Справа № 367/3617/18
Провадження №1-кс/367/686/2018
УХВАЛА
Іменем України

31 травня 2018року Ірпінський міський суд Київської області в складі:головуючого

слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря
ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000500 від 09.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, -
встановив:
До слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000500 від 09.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.

Згідно клопотання прокурор зазначає,що досудовим розслідуванням встановлено, що 14.10.2014 в місті Ірпені Київської області, у державного нотаріуса ОСОБА_4 було оформлено нотаріальну дію, а саме укладено договір дарування частини квартири, згідно якого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подарували 3/4 (три четверті) квартири АДРЕСА_1 . Дарунок оцінено в сумі 326 000 грн..

При цьому, досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 14.10.2014 в місті Ірпені не було, він не міг підписувати вищезазначений договір дарування. Окрім цього встановлено, що підпис від імені ОСОБА_5 як дарувальника, у вищезазначеному договорі, виконано не ОСОБА_5 , а іншою особою. Також встановлено, що ОСОБА_5 ніколи не був знайомий з ОСОБА_7 .

Із вищевикладеного вбачається, що державний нотаріус ОСОБА_4 неналежно засвідчила правочин та фактично незаконно відчужила частину квартири ОСОБА_5 , чим вчинила кримінальне правопорушення, яке і розслідується не даний час.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 09.07.2014 до Ірпінського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_5 , підписана ним же, до ВАТ «СБК-Прогрес», ОСОБА_6 , ОСОБА_8 про визнання права власності на частину квартири.

При цьому, досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 09.07.2014 в місті Ірпені не було, він не міг підписувати вищезазначений цивільний позов. Окрім цього встановлено, що підпис від імені ОСОБА_5 як позивача, у вищезазначеному позові, виконано не ОСОБА_5 , а іншою особою. Також встановлено, що ОСОБА_5 ніколи не знав ОСОБА_6 та ніяких стосунків з ним не мав.

Також в ході досудового слідства у даному кримінальному провадженні встановлено, що в травні-червні 2014 року ОСОБА_5 нібито звернувся із письмовим запитом до керівництва ВАТ «СБК-Прогрес» з проханням надати йому дублікат Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого органом приватизації Ірпінського комбінату «Прогрес» 28.10.1993 року.

При цьому встановлено, що в травні-червні 2014 року ОСОБА_5 в місті Ірпені не було, він не міг підписувати вищезазначений запит та вертатися до ВАТ «СБК-Прогрес». Окрім цього встановлено, що підпис від імені ОСОБА_5 у вищезазначеному запиті, виконано не ОСОБА_5 , а іншою особою. Також встановлено, що ОСОБА_5 ніколи не знав ОСОБА_6 та ніяких стосунків з ним не мав.

Таким чином є всі підстави вважати, що ОСОБА_7 майно набула незаконно, шляхом шахрайських дій та за допомогою підроблених документів, квартира АДРЕСА_1 подарована незаконно та підлягає поверненню, а договір дарування - скасуванню.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_9 від 23.02.2015 заяву ОСОБА_8 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Разом цим, на даний час ОСОБА_7 робить спробу зняти цей арешт та реалізувати незаконно набуту квартиру.

Зокрема звернулась до суду із заявою у справі № 367/1372/15-ц про скасування заходу забезпечення позову.

Просить накласти арешт на житлову квартиру:

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09;

Загальна площа: 68, 8м2;

Адреса: АДРЕСА_2 ;
Форма власності: приватна, ОСОБА_7 (3/4), ОСОБА_10 (1/4);

- та заборонити її відчуження третім особам, перереєстрацію, використання будь-якими особами до завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_11 у судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Власники майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судове засідання не викликались відповідно до ч 2 ст. 172 КПК України.
Слідчий суддя,заслухавши учасників процесу,дослідивши докази,додані до клопотання, вважає клопотання таким,що підлягає до задоволення.
У судовому засіданні встановлено, що у провадженні Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури перебувають матеріали кримінального провадження № 0000500 від 09.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.

Згідно витягу із ЄРДР вбачається,що Протягом 2014-2015р невідомі особи підробили підпис у договорі дарування квартири ОСОБА_5 та внаслідок чого використавши підроблений договір дарування заволоділи квартирою АДРЕСА_1 .

Також,у судовому засіданні встановлено,що вказана квартира по праву власності належить ОСОБА_7 -3/4 частини та ОСОБА_8 -1/4 частина.

Згідно статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1- 4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи викладені обставини,слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000500 від 09.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.170 ,171,172 КПК України, слідчий суддя, -

У х в а л и в :
Клопотання прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000500 від 09.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме житлову квартиру:

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09;

Загальна площа: 68, 8м2;

Адреса: АДРЕСА_2 ;
Форма власності: приватна, ОСОБА_7 (3/4), ОСОБА_8 (1/4),тимчасово,до скасування арешту у передбаченому цим кодексом порядку позбавивши ОСОБА_7 та ОСОБА_8 права на користування , розпорядження та відчудження даного майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції продовж п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1