Справа №504/1032/18

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.08.2018 року Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав Лиманського району Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гнівань Тиврівського району Вінницької області, громадянина України, одруженого, освіта середня, має на утриманні двох н/л дітей 2008, 2014 рр.н, , військовослужбовця, призваного у зв`язку з мобілізацією, водія-заправника 1 автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів групи матеріального забезпечення в/ч НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого

ст.408 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем призваним у зв`язку з мобілізацією та проходячи військову службу на посаді водія-заправника 1 автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому званні «солдат», діючи умисно, з метою ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 08 год. 00 хв. 04.11.2015р. самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та ухилявся від проходження військової служби до 12 год. 00 хв. 16.03.2018р., проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що 08.07.2015р. він був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби у зв`язку з мобілізацією та того ж дня направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 (навчальний центр). Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 його зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта навчального відділення навчального взводу навчальної роти вказаної військової частини. В подальшому, його було переведено до військової частини НОМЕР_1 та відповідно до наказу командира військової частини від 06.09.2015р. його зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-заправника 1 автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів групи матеріального забезпечення. 04.11.2015р. о 08 год. 00 хв. з метою ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, він самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 12 год. 16.03.2018р., проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. 16.03.2018р. о 12 год. він добровільно прибув до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України та заявив про себе та вчинений ним злочин. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст.408 ч.3 КК України, за ознаками дезертирства, тобто самовільного залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, в тому числі матеріали наданої досудової доповіді, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує посередню характеристику ОСОБА_6 за місцем реєстрації, те, що він раніше не судимий, має на утриманні двох н/л дітей 2008, 2014 рр.н, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких відповідно до ст.12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що при обранні ОСОБА_6 міри покарання у виді позбавлення волі, можливим застосувати дію ст.75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст.349, 371-373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Застосувати ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 2 (двох) років іспитового строку ОСОБА_6 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину) і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_6 як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командиром військової частини НОМЕР_1 , а після звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог

ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1