Провадження № 1-кп/522/951/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю прокурора - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченої - ОСОБА_12 ,

захисника - ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса, кримінальне провадження № 0000197 від 117.03.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_12 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Ужгород, Закарпатської області, громадянка України, з середньою-спеціальною освітою, одружена, не працює, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачувана ОСОБА_12 , вчинила вербування людини з метою експлуатації з використанням уразливого стану особи щодо кількох осіб за наступних обставин.

Так, на початку січня 2015 року (більш точна дата не встановлена) ОСОБА_12 , за допомогою соціальної мережі Інтернет та сайту «Вконтакті» ("vk.com") з`ясувала в ході спілкування, що ОСОБА_14 займається пошуком роботи за кордоном та повідомила, що зможе допомогти з її працевлаштуванням на території Туреччини. Також поцікавилась у потерпілої чи є в неї ще знайомі дівчата, які шукають роботу, на що ОСОБА_14 запропонувала свою подругу ОСОБА_15 . Більш детально ОСОБА_16 пообіцяла поговорити при зустрічі та надала свій номер мобільного телефону.

У середині січня 2015 року, більш точної дати та часу не встановлено, в ході зустрічі в ресторані «Компот», який розташовано на перехресті вулиць Рішельєвської та Пантелеймонівської, що в Приморському районі в м. Одесі, ОСОБА_12 , умисно, з метою вербування людини задля сексуальної експлуатації з використанням її уразливого стану, діючи протиправно, довідалась в ході розмови, що ОСОБА_14 внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних її скрутним матеріальним становищем, боргами, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, наявності на утриманні малолітньої дитини, переконавшись, що вона перебуває в уразливому стані, усвідомлюючи цю обставину, використовуючи її у своїх протиправних цілях запропонувала ОСОБА_14 роботу повією на території Туреччини. При цьому роз`яснила їй умови проживання та праці, а також розміри оплати за надання нею сексуальних послуг клієнтам, а також пообіцяла оплатити їй витрати на переліт до Туреччини, які та повинна виплатити з першої зарплати, поставивши тим самим потерпілу в залежне від неї матеріальне становище.

Крім того ОСОБА_12 , з метою приспати пильність ОСОБА_14 , запевнила останню, що раніше неодноразово відправляла дівчат, які поверталися згодом додому заможними людьми і їм нічого не загрожувало.

У подальшому ОСОБА_12 періодично телефонувала зі свого мобільного телефону на телефон потерпілої, вела з нею переписку за допомогою програми миттєвого обміну повідомленнями «Viber», отримувала необхідні відомості (фотографії, дані про готовність закордонного паспорту, тощо) та продовжувала її вербувати для поїздки до Туреччини для зайняття проституцією.

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_12 , на початку січня 2015 року, більш точна дата та час не встановлена, знаходячись в невстановленому слідством місці з`ясувала у ОСОБА_14 , що ОСОБА_15 займається пошуком роботи закордоном.

Так, в середині січня 2015 року, в ході телефонної розмови із ОСОБА_17 , ОСОБА_12 довідалась, що та внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних її скрутним матеріальним становищем, боргами, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, наявності тяжкої хвороби, яка потребує високооплачуваного лікування, переконавшись, що вона перебуває в уразливому стані, усвідомлюючи цю обставину, умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях стала пропонувати ОСОБА_15 роботу повією на території Туреччини.

Також ОСОБА_12 аналогічно запевнила ОСОБА_15 , що раніше, неодноразово відправляла дівчат за кордон, які поверталися згодом додому заможними людьми і їм нічого не загрожувало.

15.03.2015, продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_12 , о 16 годині, знаходячись в кафе «Zara Pizara» за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 5, в ході зустрічі з ОСОБА_15 та ОСОБА_14 повторила умови та вказала розмір оплати за надання ними сексуальних послуг клієнтам (25 доларів СІЛА за одне задоволення статевої пристрасті з яких вона отримає половину) та пояснила, що ті проживатимуть на квартирі з іншими дівчатами, які теж працюють повіями, де їх будуть забезпечувати харчуванням, але за власний рахунок. Заробітна плата виплачується «менеджером» («Босом») по закінченню роботи в кінці робочого дня, а також пообіцяла оплатити їх витрати на переліт до Туреччини, які ті повинні виплатити з першої зарплати, поставивши тим самим потерпілих в залежне від неї матеріальне положення.

Отримавши від ОСОБА_14 та ОСОБА_15 згоду - ОСОБА_12 обговорила з ними дату вильоту, а саме 20.03.2015.

18.03.2015 на прохання ОСОБА_12 , за допомогою програми миттєвого обміну повідомленнями «Viber» ОСОБА_15 відправила їй фотографії свого паспорту для виїзду за кордон та фотографії зі своїм зображенням.

Однак, згодом ОСОБА_12 , дізнавшись що ОСОБА_14 , не зможе отримати паспорт для виїзду за кордон по незалежним від неї обставинам, запевнила потерпілу, що організує її перетин державного кордону України наступним авіарейсом.

У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, в невстановлений період часу, ОСОБА_12 забронювала електронні авіаквитки на рейс Р80717 «Одеса- Стамбул» на 20.03.2015, виліт о 12:00 годині на своє ім`я та на ім`я ОСОБА_15 .

Після чого, 20.03.2015 року приблизно о 10 годині, ОСОБА_12 разом з потерпілою на невстановленому автомобілі прибули до Міжнародного аеропорту "Одеса", який розташований за адресою: м. Одеса, 54, аеропорт ГА. Після проходження митного контролю, при посадці на літак ОСОБА_12 з ОСОБА_15 були затримані.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_12 заперечуючи свою провину спочатку судового розгляду, повністю визнала свою вину у вказаному кримінальному правопорушенні, та підтвердила, що за вказаними у вироку обставинами, вона знаходила дівчат, переконавшись, що вони перебувають у скрутному становищі, запропонувала їм роботу закордоном для зайняття проституцією, у вчиненому розкаюється.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачена та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченої ОСОБА_12 та інших учасників судового провадження. Тому, враховуючи думку прокурора, обвинуваченої, захисника, суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .

Приймаючи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_12 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена та її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 149 КК України, оскільки вона вчинила вербування людини, вчиненого з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, щодо кількох осіб.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_12 покарання у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченої, а саме, що злочин вона вчинила вперше, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_12 згідно зі ст. 66 КК України, суд враховує те, що вона щиро розкаялася у вчиненні кримінального правопорушення, має на утриманні малолітню дитину та бабусю і дідуся похилого віку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_12 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Таким чином, з урахуванням пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих обставин, вчинення злочину вперше, наявності утриманців, щирого розкаяння та відсутності завданої матеріальної шкоди, суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів із сторони обвинуваченої ОСОБА_12 можливо обрати покарання з випробуванням, тобто із застосуванням вимог ст.ст. 75-76 КК України.

З урахуванням вимог ст. 77 КК України, суд вважає за можливе додаткове покарання у вигляді конфіскації майна - не застосовувати.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази частково повернути за належністю, частково зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов під час провадження не заявлявся.

На підставі ст. ст. 75-76 КК України, керуючись ст.ст. 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд -

у х в а л и в:
ОСОБА_12 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України і призначити покарання за ч. 2 ст. 149 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_12 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_12 обов`язки:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання, роботи;

3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: диск DVD- R 239, DVD-R 226, карта пам`яті MSD №240, 225, талон на посадку до літака на ім`я Isaieva на 20.03.2015 року, талон на посадку до літака на ім`я Hrytsay/Konsuella, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Мобільний телефон марки iPhone 6 IMEI НОМЕР_1 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_12 вважати переданим за належністю

Паспорт на ім`я ОСОБА_15 № НОМЕР_2 - переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_15 вважати переданим за належністю.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій, прокурору.

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

23.04.2018