Провадження №1-кп/748/63/18
Єдиний унікальний № 748/2853/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2018 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 10 жовтня 2017 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, приймав участь в антитерористичній операції в районі АТО на території Донецької та Луганської областей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом під час мобілізації на особливий період, проходячи військову службу відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) № 357 від 11 грудня 2016 року, солдат, поставлений на всі види забезпечення, грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби, упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності покладається на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є справою всього українського народу і обов`язком кожного громадянина України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу під час мобілізації у війсковій частині НОМЕР_1 , польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), діючи з прямим умислом, направленим на самовільне залишення військової частини та місця служби, 01 лютого 2017 року без дозволу командира та поважних причин, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), повернувшись самостійно у розташування військової частини в АДРЕСА_2 12 березня 2017 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що військову частину залишив за сімейними обставинами, повернувшись у розташування військової частини продовжив військову службу та приймав участь в антитерористичній операції. Щиро розкаюється у вчиненому.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження та вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Дії обвинуваченого, що виразились у самовільному залишенні військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану органом досудового слідстваправильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є визнання вини, щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено. При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, зі слів має неповнолітню дитину, приймав участь в антитерористичній операції, обставини, за яких обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, суд вважає за можливе призначити йому покарання за ч.4 ст.407 КК України в межах санкції статті у виді позбавлення волі та враховуючи викладені обставини, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Судові витрати у справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 органом досудового слідства не обирався, підстав для його обрання до вступу вироку у законну силу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за цей злочин у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1