Справа №: 630/641/17
У Х В А Л А
Іменем України
30 серпня 2018 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю

прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_5

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

законних представників ОСОБА_8

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

потерпілого ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин, Харківської області кримінальне провадження відносно неповнолітніх ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України. ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених с.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України.

Судове засідання призначено на 30 серпня 2018 року об 11 год. 00 хв.

В судове засідання з`явилися прокурори, законні представники та захисники неповнолітніх обвинувачених, неповнолітні обвинувачені, потерпілий ОСОБА_14 .

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_11 раніше обраних запобіжних заходів.

Відповідно до ухвали Люботинського міського суду Харківської області від 02 липня 2018 року відносно ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31 серпня 2018 року.

Відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 31 серпня 2018 року згідно ухвали Люботинського міського суду Харківської області від 02 липня 2018 року.

Захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, щодо продовження ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 підтримав думку свого захисника.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_12 його законний представник та захисник підтримали думку захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_11 .

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник, законний представник заперечували проти задоволення клопотання, просили змінити запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання. В обґрунтування свого клопотання посилаються на те, що ОСОБА_13 укладено цивільно правову угоду, відповідно до якої ОСОБА_13 працевлаштований з цілодобовою зайнятістю.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_12 його законний представник та захисник підтримали думку захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_11 .

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 Кримінально-процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого ОСОБА_11 більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, аналізуючи дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він обвинувачуються в скоєнні зокрема тяжких кримінальних правопорушень, відсутні належні гарантії та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики їх ухилення від суду, вчинення іншого кримінального злочину, тиску на потерпілих та свідків, які не були допитані судом, доцільно вирішувати питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, що інкримінується обвинуваченому, відповідності особи обвинуваченого та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від суду, а тому, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на те, що ризики, які існували при обранні відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зникли, суд приходить до висновку про необхідність продовження такого запобіжного заходу на 2 місяці.

Суд приймає до уваги клопотання неповнолітнього ОСОБА_13 , його захисника та законного представника та враховує, що ОСОБА_13 має працювати для забезпечення свого існування, це є його правом, але з дотриманням норм трудового закондавства. Поряд з тим, слід звернути увагу на те,що згідно ст. 192 КЗпП заборонена праця осіб, які не досягли 18 років в нічний час, обвинувачений ОСОБА_13 не досяг 18 років.

Строк дії ухвали суду про обрання закінчується 31 серпня 2018 року. Однак, судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено і потребує часу для розгляду, тому строк дії запобіжних заходів, обраних відносно обвинувачених необхідно продовжити.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 181, 194, 199 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів відносно неповнолітніх обвинувачених задовольнити.

Міру запобіжного заходу відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань №27 Державної пенітенціарної служби України продовжити на 60 днів до 29 жовтня 2018 року включно.

Міру запобіжного заходу відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді домашнього арешту продовжити на 60 днів до 29 жовтня 2018 року включно, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 21.00 год. по 07.00 годину наступного дня.

Роз`яснити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_13 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Копію ухвали для виконання та здійснення контролю за поведінкою неповнолітнього ОСОБА_13 направити до Холодногірського ВП ГУНП України в Харківській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя(підпис) ОСОБА_1