Провадження № 1-кс/344/8320/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0003824 від 21.10.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що 21.10.2018, близько 04 год. 14 хв., ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на службових автомобілях ТзОВ «Граніт» прибули до приміщення закладу «Національна лотерея», що розташований в м. Івано-Франківську по вул. Січових Стрільців, 3, на повідомлення про вчинення неправомірних дій відвідувачами вказаного закладу.

Увійшовши в середину приміщення вони побачили ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які відмовилися покидати приміщення закладу. З метою припинення неправомірних дій останніх, працівники охоронної фірми «Граніт» вжили необхідних заходів, спрямованих на те, щоб порушники покинули приміщення закладу «Національна лотерея».

Перебуваючи на вулиці, неподалік від входу до розважального закладу «Національна лотерея», не вчиняючи жодних дій, спрямованих на виклик працівників правоохоронних органів, проявляючи злочинну самовпевненість та безкарність, у ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник умисел на вчинення хуліганських дій щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Приводячи свій злочинний умисел у виконання, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи умисно, перебуваючи в громадському місці, з хуліганських спонукань, проявляючи особливу зухвалість, безпричинно та несподівано для потерпілого, почали наносити удари кулаками в різні ділянки тіла та голови ОСОБА_11 , внаслідок яких останній впав на землю.

Продовжуючи свої протиправні дії, маючи кількісну перевагу та розуміючи, що останній лежить на землі та будь-якого опору їм не чинить, діючи умисно, перебуваючи в громадському місці, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи вседозволеність та явну неповагу до встановлених в суспільстві правил і норм поведінки, з особливою зухвалістю, ОСОБА_6 , спільно із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжили наносити удари руками і ногами в різні частини тіла ОСОБА_11 , який в цей час перебував у лежачому положенні на землі.

Через деякий час, потерпілий ОСОБА_11 , зрозумівши, що по його тілу перестали наносити удари, піднявся на ноги та почав тікати із місця події, однак перебуваючи на перехресті вулиць Січових Стрільців та Гетьмана Мазепи, внаслідок спричинених йому тілесних ушкоджень, впав на проїзну ділянку дороги.

В свою чергу, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підбігли до нього, відтягнули в сторону, де ОСОБА_10 безпідставно застосував до потерпілого спеціальний засіб кайданки, надівши їх на зап`ястя рук з-заді за спиною.

Після цього, потерпілого ОСОБА_11 помістили на заднє пасажирське сидіння службового автомобіля марки «Renault Logan», р.н. НОМЕР_1 , на якому ОСОБА_7 та ОСОБА_5 повезли потерпілого у невідомому напрямку.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_11 було спричинено тілесні ушкодження.

Окрім цього, 21.10.2018, близько 04:20 год., одразу після вчинення хуліганських дій, а також безпідставного застосування ОСОБА_10 відносно ОСОБА_11 спеціальних засобів кайданок, розуміючи, що потерпілий не може чинити їм будь-якого опору, у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які перебували в м. Івано-Франківську, на перехресті вулиць Січових Стрільців та Гетьмана Мазепи, виник умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_11 для подальшого відкритого викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі потерпілого, ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_5 , розуміючи, що ОСОБА_11 перебуває у кайданках, не чинить їм жодного опору, незаконно помістили його на заднє сидіння автомобіля марки «Renault Logan», р.н. НОМЕР_1 , сіли до салону вказаного автомобіля, та не даючи потерпілому можливості керувати своїми діями, не повідомляючи йому про місце, куди вони прямують, впродовж 30 хв. незаконно утримували та доставили його у такий спосіб на територію складських приміщень, що в АДРЕСА_1 .

Таким чином, потерпілий ОСОБА_11 , перебуваючи у салоні автомобіля «Renault Logan», р.н. НОМЕР_1 , будучи одягнений в кайданки та під наглядом ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , всупереч своїй волі, не міг покинути салон автомобіля на протязі 30 хв.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, 21.10.2018, близько 04 год. 50 хв., після вчинення хуліганства, а також безпідставного застосування ОСОБА_14 відносно ОСОБА_11 спеціальних засобів кайданок, розуміючи, що потерпілий не може чинити їм будь-якого опору, перебуваючи неподалік складського приміщення АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою відкритого викрадення чужого майна витягнули ОСОБА_11 із салону автомобіля марки «Renault Logan», р.н. НОМЕР_1 , та діючи спільно, групою осіб, з корисливих мотивів повалили його на землю та почали наносити йому удари ногами в різні ділянки тіла з метою подолання опору.

В подальшому, коли потерпілий ОСОБА_11 лежав на землі, розуміючи, що він не чинить їм ніякого опору, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , знаходячись в безлюдному місці, усвідомлюючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, із кишень куртки та штанів останнього відкрито викрали грошові кошти в сумі 1800 гривень та мобільний телефон марки «Iphone 6» вартістю 5400 гривень. ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з викраденим майном покинули місце вчинення злочину, чим спричинив ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 7200 гривень.

22 жовтня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинений злочин; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх анкетні дані та місце проживання; Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не можливо, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що не виключатиме ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та можливості незаконно впливати на свідків, потерпілого у вказаному кримінальному провадженні. Застосування більш м`яких запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не можливо, оскільки такі види запобіжних заходів не виключатимуть ризиків впливу підозрюваного на свідків та потерпілого у ході спілкування з останніми.

З урахуванням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинений із застосуванням насильства, слідчий зазначив в клопотанні, що є необхідність не визначати розмір застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного клопотання заперечив, вважає наведені прокурором ризики недоведеними, не заперечивши при цьому обґрунтованість підозри, просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, зазначивши, що у нього на утриманні перебуває матір, 1944 року народження, яка перенесла інсульт та потребує сторонньої допомоги.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад шести років.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 22 жовтня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, відповідальність за які, відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних вище злочинів підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: даними, які містяться у протоколах огляду місця події, допиту потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколі пред`явлення речей для впізнання та інших матеріалах кримінального провадження у їх сукупності.

Враховуючи наведене вважаю, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 зазначеного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, не працює, не одружений та раніше не судимий.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею враховується тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, обставини вчинення злочину, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваного підтверджують існування ризиків передбачених ст.177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя не приймає до уваги посилання підозрюваного на те, що у нього на утриманні перебуває матір, 1944 року народження, яка перенесла інсульт та потребує сторонньої допомоги, оскільки вони належними доказами не підтверджені.

В той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання та відповідно для застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, а також керується ч.4 ст.183 КПК України, у відповідності до якої при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, і приходить до висновку, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 22 грудня 2018 року, включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання його під вартою здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 25 жовтня 2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1