Справа № 359/3976/18
Провадження № 1-кс/359/1126/2018
У Х В А Л А
Іменем України

31 травня 2018 м.Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю представника скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні суду з проведенням повної технічної фіксації судового засідання в режимі відео конференції із Здолбунівським районним судом Рівненської області, скаргу ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :

24.05.2018 до Бориспільського міськрайонного суду надійшла зазначена скарга, якою скаржник просить суд визнати неправомірною бездіяльність старшого слідчого Бориспільського відділу поліції ГП НП у Київській області ОСОБА_5 , щодо неповерненні ОСОБА_4 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Mercedes-Benz», номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 . Крім того, зобов`язати слідчого, повернути свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
В обґрунтування даної скарги представник скаржника ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що в провадженні Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області перебуває кримінальне провадження №0002741 відомості про яке внесено до ЄРДР 19.12.2017. В рамках даного кримінального провадження слідчим було тимчасово вилучено майно яке належить ОСОБА_4 , а саме: автомобіль марки «Mercedes-Benz», номер шасі (кузова) НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу, ключі запалювання та сигналізації. В подальшому, на підставі ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 18.12.2017 частина тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіль марки «Mercedes-Benz», номер шасі (кузова) НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , ключі запалювання та сигналізації були повернути ОСОБА_4 . В частині повернення свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу було відмовлено, з тих підстав, що постановою старшого слідчого Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 16 січня 2018 було призначено технічну експертизу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. На даний час експертизу даного свідоцтва про реєстрацію проведено, таким чином фактично відпала обставина у його знаходженні у слідчого. Вказане майне є тимчасово вилученим, арешт на нього слідчим не накладався. ОСОБА_4 неодноразово звертався до слідчого з метою повернення йому вилученого майна. Однак старший слідчий Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області ОСОБА_5 добровільно не виконує цей обов`язок. Вказані обставини стали підставою для звернення до слідчого судді з даною скаргою.
Старший слідчий Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області ОСОБА_5 не з`явився у судове засідання. Як вбачається з ч.3 ст.306 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом тим, згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

В ході розгляду даної скарги, слідчим суддею встановлено, що в провадженні Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області перебуває кримінальне провадження №0002741 відомості про яке внесено до ЄРДР 19.12.2017.
18 грудня 2017 в рамках даного кримінального провадження у ОСОБА_4 був вилучений автомобіль марки «Mercedes-Benz», номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , а також свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу, ключі запалювання та сигналізації.
Ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 18.12.2017 частина тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіль марки «Mercedes-Benz», номер шасі (кузова) НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , ключі запалювання та сигналізації була повернута ОСОБА_4 . В частині повернення свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу було відмовлено, з тих підстав, що в рамках кримінального провадження було призначено технічну експертизу.
В ході розгляду скарги також було встановлено, що 26.01.2018 був складений висновок експертизи свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу № НОМЕР_3 , відповідно до якого визначено, що бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 на автомобіль марки «Mercedes-Benz», номер шасі (кузова) НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , відповідає за способом друку та елементами захисту аналогічним бланкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України.
Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частина 1 ст.167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.171, частиною шостою ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, відповідно до кримінального процесуального законодавства України слідчий зобов`язаний внести клопотання слідчому судді про арешт вилученого майна. До цього часу вказаних дій слідчим зроблено не було.

Підставою для збереження вилученого майна органом досудового слідства може бути лише ухвала слідчого судді, винесена за результатами розгляду клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів або про арешт майна. Таким чином, перебування тимчасово вилученого майна не у його законного володільця можливе лише у визначених законом випадках.

Отже, утримання слідчим тимчасово вилученого майна є безпідставним.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Дані правові принципи викладені в ст. 1 Протоколу №1 (1952) до Конвенції, якою встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Отже, законодавцем чітко визначено, що на речовий доказ, який потрібен стороні кримінального провадження на певний термін досудового розслідування необхідно отримати ухвалу слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів (ст. 160-166 КПК України) або накласти на нього арешт (ст. 170-174 КПК України).

Зважаючи на те, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 на автомобіль марки «Mercedes-Benz», номер шасі (кузова) НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 має статус тимчасово вилученого майна, арешт на нього не накладався, підстави які слугували його знаходження у слідчого відпали, оскільки експертиза була проведена, слідчий суддя приходить до висновку про те, що дане свідоцтво має бути повернуто власнику чи користувачу на відповідальне зберігання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п.3 ч.2, ч.3 ст.307, ст. 372 КПК України,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 щодо неповернення ОСОБА_4 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу до автомобіля Mersedes- Benz д.н. НОМЕР_2 - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 щодо неповернення ОСОБА_4 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу до автомобіля Mersedes- Benz д.н. НОМЕР_2 .

Зобов`язати слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу до автомобіля Mersedes- Benz д.н. НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1