Провадження № 11-кп/792/433/18
Справа № 678/359/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

доповідача - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 від 29.11.2016 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого за ч.1 ст.115, ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2018 року,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Заболоття Ратнівського району Волинської області, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , судимого 25.06.2009 року Харцизьким міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ст. ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 7 років, звільненого 15.02.2016 року по відбуттю строку покарання,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:
за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком 10 років;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 , за сукупністю злочинів, призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначено у виді позбавлення волі строком 10 років
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з 17.04.2018 року, зараховано в цей строк час перебування під вартою з 20.12.2016 року по 16.04.2018 року включно. Термін перебування під вартою з 20.12.2016 року по 20.06.2017 року включно зараховано у відповідності з ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21.06.2017 року по 16.04.2018 року із розрахунку день за день.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, залишено попереднім тримання під вартою.
Позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про стягнення 21 364 грн. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 21 364 грн. матеріальної та 100 000 грн. моральної шкоди
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-біологічної експертизи № 844 в розмірі 11 246,35 грн., судово-біологічної експертизи № 934 в сумі 1 984,65 грн., товарознавчої експертизи № 62т в сумі 527,76 грн., а всього в сумі 13 758,76 грн., в силу ст. 124 КПК України.
За вироком суду, 05.11.2016 року близько 20 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на березі річки Південний Буг, навпроти земельної ділянки господарства АДРЕСА_3 , умисно вбив ОСОБА_10 , після чого близько 21 год., умисно, таємно, викрав із її багажної сумки чотири мобільні телефони, один з яких належав ОСОБА_10 , а три інших ОСОБА_11 , за наступних обставин.
Так, 05.11.2016 року близько 20 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на березі річки Південний Буг, навпроти земельної ділянки господарства АДРЕСА_3 , під час розпивання спиртних напоїв разом із знайомою ОСОБА_10 , вступив із нею в суперечку у зв`язку із висловлюванням останньою нецензурної образи на його адресу.
В ході даної суперечки, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх тяжкі наслідки, наніс один удар правою ногою в ліве плече ОСОБА_10 , яка сиділа навпроти нього, внаслідок чого остання впала спиною на землю та почала кричати. В подальшому ОСОБА_7 , умисно, наніс ще не менше двох ударів правою ногою в праву частину голови та шиї лежачої на землі ОСОБА_10 , від чого остання втратила свідомість. Після цього, ОСОБА_7 наніс ще три удари почергово обома ногами в голову ОСОБА_10 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу верхньої губи, крововиливів в м`які покриви голови збоку внутрішньої поверхні тім`яно-потиличної ділянки зліва та справа, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень та тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а саме перелому тіла нижньої щелепи зліва.
Надалі ОСОБА_7 відтягнув за ноги ОСОБА_10 , яка ще перебувала без свідомості, на відстань близько 15 метрів до найближчого очерету, що на березі річки Південний Буг, чим спричинив тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, а саме осаджень шкіри задньої поверхні тулуба.

В подальшому, ОСОБА_7 , із незамкненого будинку ОСОБА_12 , по місцю своєї роботи, що знаходиться в АДРЕСА_4 , непомітно взяв із полиці меблевої шафи, що при вході у першу кімнату будинку, кухонний ніж та намагаючись бути непоміченим, повернувся до потерпілої ОСОБА_10 ..
Знаходячись на березі річки Південний Буг, ОСОБА_7 , взявши у праву руку принесений кухонний ніж та з прикладанням фізичної сили, користуючись безпорадним станом потерпілої, яка подавала ознаки життя, з метою вбивства, наніс ним не менш як три удари в ділянку передньої правої поверхні шиї ОСОБА_10 , де знаходяться життєво-важливі органи, чим умисно спричинив тяжкі тілесні ушкодження, як такі, що є небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Після цього, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вчинив вбивство ОСОБА_10 , поспіхом залишив місце злочину.
Внаслідок своїх дій ОСОБА_7 вчинив вбивство потерпілої ОСОБА_10 , смерть якої настала від колото-різаного ушкодження передньої поверхні шиї з права з ушкодженням правої внутрішньої сонної артерії, що призвело до гострої зовнішньої крововтрати.

Обвинувачений ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі, як убачається з її змісту, не оспорюючи доведеності вини та кваліфікації його дій, вважає вирок місцевого суду незаконним та необґрунтованим, просить його змінити, зарахувати в строк відбування покарання термін перебування під вартою з розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі по день набрання вироком законної сили. Зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, в межах розумності, та матеріальної шкоди до документально підтвердженої суми.
В процесі апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 не підтримав свої апеляційні вимоги про зменшення стягнення моральної та матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які частково підтримали подану апеляційну скаргу, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора та потерпілої про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно та умисному вбивстві, за вказаних у вироку обставин, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ніким не оспорюються, як не оспорюється і кваліфікація його дій за ч.1 ст.115 КК України та ч.2 ст.185 КК України, відповідно.
Подія злочину, доведеність винуватості обвинуваченого у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діянь ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України та ч.2 ст.185 КК України, згідно з вимог ст.ст.404 КПК України, колегією суддів не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість вироку, в цій частині, не оскаржувались.

Покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України та ч.2 ст. 185 КК України 10 років позбавлення волі призначене у відповідності до положень ст.ст.65, 70 КК України, з наведенням у вироку обґрунтувань такого рішення. Воно є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, судом враховано характер та тяжкість вчинених ним злочинів, дані про його особу, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Зокрема, враховані такі пом`якшуючі покарання обставини, як його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, судом враховано і те, що обвинувачений судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей.

Посилання ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що в нього на утриманні є малолітні діти, не дають колегії суддів підстав для пом`якшення йому покарання, з огляду на тяжкість вчиненого ним злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який він скоїв в стані алкогольного сп`яніння та те, що він, будучи судимим за злочини проти власності, маючи непогашену судимість, на шлях виправлення не став, а відбувши покарання, продовжив злочинну діяльність, що свідчить про його суспільну небезпеку та схильність до вчинення злочинів.

Призначене покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком 10 років, колегія суддів вважає таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Не заслуговують на увагу суду і посилання обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність зарахування йому в строк відбування покарання строку перебування під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі по день набрання вироком суду законної сили.

Законом України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року, передбачено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Вказаним Законом скасований Закон України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання № 838-VIII від 26.12.2015 року, за яким строк попереднього ув`язнення зараховувався у покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку у межах апеляційних скарг немає.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, з дня вручення копії судового рішення.

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2