ГГ0705469, МП7151811, КА7115522, КН9248146, ТБ1416839, ГЦ7405188, ГА6346198, КС1713950, ВЕ5893732, ЕЧ1402259, були виявлені та вилучені на поверхні водійського сидіння автомобіля ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_3 .

Протоколом огляду від 14.12.2017 р. в палаті відділення травматології були виявлені та вилучені штани темно-синього кольору, які належать ОСОБА_5 .

Згідно протоколу огляду від 14.12.2017 р. слідчим було оглянуто та вилучено мобільний телефон «ASSISTANT», в якому у слоті для SIM-карти знаходить сім-картка «Vodafonе» та флеш-карта, добровільно надані палатною медичною сестрою яка повідомила, що ці речі надав їй ОСОБА_5 в приміщенні травматологічної лікарні 13.12.2017 року.

Відповідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 13.12.2017 р., в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 було вилучено джинсові брюки з мобільним телефоном Bravis F 180 imei1: НОМЕР_31 , imei2: НОМЕР_6 (встановлено сім карту № НОМЕР_7 ).

Як вбачається з положення ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ч.1 ст.99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об?єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них вищезазначених відомостей, можуть належати складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії.

Зазначені протоколи слідчих дій та протокол затримання ОСОБА_6 є джерелами речових доказів (грошові кошти, штани та мобільний телефон ОСОБА_5 та куртка, джинсові брюки та мобільний телефон ОСОБА_6 ) і належними та допустимими доказами у відповідності до положень ст.ст.85,86 КПК України. Додатково слід зазначити, що визнання судом недопустимими доказів протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спеціального слідчого експерименту від 14.12.2017 р. та протоколів за результатами аудіо-, відеоконтролю ОСОБА_6 та ОСОБА_9 не впливає на допустимість протоколів вищезазначених слідчих дій та висновків експертиз, оскільки протоколи за результатами проведення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій не є джерелами зазначених речових доказів.

В той же час суд погоджується з доводами захисника щодо недопустимості речових доказів по справі, з огляду на наступне.

Згідно протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 07.03.2018 р., у м.Бахмут у період часу з 16-45 до 18-15 год. ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_68 з матеріалами кримінального провадження у 2-х томах ознайомлені у повному обсязі, без обмежень в часі (а.к.п.190-191). За відомостями Бахмутської установи з виконання покарань № 6, наданими на запит суду, ОСОБА_5 утримується в Бахмутській УВП № 6 з 19.12.2017 р., у березні 2018 року вибував 01.03.2018 р. до Слов?янського ВП ГУНП (повернутий в той же день) та 12.03.2018 р. (повернутий 13.03.2018 р.) (а.к.п. 212 т.2), таким чином 07.03.2018 р. ОСОБА_5 перебував у зазначеній установі за адресою: АДРЕСА_7 .

Згідно із постановою від 14.12.2017 року були визнані та передані на зберігання речові докази мобільний телефон марки Bravis F180, імей НОМЕР_5 , мобільний телефон марки Assistant, імей НОМЕР_8 , які прийнято на зберігання до камери схову речових доказів Слов?янського ВП згідно квитанції № 279 (а.к.п.65-66, том 2).

Згідно із постановами від 08.01.2018 року були визнані та передані на зберігання речові докази штани темно-синього кольору, що належать ОСОБА_5 , брюки та куртка ОСОБА_6 , змиви ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_26 , зразок спец.рідини «ЛЮМІНОР», змиви з поверхні керма автомобілю та з поверхні водійського сидіння, двадцять купюр номіналом по сто гривень кожна, загальною сумою 2000 гривень: СИ1687239; ГЖ 8802908; ВЛ4325022, ВЮ9025659; МЄ5908387; ВХ9198812; МЕ9433612; КМ5439396; МА0512011; АЖ8779227; ГГ0705469; МП7151811; КА7115522; КН9248146; ТБ1416839; ГЦ7405188; ГА6346198; КС1713950; ВЕ5893732; ЕЧ1402259, вилучені 13.12.2017 року, які прийнято на зберігання до камери схову речових доказів Слов?янського ВП згідно квитанції № 21 (грошові кошти) та № 197 від 08.01.2018 р.(а.к.п.55-58, том 2).

Згідно із постановою від 10.01.2018 року були визнані та передані на зберігання речові докази ніж та предмет з руків`ям чорного кольору, які прийнято на зберігання до камери схову речових доказів Слов?янського ВП згідно квитанції № 199 від 10.01.2018 р. (а.к.п.63-64, том 2).

Згідно із постановою від 12.01.2018 року було визнано та передано на зберігання речовий доказ пістолет № « НОМЕР_19 », вилучений 13.12.2017 року, що є короткоствольним пневматичним пістолетом газобалонного типу «Анікс 101», магазин 14 куль, який прийнято на зберігання до камери схову речових доказів Слов?янського ВП згідно квитанції № 278 (а.к.п.39-40, том 2).

Під час судового розгляду встановлено, що вищезазначені речові докази були опечатані востаннє або слідчим після проведення певних слідчих дій, або експертом після проведення експертних досліджень, тобто стороні захисту під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження надані не були.

Відповідно до ч.2 ст.290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов?язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі - будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом?якшенню покарання. Сторони кримінального провадження зобов?язані здійснювати відкриття одне одній матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

З вищенаведених положень вбачається, що не відкриття матеріалів сторонами в порядку цієї статті є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими як докази. Положенням ч.3 ст.290 КПК України прямо передбачено, що прокурор або слідчий за його дорученням зобов?язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Надання стороною обвинувачення у суді матеріалів, до яких не було надано доступ стороні захисту, і долучення їх як доказів на стадіях судового розгляду порушує право обвинуваченого на захист, оскільки змушує його захищатися від так званих нових доказів без надання достатніх можливостей і часу для їх спростування. Ч.12 ст.290 КПК України фактично передбачає кримінальну процесуальну санкцію стосовно сторін кримінального провадження, яка реалізується в разі невиконання сторонами обов?язку щодо відкриття матеріалів, яка полягає в тому, що в майбутньому суд не має права допустити відомості як докази у невідкритих матеріалах. Так, не відкриття сторонами кримінального провадження одна одній матеріалів суттєво зменшує їх доказову базу, що, в свою чергу, може негативно вплинути на законність та обґрунтованість прийнятого судом рішення.

Невідкриття матеріалів сторонами одна одній в порядку ст.290 КПК України після закінчення досудового розслідування, а також додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, є підставою для визнання відомостей, що містяться в них, недопустимими як докази.

Також відповідно до принципу рівності сторін сторона обвинувачення не вправі приховувати, не надавати обвинуваченому матеріали, що перебувають у неї або доступні їй, які можуть допомогти обвинуваченому звільнитися від кримінальної відповідальності чи отримати менш суворий вирок. Це право (і відповідно обов?язок держави) було підтверджено у рішенні від 16.02.2000 у справі «Джасперс проти Сполученого Королівства». Таке правило стосується й матеріалів, які можуть викликати сумнів щодо доказів, наданих обвинуваченим.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що не відкриття стороною обвинувачення речових доказів у порядку ст.290 КПК України є єдиною підставою, що унеможливлює допущення відомостей, що містяться в них, як доказів для доказування у зазначеному кримінальному провадженні. Окрім того, зазначені обставини унеможливлюють прийняття судом як допустимих доказів вищезазначених протоколів проведення слідчих дій із зазначеними доказами (протокол огляду предметів, вилучених 14.12.2017 р. в приміщенні відділення хірургії від 25.01.2018 р., протокол огляду слідчим за участю потерпілого ОСОБА_9 оптичного диску додатку до протоколу огляду від 25.01.2018 р., протокол пред?явлення ножа для впізнання потерпілому від 26.01.2018 р., протокол огляду мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_6 від 26.02.2018 р., висновок експертизи дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин від 27.12.2017 р., висновок судової експертизи холодної зброї від 04.01.2018 р., висновок судової балістичної експертизи), оскільки зазначені докази хоча і є допустимими за своєю суттю, однак з урахуванням принципу безпосереднього дослідження доказів судом та «доктрини плодів отруєного дерева» не можуть бути допущеними для доказування обставин у кримінальному провадженні.

Аналізуючи показання ОСОБА_5 суд в цілому сприймає їх критично, але частково вважає їх достовірними щодо деяких фактичних обставин, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами по справі.

Так, показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо того, що він знайомий з потерпілим ОСОБА_9 , що ОСОБА_9 на його прохання передав гроші ОСОБА_6 , які останній передав ОСОБА_5 , суд приймає як достовірні, та такі, що відповідають фактичним обставинам та зібраним у кримінальному провадженні доказам. Аналізуючи показання ОСОБА_5 в тій частині, що гроші ОСОБА_9 передав саме для нього, а ОСОБА_6 нічого не було відомо про їх з ОСОБА_9 справи, суд вважає достовірними.

При цьому суд не приймає до уваги його показання в судовому засіданні в тій частині, що він ОСОБА_9 не погрожував ножем, оскільки вказані показання спростовуються показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_69 . Суд не приймає показання ОСОБА_6 та ОСОБА_47 , які також були очевидцями цих подій, щодо відсутності конфліктних ситуацій, оскільки вони підтримують між собою дружні стосунки.

Судом не приймаються показання ОСОБА_5 в тій частині, що ОСОБА_9 мав повернути йому борг, а не надати грошові кошти, які він вимагав у нього. ОСОБА_5 суду пояснив, що він декілька разів приїздив до потерпілого додому, щоб нагадати про борг, однак з показань свідків ОСОБА_44 , ОСОБА_24 та ОСОБА_31 та протоколів пред?ялення особи для впізнання за фотознімками вбачається, що ОСОБА_14 у вечірній час приїздив додому до потерпілого, стукав по воротах, голосно кричав. Свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що ОСОБА_5 розмовляв у грубій формі, погрожував спалити будинок, а свідок ОСОБА_31 показала, що наступного дня після цих подій калитка сусідів була розбита. ОСОБА_5 визнається, що він приїздив додому до потерпілого та розмовляв з його бабусею, однак характер вчинених ОСОБА_5 дій підтверджує саме вимагання у потерпілого грошових коштів, а не нагадування про борг.

Зазначені показання ОСОБА_5 суд вважає недостовірними та такими, що надані ним з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Аналізуючи показання ОСОБА_6 , суд також в цілому сприймає їх критично, але в частині щодо певних фактичних обставин визнає достовірними. Так, ОСОБА_6 пояснив, що під час зустрічі у кафе «Мангал» ОСОБА_5 . ОСОБА_9 ножем не погрожував. Ці показання судом не приймаються, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебувають у дружніх стосунках.

ОСОБА_6 пояснив, що він 13.12.2017 р. зустрівся з ОСОБА_5 лише після отримання грошей від ОСОБА_9 . Однак зазначені показання спростовуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , який показав що ОСОБА_6 прийшов до нього додому і вони разом поїхали в центр міста, свідка ОСОБА_26 , який показав, що ОСОБА_6 перебував з ними в автомобілі у дворі навпроти БК ім.Леніна, потім кудись пішов і повернувся, показаннями потерпілого ОСОБА_9 в тій частині, що він телефонував на номер телефону, з якого йому телефонував ОСОБА_5 та домовився про зустріч, та протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 01.02.2018 р. з додатком до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_9 телефонував на номер телефону, що належить ОСОБА_6 . Таким чином, розмова ОСОБА_9 з ОСОБА_5 по телефону ОСОБА_6 унеможливлює перебування ОСОБА_6 в іншому місці за умови, що з ОСОБА_5 він не зустрічався раніше в цей день.

Суд також критично сприймає показання ОСОБА_6 щодо того, що номером мобільного телефону НОМЕР_7 він не користувався, оскільки при його затриманні у нього були вилучені джинсові брюки з мобільним телефоном, в якому було встановлено сім-карту з зазначеним номером.

Зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає способом уникнення від кримінальної відповідальності.

В той же час судом приймаються показання ОСОБА_6 в тій частині, що він на прохання ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_9 та отримав від нього грошові кошти для передання ОСОБА_5 . Зазначені показання судом розцінюються як достовірні.

Аналізуючи інші вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, а провину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а саме вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, повністю доведено.

В той же час суд не погоджується з наявністю в діях обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуючої ознаки вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, з огляду на наступне.

Диспозицією ч.1 ст.189 КК України дано визначення вимаганню, згідно з яким вимаганням є вимога передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці. Диспозицією ч.2 ст.189 КК України передбачено ряд кваліфікуючих ознак цього злочину, до яких належать: вчинення злочину повторно, вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, вчинення злочину службовою особою з використанням свого службового становища, вчинення злочину з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень; вчинення злочину з пошкодженням чи знищенням майна; вчинення злочину, що завдало значної шкоди потерпілому.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009 р., вимагання є закінченим злочином з моменту пред?явлення вимоги, поєднаної з вказаними погрозами, насильством, пошкодженням чи знищенням майна, незалежно від досягнення поставленої винною особою мети.

Таким чином, об?єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, що інкримінується обвинуваченим (вимога передачі чужого майна з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому), утворюється з моменту пред?явлення вимоги про передачу майна та висловлення погрози заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, незалежно від отримання такого майна.

Законом про кримінальну відповідальність визначено поняття співучасті, згідно якого співучасть це умисна спільна участь декількох суб?єктів злочину у вчиненні умисного злочину (ст.26 КК України).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009 р., злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб?єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, за спільним умислом, і кожен з них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об?єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Стороною обвинувачення не доведено перед судом, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відбулася змова на вчинення вимагання, та що дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо вчинення вимагання з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень були узгодженими між собою. Судом встановлено, що 10.12.2017 р. ОСОБА_5 , сидячи на лавці за столом разом з ОСОБА_9 (з одного боку стола), вимагав від потерпілого ОСОБА_9 передати йому грошові кошти без жодної правової підстави, приставивши до його шиї ножа та погрожуючи заподіяти тяжкі тілесні ушкодження. ОСОБА_6 разом зі свідком ОСОБА_70 , а також невстановленою особою на ім?я ОСОБА_61 за прізвиськом « ОСОБА_62 », сиділи за тим столом, але з іншого боку, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_71 , показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_69 . Протоколом огляду місця події від 13.12.2017 р. підтверджується, що 13.12.2017 р. під час затримання обвинуваченого ОСОБА_5 на поверхні водійського сидіння автомобіля ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_5 , був виявлений розкладний ніж.

В той же час, ані потерпілий ОСОБА_9 , ані свідки ОСОБА_38 , ОСОБА_45 які були очевидцями події 10.12.2017 р. у кафе «Мангал», не зазначали про участь ОСОБА_6 у будь-якій формі у вимозі, пред?явленій ОСОБА_9 щодо передання грошових коштів ОСОБА_5 . Показаннями потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_24 , протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.01.2018 р. свідку ОСОБА_24 , підтверджується, що саме ОСОБА_5 10 грудня 2017 року зайшов на територію домоволодіння, де мешкає потерпілий ОСОБА_9 з бабусею, та, погрожуючи свідку ОСОБА_24 , вимагав зустрічі з ОСОБА_9 .

З показань потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_24 , протоколу пред?явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_72 від 11.01.2018 р. вбачається, що саме ОСОБА_5 12 грудня 2017 року приїхав додому до потерпілого, зайшов на територію подвір?я, стукав у вікна.

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 та протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 01.02.2018 р. з додатком до нього підтверджується, що ОСОБА_5 неодноразово телефонував ОСОБА_9 , а зафіксоване спілкування ОСОБА_9 з телефонним номером ОСОБА_6 зафіксовано 13.12.2017 р. тричі: о 19-54 год. 19-55 год. ОСОБА_9 телефонував на номер, з якого йому телефонував ОСОБА_5 , та домовлявся з ОСОБА_5 про зустріч, дзвінок о 20-21 год. ОСОБА_9 тривалістю 11-13 секунд відбувся безпосередньо перед зустріччю з приводу передачі грошей.

Протоколом огляду місця події від 13.12.2017 р., протоколом проведення слідчого експерименту від 14.12.2017 р. за участю потерпілого ОСОБА_9 , показаннями свідків ОСОБА_50 та ОСОБА_49 , показаннями потерпілого ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у сукупності з деталізацією телефонних з?єднань абонентів об?єктивно підтверджується та обставина, що ОСОБА_6 13.12.2017 р. на прохання ОСОБА_5 пішов на зустріч з потерпілим ОСОБА_9 задля отримання від останнього грошових коштів для передачі ОСОБА_5 . При зустрічі обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_9 останній передав ОСОБА_6 грошові кошти за вказівкою ОСОБА_5 , отриманою у телефонній розмові, та для передання ОСОБА_5 . Обставини щодо передання ОСОБА_9 грошових коштів ОСОБА_6 для ОСОБА_5 були визнані обвинуваченими у судовому засіданні.

Підсумовуючи вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що жодні дії ОСОБА_6 не утворюють об?єктивну сторону складу злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, адже він до потерпілого ОСОБА_9 не пред?являв вимоги про передачу грошових коштів, не погрожував йому застосуванням насильства. Окрім того, судом враховується та обставина, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.189 КК України, є корисливим злочином, тому у його складі обов?язковим елементом є корисливий мотив, який згідно наданих стороною обвинувачення доказів у ОСОБА_6 відсутній, адже грошові кошти передавалися ОСОБА_9 саме для ОСОБА_5 , а не для ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Так, у справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов?язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов?язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01 листопада 1996 року №9, визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов?язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи встановлені обставини та наведені норми процесуального права, суд приходить до переконання про ухвалення виправдувального вироку відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні вимоги передачі чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, у відповідності до положення п.3 ч.1 ст.373 КПК України, тобто за відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу зазначеного кримінального правопорушення.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинений злочин віднесений до категорії тяжких), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки; відомості про особу обвинуваченого (не працевлаштований, раніше судимий, характеризується за місцем проживання позитивно, на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходився під профілактичним наглядом лікаря нарколога з квітня 2003 р., з січня 2012 р. перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності»), перебуває у цивільному шлюбі, має малолітню дитину дочку ОСОБА_73 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також мати ОСОБА_5 ОСОБА_74 , 1954 р.н., є інвалідом 2 групи, страждає низкою захворювань, потребує постійного стороннього догляду. Судом також враховуються відомості, що характеризують потерпілого ОСОБА_9 , який є особою, яка вживає наркотичні засоби, притягається до кримінальної відповідальності за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних речовин.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається рецидив злочину.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації від 19.03.2018 року, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, Слов`янський МРВ з питань виконання кримінальних покарань та пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк неможливе та становить небезпеку для суспільства.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_5 буде досягнуто при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.189 КК України, оскільки враховує і спосіб вчинення злочину з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень з використанням ножа, та вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів. Такий вид і термін із реальним його відбуттям суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та таким, що відповідає вимогам статей 50 та 65 КК України, та не знаходить підстав для його пом`якшення шляхом застосування положень статті 75 КК України.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_5 від 14.12.2017 року фактичний час затримання ОСОБА_75 13.12.2017 року о 20:40, тому строк відбуття покарання слід обчислювати саме з дня фактичного затримання.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення експертизи холодної зброї, експертизи дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин, балістичної експертизи, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

У відповідності до положення ч.4 ст.174 КПК України необхідно скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді від 15 грудня 2017 року та 19 грудня 2017 року.

Відповідно до положень статті 100 КПК України, речові докази по справі ніж та предмет з руків?ям чорного кольору знищити, мобільний телефон марки Bravis F 180, IMEI НОМЕР_5 , повернути власнику ОСОБА_6 , мобільний телефон марки ASSISTANT, IMEI НОМЕР_8 , повернути власнику ОСОБА_5 , двадцять купюр номіналом по сто гривень кожна, загальною сумою 2000 грн.: СИ1687239, ГЖ8802908, ВЛ4325022, ВЮ9025659, МЄ5908387, ВХ9198812, МЕ9433612, КМ5439396, МА0512011, АЖ8779227, ГГ0705469, МП7151811, КА7115522, КН9248146, ТБ1416839, ГЦ7405188, ГА6346198, КС1713950, ВЕ5893732, ЕЧ1402259 повернути власнику ОСОБА_9 , штани темно-синього кольору повернути власнику ОСОБА_5 , брюки та куртку повернути власнику ОСОБА_6 , змиви з рук ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_26 , змиви з поверхні керма автомобіля та з поверхні водійського сидіння знищити, короткоствольний пневматичний пістолет газобалонного типу «Анікс 101» № « НОМЕР_19 », магазин 14 куль, який зберігається в Слов?янському ВП ГУНП за квитанцією № 278, конфіскувати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 189 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня фактичного затримання 13 грудня 2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув?язнення з 13.12.2017 р. по 07.11.2018 року з розрахунку 1 день попереднього ув?язнення дорівнює 1 дню позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в Бахмутській УВП № 6 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

ОСОБА_6 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, та виправдати у зв`язку із недоведеністю того, що в діянні ОСОБА_6 є склад кримінального правопорушення.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , процесуальні витрати за проведення експертизи холодної зброї № 2/2-787 від 04.01.2018 р. у сумі 715,00 грн., експертизи дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин № 3/11-31 від 27.12.2017 р. у сумі 1581,92 грн., балістичної експертизи № 2/2-786 від 12.01.2018 р. у сумі 572,00 грн. на користь держави.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді від 15 грудня 2017 року та 19 грудня 2017 року.

Речові докази, які зберігаються в камері схову Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області: ніж та предмет з руків?ям чорного кольору знищити, мобільний телефон марки Bravis F 180, IMEI НОМЕР_5 , повернути власнику ОСОБА_6 , мобільний телефон марки ASSISTANT, IMEI НОМЕР_8 , повернути власнику ОСОБА_5 , двадцять купюр номіналом по сто гривень кожна, загальною сумою 2000 грн.: СИ1687239, ГЖ8802908, ВЛ4325022, ВЮ9025659, МЄ5908387, ВХ9198812, МЕ9433612, КМ5439396, МА0512011, АЖ8779227, ГГ0705469, МП7151811, КА7115522, КН9248146, ТБ1416839, ГЦ7405188, ГА6346198, КС1713950, ВЕ5893732, ЕЧ1402259 повернути власнику ОСОБА_9 , штани темно-синього кольору повернути власнику ОСОБА_5 , брюки та куртку повернути власнику ОСОБА_6 , змиви з рук ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_26 , змиви з поверхні керма автомобіля та з поверхні водійського сидіння знищити, короткоствольний пневматичний пістолет газобалонного типу «Анікс 101» № « НОМЕР_19 », магазин 14 куль, який зберігається в Слов?янському ВП ГУНП за квитанцією № 278, конфіскувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов?янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим, захисникам та прокурору.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1