УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника - ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 11.12.2017 року про закриття кримінального проваження № 0000006 від 12.01.2017 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на постанову слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 11.12.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000006 від 12.01.2017 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

В скарзі зазначено, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з порушення процесуальних норм, оскільки при здійсненні досудового розслідування слідчим проявлена неповнота, необ`єктивність, однобокість та рішення прийнято без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. В ході досудового слідства слідчим не в повному обсязі зазначено і не доведено спосіб та інші обставини вчиненого кримінального правопорушення. Так, не встановлено та не допитано як свідків інших осіб, які могли бути очевидцями вчиненого кримінального правопорушення. Зокрема, не встановлено та не допитано як свідків робочих, які 02.10.2015 здійснювали будівельні роботи на сусідній земельній ділянці та були очевидцями вчиненого кримінального правопорушення; не встановлено та не опитано третю особу - сержанта Збройних Сил України, який перебував на місці вчинення кримінального правопорушення разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; не призначено судово-медичну експертизу з метою встановлення тяжкості та характеру спричинених мені тілесних ушкоджень. Крім того, на думку скаржника, за результатами огляду наданого мною відеозапису вчиненого кримінального правопорушення слідчим слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 зроблено хибний висновок в частині неналежної правової оцінки діям ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інше.
Крім того, при винесенні процесуального рішення у вигляді постанови про закриття кримінального провадження №0000006 слідчий слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 безпідставно послалася на матеріали іншого кримінального провадження №0001193, розпочатого 05.10.2015 року за її заявою про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Таким чином постанова про закриття кримінального провадження від 11.12.2017 підлягає скасуванню через її неналежну вмотивованість, як цього вимагає ч. 5 ст. 110 КПК України. Так, зазначене процесуальне рішення слідчого не містить належного обґрунтування мотивів прийняття постанови про закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Тому скаржник просив скасувати оскаржувану постанову як незаконну.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала подану скаргу, просила її задовольнити у повному обсязі.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про розгляд скарги повідомлялися, про що свідчать надані матеріали закритого кримінального провадження, в зв`язку з чим вважаю за можливе розгляд скарги провести за відсутності прокурора та слідчого відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заявника, прокурора та слідчого.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд скарги проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, дослідивши матеріали закритого кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так встановлено, що в ході досудового слідства слідчим не встановлено та не допитано як свідків робочих, які 02.10.2015 р. здійснювали будівельні роботи на сусідній земельній ділянці та були очевидцями вчиненого злочину; не встановлено та не допитано третю особу - сержанта Збройних Сил України, який перебував на місці вчинення кримінального правопорушення разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; не вирішено питання щодо призначення судово-медичної експертизи з метою встановлення тяжкості та характеру спричинених тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 ..
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Утім, зазначені вимоги КПК України слідчим виконано не в повному обсязі.

З урахуванням наведеного вище, приходжу до висновку про те, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, а відтак підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 303-307, 314-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 11.12.2017 року про закриття кримінального проваження № 0000006 від 12.01.2017 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України - задовольнити.

Постанову СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 11.12.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000006 від 12.01.2017 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до СУ ГУНП в Одеській області, для здійснення подальшого досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

15.08.2018