Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1058/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" липня 2018 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_4
представника установи виконання

покарань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконфенцзв`язку в залі суду в селищі Гусятин клопотання захисника засудженого - адвоката ОСОБА_4 про застосування до засудженого ОСОБА_6 Закону України «Про амністію у 2016 році», ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовчиці, Зарічненського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянин України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого:

03.02.2015 року вироком Рівненського міського суду Рівненської області за ст. ст. 186 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

29.10.2015 року вироком Зарічненського районного суду Рівненської області за ст. 185 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 03.02.2015 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 03.11.2015 року виправлено описку в мотивувальній частині вироку Зарічненського районного суду Рівненської області від 29.10.2015 року. Правильними вважати цифри та слова 03.02.2015 року. Виправлено описку в результативній частині того ж вироку від 29.10.2015 року, вказавши в резолютивній частині вироку «на підставі ст. 71 КК України».

Засудженого: 10.12.2015 року Рівненським міським судом Рівненської області за ст. ст. 190 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно призначено покарання у виді 4 роки 4 місяці позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області від 17.02.2016 року вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 10.12.2015 року залишено без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зараховано строк попередньою ув`язнення з 27.07.2015 року по 17.02.2016 року з розрахунку - одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

В С Т А Н О В И В:
05 липня 2018 року захисник засудженого - адвокат ОСОБА_4 звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з клопотанням про застосування до засудженого ОСОБА_6 . Закону України «Про амністію у 2016 році».

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_6 підпадає під дію пунктів «в» та «е» статті 1, статті 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» враховуючи те, що він на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» відбув більше половини призначеного строку основного покарання, має доньку, якій не виповнилось 18 років, стосовно якої не позбавлений батьківських прав, а також є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, тобто особою, яка підпадає під дію Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Захисник засудженого - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив застосувати до засудженого ОСОБА_6 . Закон України "Про амністію у 2016 році". Захисник вказав, що його підзахисний відбуває покарання у державній установі «Копичинська ВК №112» за вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 29.10.2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України. Також вказав, що йому не відомо про вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 10.12.2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ст. ст. 190 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника та просив застосувати до нього Закон України "Про амністію у 2016 році". Також вказав, що він відбуває покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 10.12.2015 року, яким його засуджено за ст. ст. 190 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України, а також відбув 1/2 частину призначеного судом строку покарання 07.03.2017 року.

Представник адміністрації державної установи «Копичинська ВК №112» в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки воно є безпідставним та не підлягає до задоволення, зіславшись на ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Прокурор в судовому засіданні висловив думку, що клопотання захисника засудженого - адвоката ОСОБА_4 є безпідставним, в задоволенні якого просив відмовити.

Суд, заслухавши засудженого, його захисника, представника адміністрації державної установи «Копичинська ВК №112» та думку прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання, дослідивши матеріали клопотання, матеріали, представлені державною установою «Копичинська ВК №112» та матеріали особової справи засудженого № 17-П-18 в їх сукупності, вважає що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема: не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами; учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Судом встановлено, що вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 03.02.2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 29.10.2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 03.02.2015 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 03.11.2015 року виправлено описку в мотивувальній частині вироку Зарічненського районного суду Рівненської області від 29.10.2015 року. Правильними вважати цифри та слова 03.02.2015 року. Виправлено описку в результативній частині того ж вироку від 29.10.2015 року, вказавши в резолютивній частині вироку «на підставі ст. 71 КК України».

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 10.12.2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч. 2, 186 ч. 2 КК України, і призначено покарання за ст. 190 ч. 2 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ст. 186 ч. 2 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком та призначено остаточне покарання у виді 4 роки 4 місяці позбавлення волі.

Після перегляду в апеляційному порядку вищевказаного вироку, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області від 17.02.2016 року вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 10.12.2015 року залишено без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зараховано строк попередньою ув`язнення з 27.07.2015 року по 17.02.2016 року з розрахунку - одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили.

Згідно представлених документів захисником засудженого - адвокатом ОСОБА_4 , зокрема: копії актового запису про народження №27 від 17 вересня 2002 року, довідок №01/28-1661, виданої Зарічненською районною державною адміністрацією 18.06.2018 року та №2224, виданої Дібрівською сільською радою Зарічненського району Рівненської області 12.06.2018 року, копії посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Рівненською обласною радою 02 червня 1995 року, ОСОБА_6 є батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якої не позбавлений батьківських прав, а також являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи (Категорія 3).
Як вбачається із характеристики на засудженого ОСОБА_6 , затвердженої начальником державної установи «Копичинська ВК №112» від 12.07.2018 року, засуджений відбуває покарання у державній установі «Копичинська ВК №112» за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 10.12.2015 року, яким його засуджено за ст. ст. 190 ч. 2, 186 ч. 2 КК України на 4 роки 4 місяці позбавлення волі. Відбув передбачену ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» 1/2 частину призначеного судом строку покарання 07.03.2017 року.

Відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Отже, враховуючи вищенаведену норму закону, а також те, що ОСОБА_6 має 2 судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, а саме: за вироками Рівненського міського суду Рівненської області від 03.02.2015 року, яким його засуджено за ч.2 ст. 186 КК України та Рівненського міського суду Рівненської області від 10.12.2015 року, яким його засуджено за ч.2 ст. 186 КК України, до засудженого не може бути застосовано Закон України «Про амністію у 2016 році», а тому в задоволенні клопотання його захисника слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись Законом України «Про амністію у 2016 році», п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст. 537, 539, 392 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника засудженого - адвоката ОСОБА_4 про застосування до засудженого ОСОБА_6 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1