Єдиний унікальний № 497/1342/18
Провадження № 1-кп/500/505/18
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про призначення до розгляду
та продовження строку тримання під вартою

21 серпня 2018 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши в місті Ізмаїл Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000503, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Авдарма, Камратського району, Республіки Молдова, особи без громадянства, без постійного місця проживання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2018 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні. Ухвалою від 15 серпня 2018 року було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_5 висловили думки про можливість призначення судового розгляду.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується його заявою про проведення підготовчого засідання в його відсутність. Проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілого не відобразиться на повноті вирішення питань у ньому, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість його проведення без його участі.
Суд, заслухавши думки сторін судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, з таких підстав.
Так, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області. Підстав для закриття кримінального провадження або для його зупинення не вбачається. Також не вбачається підстав для повернення обвинувального акта прокурору.
Під час підготовчого судового засідання від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про виклик до суду для допиту потерпілого ОСОБА_6

17 серпня 2018 року прокурор також заявив клопотання, яке підтримав в судовому засіданні, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, в якому посилається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального порушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Вироком Болградського районного суду від 24.06.2016 року ОСОБА_4 засуджено за ст.15 ч.2 ст.185 ч.3, ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з застосуванням положень ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік. Належної уваги вказаному вироку суду, винесеному іменем України, ОСОБА_4 не надав, не виправдав сподівання суду на можливість виправлення. Викладені факти безперечно свідчать на наявність обґрунтованих ризиків продовження вчинення інших кримінальних правопорушень у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж утримання під вартою. Обставини вказаного кримінального провадження вказують на ризики переховування ОСОБА_4 від суду в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Так, ОСОБА_4 , надавши свідчення у 2016 році про обставини викраденого майна, усвідомивши його притягнення до кримінальної відповідальності, залишив територію України та тривалий час переховувався від слідства, у зв`язку з чим 06.12.2016 року оголошено його розшук та слідчим суддею надано дозвіл на його затримання. У ОСОБА_4 не має жодних належних соціальних зв`язків, які могли би гарантувати його належну поведінку та забезпечити виконання завдань кримінального процесу. Так, у нього не має в наявності громадянства жодної країни, не має постійного місця мешкання, роботи.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти клопотання прокурора про виклик певних осіб для допиту, при цьому не заявив про виклик інших осіб для допиту, та не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 не заперечував щодо виклику потерпілого та залишив вирішення питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлені клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягають задоволенню, та для допиту до суду підлягає виклику потерпілий і обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою з таких підстав.
Відповідно до ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 20 липня 2018 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризики перешкоджати кримінальному провадженню, а тому відносно ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 34 дні в межах строку досудового розслідування.

Згідно ч.ч. 3,5 ст.199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 1 ст. 314 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.
Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти ОСОБА_6», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX). Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (див. рішення у справі «Яблонський проти Польщі», N 33492/96, п. 80, від 21 грудня 2000 року). Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справах «Іловецький проти Польщі», N 27504/95, п. 61, від 4 жовтня 2001 року, та «Смирнова проти Росії», NN 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX).
Суд також оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; те, що він не одружений, не має й утриманців, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та навчання.
Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що ризик, який був підставою для застосування строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, не зник, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватись від суду, з огляду на те, що він обвинувачується у вчинені тяжкого злочину проти власності в період іспитового строку призначеного йому за злочин також проти власності.
Вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що перебуваючи на свободі він може переховуватись від суду, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на свободу.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладену ризику, передбаченому п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на строк, що не перевищує 60 днів, до 17 жовтня 2018 року.
Також, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує останнього, а також прийняття судового рішення про міру покарання, відповідно до ч.5 ст.314, ст.3141 КПК слід доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь у даному кримінальному провадженні, також слід повідомити про дату, час та місце проведення судового розгляду представника персоналу органу пробації.

Керуючись ст. ст. 199, 314, 316, 370, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в залі судових засідань № 3 Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул. Клушина, 2, на 12 вересня 2018 року на 14.40 годину.

Судовий розгляд здійснити у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , яких викликати в судове засідання.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинувачуваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на строк, що не перевищує 60 днів, до 17 жовтня 2018 року.
Строк дії наявної ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 17 жовтня 2018 року.
Доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_4 в строк до 12 вересня 2018 року, для чого копію цієї ухвали надіслати представнику персоналу органу пробації для виконання.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , а також направити до Ізмаїльської установи виконання покарань УДПтС України в Одеській області (№ 22) для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1