Провадження № 1-кп/537/7/2018
Справа № 537/2690/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2018 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі колегії суддів :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 17.12.2015 року за №0001714, по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, який не працює, розлучений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

16.12.2015 року близько 23 години біля будинку № 12 по вул. Андріївській в м. Кременчуці, між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 виникла сварка на грунті особистих неприязних відносин, яка переросла в бійку. Під час бійки ОСОБА_7 з метою умисного вбивства наніс ОСОБА_12 один удар металевою телескопічною палицею по голові, а потім чисельну кількість ударів руками та ногами в область голови, всього спричинивши не менше двадцяти ударів. Таким чином ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_12 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми у вигляді забитих та рваних ран, синців та саден голови, крововиливів під білкові оболонки обох очей, крововиливів та ран слизових оболонок губ, відкритого перелому кісток носу з крововиливом в проекції перелому, крововиливів у м`які покрови голови та лівій скроневий м`яз, крововиливів під м`які мозкові оболонки, які та за ступенем тяжкості, відповідно живої людини, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення, а також синці правої нижньої кінцівки та лівої верхньої кінцівки, які за ступенем тяжкості відносно живої особи мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Після цього ОСОБА_7 з метою приховування слідів злочину та уникнення відповідальності, затягнув потерпілу ОСОБА_12 в підсобну будівлю, розташовану навпроти будинку АДРЕСА_2 , та зник з місця вчинення злочину.

Від спричинених ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_12 померла на місці події. Причиною смерті ОСОБА_12 стали крововиливи під м`яку мозкову оболонку головного мозку, які виникли в результаті закритої черепно-мозкової травми.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні 24.05.2018 року не визнав вину у вчинені інкримінованого злочину , а саме в умисному вбивстві потерпілої ОСОБА_12 . Дав показання, що з потерпілою ОСОБА_12 він познайомився на початку 2015 року на мийці, де працює знайомий ОСОБА_13 , і підтримував стосунки до кінця 2015 року. Між ними склалися дружні та сексуальні стосунки. Конфліктів між ними не було. Вони зустрічалися на вулиці, на річці, проте ніколи не відпочивали разом на мийці. 13.12.2015 року ОСОБА_7 єдиний раз був дома у ОСОБА_12 . В цей час ОСОБА_14 виявив бажання віддати йому борг в сумі 100 грн., з цих підстав вони зустрічалися дома у ОСОБА_12 . Тоді на прохання ОСОБА_12 . ОСОБА_7 позичив їй 300 грн., дав їй свій телефон для зв`язку. 15.12.2015 року ОСОБА_7 весь день ремонтував свій автомобіль у дворі домоволодіння батьків, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_12 зателефонувала йому, просила зустрітись о 17 годині на вул. Московській біля кафе «Сказка». ОСОБА_7 приїхав на зустріч на своєму авто. ОСОБА_12 запропонувала йому придбати у неї телевізор плазму за 1000 грн., на що він погодився. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_12 поїхали на вул. Радянська Армія, де остання вийшла і через 10 хвилин принесла телевізор плазму чорного кольору з екраном близько 50 см. ОСОБА_7 одразу сплатив ОСОБА_15 за телевізор 1000 грн. Також ОСОБА_12 , повернула йому його мобільний телефон «Алькател», який він до цього передав їй у користування. ОСОБА_7 більше не бачив ОСОБА_12 , не спілкувався з нею по телефону. Після цього ОСОБА_7 один поїхав до батьків, де продовжив ремонтувати машину. Наступного дня 16 грудня 2015 року ОСОБА_7 продав знайомому ОСОБА_16 цей телевізор за 700 грн., а також продав телефон. ОСОБА_7 стверджував, що тоді не продавав ОСОБА_16 інших речей. 16 грудня 2015 року ОСОБА_7 весь день перебував у дворі домоволодіння батьків і ремонтував машину. Близько обіду він їздив в район "Пивзаводу" до ОСОБА_17 ремонтувати пічку в автомобілі. Потім відвіз свій мобільний телефон в ломбард і продовжив ремонт авто. Близько 0 годин 30 хвилин ОСОБА_7 пішов до співмешканки ОСОБА_18 , яка мешкає за адресою : АДРЕСА_3 . ОСОБА_7 співмешкає з ОСОБА_19 з 2009 чи 2010 року по теперішній час. Після знайомства ОСОБА_7 постійно проживав у ОСОБА_18 , повертався до батьків кілька разів по декілька днів після сварок зі співмешканкою. 18 та 19 грудня 2015 року ОСОБА_7 перебував вдома у співмешканки. В період часу з 16 по 18 грудня 2015 року йому дзвонила ОСОБА_8 , яка розшукувала свою сестру ОСОБА_12 , при цьому вона повідомила, про крадіжку техніки з їх квартири. На що ОСОБА_7 відповів, що бачив ОСОБА_12 останній раз 15 грудня 2015 року. 19 грудня 2015 року близько 10 години працівники міліції затримали ОСОБА_7 на квартирі у співмешканки, коли вона з його батьками повернулися з ринку додому. ОСОБА_7 стверджував, що не скривався від правоохоронних органів. 17 чи 18 грудня 2015 року ОСОБА_20 казала, що його питала міліція, але не повідомила причину. Тому він вирішив, що міліція повинна викликати його повісткою. А 19 грудня 2015 року, коли за відсутності співмешканки працівники міліції прийшли на її квартиру, він не міг самостійно відчинити двері, бо не мав ключі. Після затримання ОСОБА_7 доставили в Крюківський РВ, де повідомили про вбивство ОСОБА_12 . До цього ОСОБА_7 не знав про її вбивство. В Крюківському райвідділі міліції з 11 години до 16 години 30 хвилин 19 грудня 2015 року ОСОБА_7 катували працівники міліції, застосовуючи фізичний та психологічний тиск, одягали пакет на голову, били струмом, вимагаючи, щоб він оговорив себе у вбивстві ОСОБА_12 . Під час катувань ОСОБА_7 травмували руку, у зв`язку з чим через декілька днів йому робили операцію. ОСОБА_7 стверджував, що до затримання його рука не була травмована. ОСОБА_7 зазначав, що фактично до першого допиту він не мав конфіденційного побачення із захисником. Перед допитом він спілкувався із захисником, обмовившись кількома словами в коридорі райвідділу в присутності працівника міліції. ОСОБА_7 стверджував, що повідомляв захисника про вчинений тиск, але той не відреагував. За таких обставин ОСОБА_7 оговорив себе у вбивстві ОСОБА_12 при проведенні першого допиту та слідчого експерименту, зазначаючи обставини вбивства за вказівкою працівників міліції. Так в цей же день був проведений слідчий експеримент, коли ОСОБА_7 привезли до провулку поблизу вулиці Чкалова, де стояли машини і було багато людей. По дорозі йому пояснювали, що треба казати при проведенні слідчого експерименту. В присутності понятих, експерта , прокурора ОСОБА_7 показав, що вдарив раз потерпілу палкою по голові , потім наносив удари руками і ногами, як тягнув потерпілу не знав, оскільки йому це не повідомили заздалегідь, і тому була перерва у відеозаписі експерименту. Коли відеозапис відновили, він казав, як йому пояснили в перерві працівники міліції. Після цього ОСОБА_7 відвезли спочатку в Крюківський районний суд, де обрали запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб., а потім в ізолятор тимчасового тримання. По дорозі в ізолятор його завезли до батьків, де він спілкувався з батьком, отримав харчі, покурили. Через 3 дні ОСОБА_7 зробили операцію в 3-й міській лікарні з приводу травми руки, отриманої в міліції під час катувань. Йому також проводили судово-медичну експертизу, під час якої він повідомляв експерта про нанесені йому працівниками міліції тілесні ушкодження. ОСОБА_7 із захисником подавали скарги на дії працівників міліції щодо застосування недозволених методів слідства. ОСОБА_7 категорично стверджував, що не мав телескопічної дубинки. ОСОБА_7 не визнав цивільний позов з підстав того, що не причетний до вбивства ОСОБА_12 .

Допитавши обвинуваченого, потерпілих та свідків по справі ,дослідивши безпосередньо надані прокурором та стороною захисту для дослідження докази і оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для вирішення питання щодо доведення висунутого ОСОБА_7 обвинувачення та правильності кваліфікації його дій, колегія суддів приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 в умисному вбивстві ОСОБА_12 обґрунтовується наступними доказами.

Так, у висновку експерта № 763 від 03.02.2016 року встановлено, що при проведенні судово-медичної експертизи на трупі ОСОБА_12 виявлені такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забитих та рваних ран, синців та саден голови, крововиливів під білкові оболонки обох очей, крововиливів та ран слизових оболонок губ, відкритого перелому кісток носу з крововиливом в проекції перелому, крововиливів у м`які покрови голови та лівий скроневий м`яз, крововиливів під м`які мозкові оболонки, яка за ступенем тяжкості, відносно живої людини, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення, що в даному випадку спричинила смерть потерпілої; а також синців правої нижньої кінцівки та лівої верхньої кінцівки, які за ступенем тяжкості відносно живої особи мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Описані тілесні ушкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, з обмеженою поверхнею контактування, незадовго до настання смерті, про що свідчить їх характер. Причиною смерті ОСОБА_12 явилися крововиливи під м`які мозкову оболонку головного мозку, які виникли внаслідок закритої черепно-мозкової травми, що підтверджується гістологічно. При судово-токсикологічному дослідженню крові, взятої у ОСОБА_12 етиловий та інші спирти не виявлено.( т.3, а.с.203-205).

У висновку експерта № 763/1 від 03.02.2016 року встановлено, що при проведенні судово-медичної експертизи на трупі ОСОБА_12 виявлені такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забитих та рваних ран, синців та саден голови, крововиливи під білкові оболонки обох очей, крововиливів та ран слизових оболонок губ, відкритого перелому кісток носу з крововиливом в проекції перелому, крововиливів у м`які покрови голови та лівій скроневий м`яз, крововиливів під м`які мозкові оболонки, які за ступенем тяжкості, відповідно живої людини, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення , що в даному випадку спричинила смерть потерпілої, а також синців правої нижньої кінцівки та лівої верхньої кінцівки, які за ступенем тяжкості відносно живої особи мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Вище описані тілесні ушкодження утворилися від неодноразової (не менше 20-ти) ударної дії тупих твердих предметів, з обмеженою поверхнею контактування, в короткий проміжок часу, незадовго до настання смерті, про що свідчить їх характер. Враховуючи динаміку трупних явищ (трупні плями та трупне закликання), смерть потерпілої настала за 12-14 годин до моменту судово-медичної експертизи, що не протирічить даті 16.12.2015 року. Враховуючи характер виявлених тілесних ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_12 , проміжок часу який могла жити потерпіла від кількох хвилин до кількох годин. Причиною смерті гр. ОСОБА_12 явилися крововиливи під м`яку мозкову оболонку головного мозку, які виникли в результаті закритої черепно-мозкової травми, що підтверджується гістологічно. Враховуючи характер виявлених тілесних ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_12 не виключно потерпіла могла здійснювати самостійні дії, а саме кричати, пересуватися, чинити опір і т.п. Враховуючи характер виявлених тілесних ушкоджень , що спричинили смерть гр. ОСОБА_12 вони були спричинені з силою, достатньою для їх утворення. На момент судово-медичної експертизи немає будь-яких об`єктивних судово-медичних даних, які б свідчили про послідовність нанесення тілесних ушкоджень, немає будь-яких даних про взаєморозташування потерпілої та нападаючого. Враховуючи дані судово-медичного дослідження рани потиличної ділянки голови: в ділянці забитої рани виявлена металізація сполуками заліза, дане тілесне ушкодження утворилося від ударної дії тупого металевого предмету з обмеженою поверхнею контактування. Інші виявлені тілесні ушкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, з обмеженою поверхнею контактування, якими не виключно могли бути руки, кисті яких були зажаті в кулак, ноги, взуті у взуття, або інші предметами з подібними характеристиками. Виявлені тілесні ушкодження не характерні утворенню як в результаті падіння потерпілої з висоти власного зросту як з приданням тілу прискорення так і без такого, а також для спричинення самостійно, про що свідчить їх характер та механізм утворення. На момент судово-медичної експертизи на трупі ОСОБА_12 не виявлено тілесних ушкоджень, характерних для самооборони та волочіння. Довжина трупу гр. ОСОБА_12 складає 154 см. ( т.3.а.с.206-207).

З аналізу наведених висновків судово-медичних експертиз колегія суддів вважає встановленими приблизний час смерті потерпілої ОСОБА_12 близько 23 годин 16 грудня 2015 року, а також причину смерті крововиливи під м`яку мозкову оболонку головного мозку, які виникли в результаті закритої черепно-мозкової травми, спричиненої незадовго до настання смерті від ударної дії тупого металевого предмету з обмеженою поверхнею контактування та від ударної дії тупих твердих предметів, з обмеженою поверхнею контактування, якими не виключно могли бути руки, кисті яких були зажаті в кулак, ногами, взутими у взуття, або іншими предметами з подібними характеристиками.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 19.12.2015 року, ОСОБА_7 в присутності понятих показав місце скоєння злочину, механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_12 . А саме ОСОБА_7 повідомив, що 16.12.2015 року у нічний період часу біля паркану домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , він спілкувався з ОСОБА_12 . Під час спілкування між ними виникла сварка з приводу зараження його венеричною хворобою. ОСОБА_7 показав, як під час сварки ОСОБА_12 штовхнула його у груди. Також ОСОБА_7 показав, як у відповідь на такі дії він дістав металеву телескопічну палицю і вдарив нею правою рукою по голові з правої сторони ОСОБА_12 . Потім палиця впала з рук. ОСОБА_12 почала хапати ОСОБА_7 за одяг. У відповідь ОСОБА_7 наніс ще декілька ударів ОСОБА_12 по голові кулаками обох рук в обличчя. Від таких ударів ОСОБА_12 впала на спину, головою до паркану. Коли ОСОБА_12 лежала, то ОСОБА_7 наніс їй ще 1 удар по голові ногою у взутті. При цьому ОСОБА_7 вказував, що не пам`ятає точно кількість нанесених ним ударів потерпілій, зазначав, що наніс близько 10 ударів. (т. 3 а.с.131-134).

Разом з тим у висновку судово-медичної експертизи № 763/2 від 03.02.2016 року встановлено, що на основі даних представленого слідчого експерименту показання підозрюваного ОСОБА_7 відповідають по механізму утворення тілесних ушкоджень, та частково відповідають по кількості тілесних ушкоджень, виявлених при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 (т.3 а.с.208).

В ході слідчого експерименту, проведеного 19.12.2015 року, ОСОБА_7 показував, що при нанесенні одного першого удару по голові потерпілій ОСОБА_12 використовував знаряддя злочину металеву телескопічну палицю, яку потім випустив, у зв`язку з чим продовжив бити її руками і ногами. Цей факт об`єктивно підтверджуються протоколом проведення огляду місця події від 17.12.2015 року, яким встановлено, що на місці скоєння злочину біля будинку АДРЕСА_2 була виявлена телескопічна палиця.

Тому постановою від 20.04.2016 року зазначена телескопічна палиця визнана речовим доказом як знаряддя злочину ( т. 4, а.с.146).

Суд оцінює відповідність показань ОСОБА_7 під час слідчого експерименту щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілій об`єктивно виявленим на трупі ОСОБА_12 тілесним ушкодженням, об`єктивно виявленим слідам крові та грунту на її одязі, як доказ підтвердження його вини у вчиненні злочину.

Невідповідність показань ОСОБА_7 під час слідчого експерименту щодо кількості спричинених ним ударів потерпілій та виявленим у неї тілесним ушкодженням суд оцінює як намагання зменшити свою вину.

Показання ОСОБА_7 під час слідчого експерименту щодо нанесення лише одного першого удару потерпілій по голові металевою палицею також об`єктивно підтверджено висновком експерта №27-МК від 15.03.2016 року, яким при дослідженні клаптику шкіри з потиличної голови трупа ОСОБА_12 , виявлена забита рана, яка утворилася від одноразової дії твердого, тупого предмета, який має обмежену контактуючу поверхню. В області забитої рани виявлена металізація сполуками заліза. Забита рана на клаптику шкіри могла утворитися від дії кінцевої частини металевої телескопічної палиці. (т.4, а.с.73-74).

До речі, висновком експерта № 291/Кр від 24.03.2016 року телескопічна дубинка, виявлена на місці скоєння злочину, визнана такою, що не відноситься до холодної зброї з причини деформації одного з основних конструктивних елементів дубинки останньої секції.

Твердження сторони захисту про те, що 19.12.2015 року під час проведення досудового розслідування при проведенні слідчого експерименту ОСОБА_7 обмовив себе у зв`язку із застосуванням до нього фізичного та психологічного тиску з боку працівників міліції спростовуються наступними доказами.

Так, правоохоронними органами лише 15.03.2016 року після проведення експертизи №27-МК було встановлено, що потерпілій ОСОБА_12 було нанесено лише один удар металевою палицею, що спричинив тілесне ушкодження з виявленою металізацією сполуками заліза, а інші удари були нанесені не металевим предметом, у зв`язку з чим в інших ранах не виявлено металізації сполуками заліза. При цьому ОСОБА_7 зазначав саме про такі обставини нанесення ударів потерпілій вже 19.12.2015 року при проведенні слідчого експерименту, що безумовно підтверджує його безпосередню обізнаність про механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_12 , а відповідно і причетність до вчинення цього злочину. Крім того наведена обставина виключає можливість примусу ОСОБА_7 давати показання під диктовку працівників правоохоронних органів, оскільки в ході досудового слідства такі обставини були об`єктивно встановлені лише після проведення слідчого експерименту.

Згідно висновку експерта № 26-МК від 17.02.2016 року, при проведенні судової медико -криміналістичної експертизи одягу ОСОБА_12 на куртці в області каптура на внутрішній та зовнішній поверхні і по задній поверхні куртки більше зліва виявлені плямисті накладення і скупчення речовини, подібної до крові, з накладеннями сірих грунтово - подібних мас з піщаними домішками, які могли утворитися внаслідок стікання рідкої речовини і скупчення її на щільній поверхні куртки, початку зовнішньої кровотечі з ран голови потерпілої; виявлені помарки речовини, подібної до крові, по задній і передній поверхні рукавів і по передній поверхні куртки утворилися від зіткнення поверхонь, між якими була рідка речовина; на підкладці спинки куртки виявлено просочення тканини речовиною подібної до крові, яке розповсюджується від рівня шва каптура донизу; по передній поверхні підкладки, зліва і справа, виявлені плямисті ділянки просоченої тканини, по краях яких різнонаправлені мазки, які могли утворитися від ковзного дотику шарів одягу між якими була рідка речовина; по передній поверхні куртки зліва і справа виявлені одинокі, хаотично розташовані сліди, які утворилися від одиноких бризок, що летіли різно-направлено, під різними кутами до поверхні куртки. На светрі по всій поверхні коміра з переходом на передню поверхню і спинку светра виявлено просочення тканини речовиною подібною до крові , яке більш виражене по задній поверхні коміра; по передній, задній поверхні светра, на рукавах виявлені помарки з незначними ділянками просочень тканини, які утворилися внаслідок зіткнення поверхонь між якими була рідка речовина подібна до крові.(т.4. а.с.87-88).

Аналізуючи висновок судової медико - криміналістичної експертизи одягу з трупа ОСОБА_12 , суд вважає, що виявлені сліди крові на одязі потерпілої, їх розташування відповідають обставинам, які повідомив ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту щодо нанесення ним потерпілій тілесних ушкоджень та переміщення потерпілої з місця безпосереднього побиття до сараю, де вона померла, положенню тіла потерпілої , в якому його виявили свідки, а також об`єктивно виявленим на трупі тілесним ушкодженням.

Суд оцінює факти, встановлені у висновках судово - психологічних експертиз № 168 від 11.05.2016 року та № 169 від 11.05.2016 року, як докази, що підтверджують відсутність психологічного тиску на ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту від 19.12.2015 року, і навпаки обґрунтовують добровільність повідомлення ОСОБА_7 заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_12 .

Так, у висновку судово-психологічної експертизи № 168 від 11.05.2016 року встановлено, що згідно з психологічними особливостями комунікативної діяльності ОСОБА_7 під час надання ним показань в ході слідчого експерименту за його участю, датованого 19.12.2015 року, вольовий контроль своєї поведінки, відсутність вимушеної спонуки до комунікації. Розповіді ОСОБА_7 властива виражена схематичність розповіді та нецілісність сюжетів відтворюваних подій, відсутність суттєвих сюжетних елементів, наявність специфічних ознак частини об`єктів, дій та подій, вказівки на безпосередньо сприйняте підозрюваним. Невербальні засоби спілкування ОСОБА_7 не є властивими для проявів вимушеної спонуки до спілкування, змістовно доповнюють його розповідь. У відеозаписі слідчого експерименту від 19.12.2015 року у поведінці ОСОБА_7 наявні психологічні особливості, які дають підстави для визначення ознак самостійного відтворення ним подій злочину, у вчиненні якого він підозрюється, в ході переважної частини слідчої дії. Виняток становить твердження ОСОБА_7 про "машинальний" вибір місця, куди він перемістив потерпілу після її побиття, яке сформульовано не самостійно, а внаслідок впливу сугестивного питання. У відеозаписі слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 , датованого 19.12.2015 року, відсутні ознаки суттєвого психологічного впливу (тиску) на нього з боку осіб, які брали участь у проведенні слідчої дії, протягом переважної частини слідчої дії. Виняток становить реконструкція підозрюваним способу, у який він обрав місце для залишення потерпілої, відтягнутої з дороги («машинально»), в ході якого констатується суттєвий вплив сугестивного питання ( т.4, а.с.218-226.).

У висновку судово-психологічної експертизи № 169 від 11.05.2016 року з додатками встановлено, що згідно з психологічними особливостями комунікативної діяльності ОСОБА_7 під час надання ним показань в ході допиту в якості підозрюваного 19.12.2015 року є вольовий контроль своєї поведінки, відсутність вимушеної спонуки до комунікації. Розповіді ОСОБА_7 властива виражена схематичність розповіді та нецілісність сюжетів відтворюваних подій, відсутність суттєвих деталей подій, надання специфічних ознак відносно частини об`єктів, подій та дій. Невербальні засоби спілкування не є властивими для проявів вимушеної спонуки до спілкування. Змістовно доповнюють частину його словесних повідомлень. У відеозаписі допиту в якості підозрюваного від 19.12.2015 року у поведінці ОСОБА_7 наявні психологічні особливості, які дають підстави для визначення ознак самостійного відтворення ним подій злочину, у вчиненні якого він підозрюється. У відеозаписі допиту в якості підозрюваного ОСОБА_7 від 19.12.2015 року відсутні ознаки суттєвого психологічного впливу (тиску) на нього з боку осіб, які брали участь у проведенні слідчої дії ( т.4, а.с. 207-215).

Таким чином суд вважає доведеним, що при проведенні під час досудового розслідування слідчого експерименту від 19.12.2015 року обвинувачений ОСОБА_7 за участю захисника та понятих давав в цілому показання без примусу, добровільно розповів обставини вчинення ним злочину (час, місце, механізм, спосіб, знаряддя, мотив вчинення злочину), які узгоджуються з іншими об`єктивними фактами, встановленими стороною обвинувачення на підтвердження його вини у вбивстві ОСОБА_12 .

Відсутність тиску на ОСОБА_7 під час проведення досудового розслідування кримінального провадження підтверджено ще такими доказами.

Так, в судовому засіданні 26.01.2018 року був допитаний свідок ОСОБА_21 , який дав показання, що в грудні 2015 року він працював на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Крюківського РВ КМУ і по своїм службовим обов`язкам він разом з іншими співробітниками займався оперативним супроводом справи про вбивство потерпілої ОСОБА_12 . Через кілька днів після вбивства ОСОБА_21 перший раз побачив ОСОБА_7 в квартирі на другому поверсі будинку по АДРЕСА_1 , де останній ховався. Оперативними заходами було встановлено фактичне місце перебування ОСОБА_7 в цій квартирі. Під час проведення обшуку цієї квартири за ухвалою суду, в даній квартирі і був виявлений ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_7 був доставлений в Крюківський РВ для допиту з приводу вбивства ОСОБА_12 . ОСОБА_21 не бачив тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 , коли його виявили та допитували. Але ОСОБА_21 пам`ятає, що тоді ОСОБА_7 скаржився на болі в руці. Про застосування фізичного впливу на ОСОБА_7 йому не відомо.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні 26.01.2018 року дав показання, що в грудні 2015 року він працював на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Крюківського РВ КМУ і по своїм службовим обов`язкам займався з іншими оперативним супроводом справи про вбивство потерпілої ОСОБА_12 а саме займався встановленням особи виявленого трупа шляхом обходу прилеглої території і опитуванням власників будинків. В подальшому керівництво повідомило йому прізвище, ім`я, по батькові потерпілої. ОСОБА_22 знає ОСОБА_7 з часу, коли той став підозрюваним по цій справі після його затримання. ОСОБА_22 невідомо про застосування до ОСОБА_7 фізичного впливу з боку працівників міліції.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні 23.02.2018 року дав показання, що в грудні 2015 року він працював на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Крюківського РВ КМУ і по своїм службовим обов`язкам обслуговував центральну частину міста, в тому числі вулиці Щорса і Чапаєва. Виїжджав на місце вчинення злочину після повідомлення про виявлення тіла невстановленої жінки разом з іншими колегами по роботі, криміналістом та судово-медичним експертом. На місці було встановлено, що у трупа жінки наявні ознаки насильницької смерті. За дорученням слідчого ОСОБА_23 займався встановленням особи померлої і можливих свідків. Після встановлення особи потерпілої ОСОБА_12 , ОСОБА_23 займався встановленням кола її знайомих та осіб, з якими вона контактувала. Серед кола знайомих потерпілої був виявлений і ОСОБА_7 . Знайомих потерпілої ОСОБА_12 перевіряли на можливу причетність до вчинення злочину. При цьому працівники міліції не могли встановити перебування ОСОБА_7 для доставки до слідчого. Тому проводились оперативні заходи по встановленню місця його перебування. А саме ОСОБА_23 з колегами подзвонили в квартиру співмешканки по АДРЕСА_1 , і коли їм відкрила двері жінка, вони представились. На питання працівників міліції про місце перебування ОСОБА_7 , жінка відповіла, що проживає разом з неповнолітнім сином і знає останнього, але їй не відомо де він зараз знаходиться. При спілкуванні з жінкою ОСОБА_23 звернув увагу, що в коридорі квартири знаходиться взуття приблизно 45 розміру. Знаючи опис ОСОБА_7 та враховуючи поведінку його співмешканки, ОСОБА_23 зробив висновок, що ОСОБА_7 може перебувати в даній квартирі. ОСОБА_23 повідомив керівництву про можливе перебування ОСОБА_7 в квартирі співмешканки. В подальшому дізнався від колег, що при обшуку в цій квартирі був виявлений і затриманий ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_23 бачив ОСОБА_7 , коли його доставили в приміщення Крюківського РВ. Про застосування до ОСОБА_7 фізичного впливу з боку працівників міліції йому не відомо.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні 23.02.2018 року дав показання, що в грудні 2015 року він працював на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Крюківського РВ КМУ і був в складі слідчо-оперативної групи на місці виявлення трупа потерпілої. В подальшому за вказівкою керівництва по своїм службовим обов`язкам займався встановленням місця перебування ОСОБА_7 , спілкувався з його батьками, співмешканкою. Так, співмешканка повідомила працівникам міліції, що давно не спілкувалася з ОСОБА_7 , і їй не відомо його місце перебування. Також ОСОБА_24 приймав участь в проведенні обшуку в квартирі співмешканки ОСОБА_7 , де він і був виявлений. Обшук проводився за участю слідчого, прокурора, оперативних працівників та двох понятих. Спочатку ухвала на проведення обшуку була пред`явлена співмешканці ОСОБА_7 . Після відкриття дверей працівники міліції зайшли в квартиру, де виявили ОСОБА_7 , після чого останній був доставлений в Крюківський РВ КМУ. В квартирі був проведений обшук, в ході якого був вилучений одяг ОСОБА_7 , його мобільний телефон чи планшет. Коли ОСОБА_24 спілкувався з ОСОБА_7 в квартирі, то не бачив у нього тілесних ушкоджень, але пам`ятає, що його рука була "припухла". ОСОБА_24 не знає причини такої припухлості руки у ОСОБА_7 . ОСОБА_24 чи інші особи в його присутності не застосовували до ОСОБА_7 заходи фізичного чи психологічного впливу і йому про це не відомо.

Наведені показання свідків, які приймали участь в розслідуванні факту вбивства потерпілої ОСОБА_12 , об`єктивно підтверджуються протоколом обшуку від 19.12.2015 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.12.2015 року в квартирі за місцем проживання ОСОБА_25 (т.3, а.с.119-125).

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні 12.04.2018 року дав показання, що близько трьох років тому, точної дати не пам`ятає, так як пройшло багато часу, він знаходився біля райвідділу, чекаючи свого знайомого. Там він був запрошений працівниками міліції прийняти участь у проведенні слідчих дій. ОСОБА_26 був присутнім в якості понятого при проведенні слідчих дій в приміщенні Крюківського РВ КМУ та на слідчому експерименті на місці події за участю ОСОБА_7 . Слідчі дії знімали на відео. ОСОБА_26 разом з працівниками міліції пройшли на 2-й поверх в приміщення райвідділу. В цьому приміщенні в присутності ОСОБА_26 вилучали речі, зрізали нігті у ОСОБА_7 , оформлювали протоколи. При проведенні слідчої дії був присутній захисник, другий понятий, прокурор, працівники міліції. По закінченні слідчої дії ОСОБА_26 прочитав складені протоколи і підписав їх без застережень. Потім ОСОБА_26 разом з іншими учасниками слідчої дії (працівниками міліції, прокурором, понятим) поїхав на місце події, де ОСОБА_7 розповів про обставини вчинення ним злочину. ОСОБА_7 показував всім присутнім яким чином і в які частини тіла він бив потерпілу, куди протягнув тіло. ОСОБА_7 казав при цьому, що не пам`ятає скільки ударів наносив потерпілій. ОСОБА_26 не бачив, щоб при проведенні слідчих дій до ОСОБА_7 застосовувались фізична сила чи примус. В присутності ОСОБА_26 обвинуваченому ніхто не вказував, які показання необхідно давати. ОСОБА_7 показував обставини вчинення злочину самостійно і добровільно. ОСОБА_26 не пам`ятає де і як він підписував протоколи, які складалися, оскільки вже сплинув тривалий час. Але ОСОБА_26 підтвердив, що в протоколі саме його підпис.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні 12.04.2018 року дав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_26 . Так, ОСОБА_27 повідомив, що був запрошений працівниками міліції в якості понятого, коли стояв на зупинці громадського транспорту біля райвідділу. Він зараз не пам`ятає коли саме це було, так як пройшло багато часу. Це було взимку, вже темніло. В присутності ОСОБА_27 та іншого понятого в приміщенні райвідділу у ОСОБА_7 вилучали речі, зрізали нігті. При проведенні слідчої дії також був присутній захисник. Оформили протоколи щодо вилучення речей. Слідчу дію знімали на відео. Потім всі присутні учасники слідчої дій поїхали на місце вчинення злочину, де ОСОБА_7 показував, як він бив палкою дівчину, як потім тягнув її до гаражу. ОСОБА_27 не може зараз згадати показання ОСОБА_7 , так як пройшло багато часу. При проведенні слідчої дії були присутні ОСОБА_7 , двоє понятих, прокурор, працівники міліції, захисник, судово-медичний експерт. ОСОБА_27 разом з іншим понятим при цьому знаходився поряд з ОСОБА_7 .. В райвідділі міліції ОСОБА_7 також розказував ці обставини нанесення ударів потерпілій. ОСОБА_27 особисто не бачив, щоб до ОСОБА_7 в його присутності застосовувалась фізична сила чи будь-який примус. ОСОБА_7 давав показання добровільно і самостійно, без примусу. При проведенні слідчої дії ОСОБА_7 не був в хворобливому стані. ОСОБА_27 не помітив у зовнішності ОСОБА_7 нічого дивного, ні на що не звернув увагу. Відео знімалось в райвідділі міліції і на місці події. ОСОБА_27 зараз не може сказати чи переривалась зйомка. Він точно не пам`ятає як підписував протоколи, що складалися, оскільки вже за сплинув тривалий час. Лише пам`ятає, що підписував щось в райвідділі. Не пам`ятає чи підписував щось на місці події. ОСОБА_27 підтвердив свій підпис в протоколах. ОСОБА_27 уточнив, що добре запам`ятав, як ОСОБА_7 самостійно розповідав про вчинений злочин.

З аналізу наведених показань свідків, які були присутні при затриманні ОСОБА_7 в квартирі його співмешканки, при допиті його в якості підозрюваного та при проведенні за його участі слідчого експерименту, вбачається, що при затриманні та проведенні слідчих дій до ОСОБА_7 не застосовувались недозволені методи слідства (фізичний чи психічний примус), а навпаки він добровільно прийняв участь у слідчому експерименті, під час якого самостійно розповідав про обставини вчинення ним злочину. Припухлість руки з больовими симптомами була наявна у ОСОБА_7 вже до затримання.

На думку суду, твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування до нього фізичного тиску з боку працівників міліції під час проведення слідчого експерименту, спростовуються наступними об`єктивними доказами.

Так, згідно з висновком судово-медичного експерта № 366 від 04.04.2016 року у ОСОБА_7 виявлено такі тілесні ушкодження:

- множинні вертикально орієнтовані, паралельно розташовані рубці лівої кисті і передпліччя, що являє собою наслідки перенесеної операції (надання медичної допомоги, проведення медичних маніпуляцій), а саме з приводу флегмони тканини лівої кисті та передпліччя, травматичне походження якої не підтверджується даними представленої медичної документації, а саме проникаючого ушкодження шкіри даної анатомічної ділянки його тіла, тому не виключається можливості її розвитку як окремого запального захворювання, ускладнення якого і викликало розвиток флегмони, в зв`язку з чим згідно «правил проведення судово-медичних експертиз», остання не може бути прийнята до уваги під час визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

- травматичне ушкодження грудного м`язу зліва, згідно довідки № 132 згідно «правил проведення судово-медичних експертиз», при визначенні ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не приймається, так як не має об`єктивного підтвердження в даних представленої медичної документації, а саме щодо його характеру і індивідуальних особливостей ушкодження.

- рубець в ділянці підборіддя справа і рубець лівого колінного суглобу які могли утворитися від перенесеної в минулому травмуючої дії тупого, твердого предмету, як з обмеженою, так і розповсюджено контактуючою поверхнею, і перебувають на кінцевому етапі їх природного загоєння, відповідно до часу і обставин, вказаних в постанові і підекспертним відношення не мають, про що свідчить їх характер, локалізація і ступінь природного загоєння на момент початку проведення експертизи, відповідно за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень визначаються як легкі тілесні ушкодження , що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

- при вивченні представленої медичної документації у ОСОБА_7 не виявлено об`єктивних даних, які б вказували про те, що він хворіє на венеричні захворювання. На руках ОСОБА_7 об`єктивного прояву тілесних ушкоджень не виявлено. ( т.4, а.с.80-82)
Аналізуючи наведений висновок судово-медичної експертизи № 366 від 04.04.2016 року, враховуючи, що флегмона це гостре гнійне запалення клітинних просторів, збудником якого є золотистий стафілокок, а також той факт, що до затримання в автомобілі ОСОБА_7 були виявлені ганчірки з кров`ю, яка може належати йому, а відповідно він мав ушкодження вже до затримання, тому суд вважає доведеним, що у ОСОБА_7 відсутні тілесні ушкодження, які мали травматичне походження, а відповідно могли бути заподіяні йому на час затримання та проведення слідчих дій 19.12.2015 року (допиту як підозрюваного та слідчого експерименту).

Таким чином об`єктивними даними судово-медичної експертизи спростовані вказані ОСОБА_7 обставини про застосування до нього фізичного впливу з боку працівників міліції для дачі ним визнавальних показань.

Також Постановою від 28.04.2016 року слідчим в ОВС СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_28 кримінальне провадження за фактом перевищення службових повноважень працівниками Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області щодо застосування психічного та фізичного насильства з метою спонукати до дачі показань ОСОБА_7 закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України. Дана постанова не оскаржувалася і на даний час є чинною. (т.6, а.с. 84-88).

Разом з тим, надаючи оцінку наведеним показанням свідків, суд вважає за необхідне зазначити, що після 24 години 16.12.2015 року, тобто часу, коли потерпілій ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження, від яких вона померла, ОСОБА_7 ухилявся від правоохоронних органів, що також вказує на неправдивість його показань в цій частині, які він дав в судовому засіданні.

Вказане ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту місце вчинення злочину, підтверджується наступними доказами.

Так, свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні 23.11.2017 року дав показання, що близько 3 років тому в листопаді грудні місяці, точної дати не пам`ятає, близько 9 чи 10 години ранку, коли йшов до знайомого, знайшов труп потерпілої біля забору і прибудови напроти будинку №12 по вулиці Андріївській в м. Кременчук. Труп жінки лежав на спині, ноги підняті до себе, тобто в неприродній позі, одягнена в джинси, спина оголена, обличчя не бачив. При цьому поряд біля забору він побачив шапку чи шарф білого кольору, пляму крові та сліди волочіння. Тому він по мобільному телефону викликав швидку медичну допомогу і чекав її приїзду, також приїхала міліція з собакою і почали огляд.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні 23.02.2018 року дав показання, що знає обвинуваченого ОСОБА_7 з 1997 року, оскільки він товаришував з його сином. ОСОБА_30 пам`ятає, що вранці близько 8 чи 9 години, числа і місяця точно сказати не може, але вже було холодно, близько 2 років тому, до нього у дзвінок воріт подзвонив його сусід ОСОБА_31 і повідомив, що поряд в підсобній будівлі біля гаражу лежить жінка. ОСОБА_30 вийшов з двору і побачив жінку маленького зросту, її голова була вигнута в сторону, вона лежала через поріг курятника біля гаражу, із зігнутими ногами, обличчя в неї було в синцях чи побите. Потім міліція оглядала земельну ділянку. ОСОБА_30 чув, що знайшли кров та розбите скло на місці пригоди. Даний курятник був побудований в 1990 2000 роках. Двері були приставні, не закривались, петель на дверях не було. На місці ОСОБА_32 запитували про обставини виявлення тіла. ОСОБА_30 бачив через дорогу на місці події, як криміналіст збирав недопалки і ще якісь речі, що саме зараз не пам`ятає. Слідчим складався протокол, який ОСОБА_30 особисто прочитав і підписав, зі змістом якого він був повністю згоден.

Протоколом огляду місця події від 17.12.2015 року (початок 10 год.18 хв. закінчення 13 год. 45 хв.) встановлено, що поряд з парканом будинку №12 по вулиці Андріївській в м. Кременчук виявлено та вилучено палицю металеву з ручкою чорного кольору, шарф та шапку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, пачки з-під цигарок, недопалки, траву та зразки ґрунту з нашаруванням речовини бурого кольору. Напроти цього будинку виявлено труп жінки з наявними тілесними ушкодженнями. Трава та зразок ґрунту з нашаруванням речовини бурого кольору вилучались поряд з парканом будинку №12 по вулиці Андріївській в м. Кременчук. Зразок ґрунту з нашаруванням речовини бурого кольору вилучався напроти будинку №12 по вулиці Андріївській в м. Кременчук. (т.1, а.с.26-31, т. 4, а.с. 179-202).

Згідно з протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 17.12.2015 року ОСОБА_8 в присутності понятих при пред`явленні трупа, виявленого напроти будинку АДРЕСА_2 , впізнала свою сестру ОСОБА_12 (т.1, а.с.32, т.2 ,а.с.36).

При дослідженні предметів, вилучених 17.12.2015 року під час огляду місця події напроти будинку №12 по вулиці Андріївській в м. Кременчук, одягу та взуття, які вилучені з трупа ОСОБА_12 (протокол огляду місця події від 18.12.2015 року (т.3, а.с. 89-90), зіставивши отримані дані з властивостями фізіологічних рідин потерпілої ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_7 було встановлено наступні факти.

Так, висновком експерта № 92/1204 від 29.01.2016 року підтверджено, що не виключається походження від ОСОБА_12 15 волосин № 1-15, вилучених з місця події біля будинку №12 по вул. Андріївській в м. Кременчуці. ( т. 4, а.с. 63-67).

Згідно з висновком експерта № 69/1181 від 06.01.2016 року кров трупа ОСОБА_12 належить до А (11) групи, які властиві антиген А ізогемоглютінін анти В. Кров ОСОБА_7 належить до О (1) групи, якій властиві антиген Н та ізогемаглитініни анти-А та анти-В. (т.4, а.с.43-44).

У висновках експерта № 78/1190 від 19.01.2016 року, № 94/1206 від 27.01.2016 року, № 95/1207 від 25.01.2016 року встановлено, що в двох зразках ґрунту, виявлених біля паркану та біля бордюру, на зразку трави, на шапці та шарфі, вилучених в ході огляду місця події, знайдена кров людини, де виявлені антигени А і Н . Кров в цих слідах могла походити від трупа ОСОБА_12 . Походження цієї крові лише від ОСОБА_7 виключається, виявлення антигену Н можливо лише за рахунок домішки його крові ( т.4, а.с.45-46, т.4, а.с.47-49, т.4, а.с.50-52).

У висновках експерта № 88/1200 від 20.01.2016 року, № 89/1201 від 21.01.2016 року, № 90/1202 від 27.01.2016 року встановлено, що на куртці, светрі, футболці, бюстгальтері, штанах та парі чобіт ОСОБА_12 , наданих на дослідження, знайдена кров людини, де виявлені антигени А і Н. Кров в цих слідах могла походити від трупа гр. ОСОБА_12 . Походження цієї крові лише від ОСОБА_7 виключається, виявлення антигену Н можливо лише за рахунок домішки його крові (т.4, а.с.53-56, т.4, а.с.57-59, т.4, а.с.60-62 ).

З огляду на наведене, Колегія суддів вважає, що наведеними доказами доведено правильність встановлених висновків щодо місця вчинення злочину, внаслідок якого настала смерть потерпілої ОСОБА_12 , - біля будинку АДРЕСА_2 , оскільки на цьому місці були виявлені сліди крові, знаряддя злочину, сліди волочіння та труп потерпілої.

Аналізуючи наведені показання свідків, протокол огляду місця події та протокол слідчого експерименту від 19.12.2015 року, суд звертає увагу на те, що в ході слідчого експерименту надані ОСОБА_7 дані відносно місця вчинення злочину, а саме нанесення ударів ОСОБА_12 біля будинку №12 по вулиці Андріївській в м. Кременчук і приховування її тіла в сараї напроти цього будинку, відповідають іншим зібраним у справі доказам, що на думку суду, беззаперечно підтверджує його обізнаність про обставини вчинення злочину та відповідно причетність до вбивства потерпілої.

На підтвердження факту, що ОСОБА_7 та ОСОБА_12 були знайомі, мали близькі інтимні стосунки вказують наступні докази.

Так, потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні 13.11.2017 року дала показання, що ОСОБА_12 її донька. ОСОБА_9 раніше не знала обвинуваченого, тільки чула про нього. ОСОБА_9 разом з чоловіком проживають в с. Градизьск, а її діти проживають в м. Кременчук. ОСОБА_9 в останнє бачила свою доньку ОСОБА_12 13.12.2015 року, коли вона приїжджала до них в с. Градизськ. Ввечері близько 18 години ОСОБА_12 повернулася в м. Кременчук разом з ОСОБА_33 . Через деякий час донька ОСОБА_12 передзвонила і повідомила, що вже вдома, а ОСОБА_34 поїхав до себе. Після цього вони ще декілька раз розмовляли в цей день і наступний , і донька казала, що все добре. 15.12.2015 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_9 з донькою ОСОБА_35 та онукою приїхали в м. Кременчук. Донька ОСОБА_36 казала, що зустріне їх, однак не зустріла і близько 16 години з нею пропав зв`язок. ОСОБА_9 разом з донькою ОСОБА_8 піднялись до належної їй квартири АДРЕСА_4 , але побачили, що двері квартири відкриті, з квартири пропали телевізор LG 32 діагональ, чорного кольору, ноутбук ASUS, DVD. Про крадіжку речей вони заявили в міліцію. ОСОБА_9 поїхала на роботу, а слідчу-оперативну групу зустрічала ОСОБА_37 . Донька ОСОБА_38 так і не виходила на зв`язок. 16 грудня 2015 ввечері їй зателефонувала ОСОБА_37 і повідомила, що ОСОБА_39 знайшли мертвою, тому вона поїхала на впізнання. ОСОБА_9 не знає чи зустрічалась її донька ОСОБА_36 з обвинуваченим ОСОБА_7 , їй лише відомо, що вона останній час часто з ким-то спілкувалась. ОСОБА_38 працювала в "Міськгазі", але звільнилася в вересні жовтні 2015 року, стала на облік на біржу праці, тобто гроші в неї були. Також ОСОБА_9 часткового фінансово допомагала доньці. ОСОБА_36 не зловживала алкоголем. ОСОБА_9 не знає чи були у її доньки вороги. ОСОБА_9 підтримала в повному обсязі цивільний позов. Потерпіла ОСОБА_9 просила призначити ОСОБА_7 суворе покарання.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні 13.11.2017 року дала показання, що потерпіла ОСОБА_12 її рідна сестра. ОСОБА_8 з чоловіком і донькою, а також сестра ОСОБА_12 проживали разом в квартирі АДРЕСА_4 . ОСОБА_8 бачила сестру ОСОБА_12 останній раз 13.12.2015 року, коли вона приїжджала до батьків в с. Градизськ з ОСОБА_40 . Раніше ОСОБА_12 зустрічалась ОСОБА_40 близько 7 років, але припинили стосунки за півроку до смерті, при цьому між ними збереглися гарні дружні відносини. В той же день 13 грудня 2015 року сестра ОСОБА_12 з ОСОБА_40 повернулися до м. Кременчук. 14 грудня зранку, 15 грудня 2015 року зранку і в обід вони спілкувалася з сестрою тільки по телефону. Коли ОСОБА_8 разом з матір`ю ОСОБА_9 та дитиною повернулися в м. Кременчук, то виявили, що в квартирі за їх місцем проживання замок в дверях не відкривався, а двері квартири були відкриті. З квартири зникли телевізор , чорного кольору , плазма, ноутбуку ASUS, пакет з DVD і дисками, а також плед бордово червоного кольору. Сестра ОСОБА_12 була знайома з обвинуваченим ОСОБА_7 , вони часто телефонували один одному на мобільні телефони. Обвинувачений ОСОБА_7 міг подзвонити ОСОБА_12 в будь-який час доби. Після чого сестра часто виходила до ОСОБА_7 на вулицю, де розмовляла з ним біля кіоску під будинком. ОСОБА_8 зі свого мобільного телефону телефонувала обвинуваченому ОСОБА_7 з повідомленням про зникнення сестри і крадіжку речей з їх квартири. На що ОСОБА_7 усміхнувся та сказав, що цього не може бути. Також ОСОБА_8 дзвонила іншим знайомим ОСОБА_41 . Так, ОСОБА_42 повідомив їй, що розмовляв з ОСОБА_43 14 грудня 2015 року. Фінансовий стан сестри був нормальний, при звільненні з "Міськгазу" вона отримала розрахунок, стала на облік в центр зайнятості. Іноді ОСОБА_36 могла прохати лише дрібні гроші. Сестра один - два рази на місяць відвідувала клуби, але поверталася до 21 години. ОСОБА_36 звичайно була вдома, інколи могла відпочивати на мийці, де працював її знайомий ОСОБА_44 . ОСОБА_8 вважала, що всі друзі сестри, яких вона знала, - нормальні люди. ОСОБА_8 не могла охарактеризувати обвинуваченого, так як не спілкувалась з ним. Зі слів ОСОБА_8 , ОСОБА_12 не вживала наркотичні засоби, алкоголь вживала інколи. ОСОБА_8 декілька раз дзвонила обвинуваченому, прохала зателефонувати їй, коли стане щось відомо. Але ОСОБА_7 тільки казав, що ОСОБА_36 не з ним. ОСОБА_8 зверталася до поліції з повідомленням про крадіжку речей. ОСОБА_8 відомо, що викрадений телевізор знайшовся, але їм його не повернули. Ворогів у сестри не було. ОСОБА_8 підтримала заявлений цивільний позов в повному обсязі. Потерпіла ОСОБА_8 просила призначити ОСОБА_7 суворе покарання.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні 23.11.2017 року дав показання, що обвинуваченого ОСОБА_7 знає близько трьох років, стосунки сусідські і дружні. Потерпілу ОСОБА_12 знав з 2014 року і підтримував з нею дружні стосунки. ОСОБА_13 працює на автомийці по АДРЕСА_5 . ОСОБА_13 бачив останній раз потерпілу ОСОБА_12 у неї вдома за 3-4 дні до вбивства близько 23- 24 години. Тоді він виграв гроші на ігрових автоматах, та зателефонував ОСОБА_45 , щоб повернути йому борг. А ОСОБА_7 сказав, що зараз він знаходиться вдома у ОСОБА_12 . Тому ОСОБА_13 пішов до дому ОСОБА_12 , де і віддав гроші ОСОБА_7 . В той вечір ОСОБА_13 був в квартирі ОСОБА_12 близько 30 хв., бачив там телевізор чорного кольору 42 діагональ, ноутбук сірого кольору, мобільний телефон. В квартирі телевізор був в стінці в кімнаті, ноутбук на журнальному столику, там же мобільний телефон. У нього на мийці, де є кімната відпочинку , потерпіла була 2 рази, коли вони відпочивали , в тому числі один раз з ОСОБА_46 . ОСОБА_13 вказував, що десь за тиждень перед вбивством близько 19 години ОСОБА_47 приїхав на своєму авто ВАЗ 2109 до нього на роботу. та показував наявну в нього телескопічну дубинку. До цього ОСОБА_13 бачив у ОСОБА_7 в машині дерев`яну дубинку. ОСОБА_13 приймав участь у впізнанні дубинки під час досудового розслідування. Тоді в присутності двох понятих слідчий показував ОСОБА_13 для впізнання дубинки, які лежали в ряд на столі, а саме три гумові міліцейські дубинки і одну металеву телескопічну. ОСОБА_13 припускав, що між ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_12 були інтимні стосунки. Також ОСОБА_13 відомо зі слів ОСОБА_7 , що останній періодично співмешкав з іншою жінкою на ім`я ОСОБА_48 .

Свідок ОСОБА_49 в судовому засіданні 23.02.2018 року дав показання, що обвинуваченого ОСОБА_7 знає з 2001 року, коли разом проходили військову службу в Збройних Силах України. Підтримує з ним дружні стосунки. ОСОБА_49 останній раз бачив ОСОБА_7 15 грудня 2015 року, коли ремонтував піч в його автомобілі ВАЗ 2109. Тоді ОСОБА_7 приїхав на цьому автомобілі до його гаражу. ОСОБА_49 не може стверджувати, що в той момент в салоні автомобіля хтось перебував, оскільки скло сильно тоноване і він не заглядав в салон, а ремонтував піч, піднявши капот машини.

Факт знайомства та близького спілкування ОСОБА_7 з ОСОБА_12 , а також факт перебування ОСОБА_12 в автомобілі, яким користувався ОСОБА_7 також підтверджено наступними об`єктивними доказами.

Так, згідно з протоколом обшуку від 18.12.2015 року, проведеного за ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.12.2015 року, в ході обшуку автомобіля ВАЗ-2109, д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено волосся, мікро SD, сім-картка оператора мобільного зв`язку "Київстар", рушник з РБК, ганчірка, флешки, змиви з капоту автомобіля. (т.3 а.с.108-112).

Згідно з протоколом огляду від 25.12.2015 року, було оглянуто речі, вилучені 18.12.2015 року в ході обшуку автомобіля ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_7 , а саме: флеш-картка для мобільного телефону, в якій є різні фото потерпілої ОСОБА_12 ; мобільний телефон "Fly", в папках якого "вхідні дзвінки" та "вихідні дзвінки" є записи номерів телефонів, по яким здійснювались дзвінки; мобільний телефон «Acer», на мікро-флеш карті якого виявлені різні інтимні фото ОСОБА_12 (т.3, а.с.112-118) Вилучені в автомобілі ОСОБА_7 флешкарти належать ОСОБА_12 , що згідно з протоколом огляду предмета від 27.02.2016 року підтвердила ОСОБА_8 (т.4, а.с.124-129).

Висновком експерта №92/1204 від 29.01.2016 року підтверджено, що не виключається походження від ОСОБА_12 1 волосини №17, 3 волосин №21-23, вилучених при обшуку автомобіля, яким користувався ОСОБА_7 та виключається походження цих волосин від ОСОБА_7 ( т. 4, а.с. 63-67).

ОСОБА_12 та ОСОБА_7 часто спілкувалися по телефону, що підтверджено інформацією операторів мобільного зв`язку, та протоколами з аналізом отриманої інформації (т.3, а.с.151-193, т.4, а.с. 99-109).

Також згідно з протоколом за результатами негласних слідчих ( розшукових) дій від 27.04.2016 року зафіксовано телефонну розмову ОСОБА_7 12.04.2016 року, під час якої він визнавав автентичність інтимних фото ОСОБА_12 в його автомобілі. Висловлював побоювання, що співмешканка ОСОБА_25 у зв`язку з обізнаністю про його інтимні зв`язки з ОСОБА_12 змінить свої показання. Вважав за необхідне повідомити про цей факт матері, щоб вона вплинула на ОСОБА_25 (т.4 а.с. 1-3)

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_7 з ОСОБА_12 спілкувалися по телефону з період часу з 20 години 22 хвилин 13.12.2015 року по 15.12.2015 року, також ОСОБА_7 спілкувався 16.12.2015 року з сестрою потерпілої ОСОБА_8 , що підтверджено протоколами з роздруківками їх телефонних дзвінків від 18.02.2016 року, від 01.03.2016 року, інформацією про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг абонентських номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ., НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 за період з 01.11.2015 року по 20.12.2015 року ( т.4, а.с.99-100) ,( т.4, а.с.101-109) ,( т.4, а.с.114-122)

Таким чином з аналізу наведених показань потерпілих, свідків протоколів слідчих дій та негласних слідчих дій, висновків експертів, колегія суддів вважає встановленим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_12 були знайомі, мали близькі інтимні стосунки.

З аналізу наведених показань свідків, вбачається, що вони частково суперечать показанням обвинуваченого ОСОБА_7 .

Так, суд звертає увагу на категоричність показань обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно відсутності в нього телескопічної металевої дубинки при тому, що свідок ОСОБА_13 в своїх показаннях зазначав, що за тиждень до смерті потерпілої він бачив у ОСОБА_7 телескопічну дубинку. Суд звертає увагу на категоричність показань обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно того, що він не перебував разом з ОСОБА_12 на мийці для автомобілів під час спільного відпочинку з ОСОБА_13 та іншими знайомими, при тому що свідок ОСОБА_13 вказував на протилежне.

На думку суду, такі розбіжності вказують на неправдивість показань обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні щодо належності йому знаряддя вчинення злочину (телескопічної дубинки), виявленого на місці скоєння злочину, а також з метою приховування наявності інтимних стосунків з потерпілою ОСОБА_12 .

Згідно з протоколами за результатами проведення негласних слідчо розшукових дій від 27.04.2016 року, з аналізу телефонних бесід ОСОБА_7 , його співмешканки ОСОБА_25 , матері ОСОБА_50 , подруги співмешканки вбачається, що ОСОБА_7 дійсно мав металеву палицю, але думає як ввести суд в оману, обґрунтувавши відсутність цієї палиці у нього на момент вчинення злочину. Також вбачається, що сім`я ОСОБА_51 зобов`язалася сплатити ОСОБА_25 кошти за дачу показань на користь ОСОБА_7 . Вбачається, що ОСОБА_7 скриває від органів досудового слідства і суду правдиву інформацію про обставини смерті ОСОБА_12 , також ОСОБА_7 розповідає про особу, яка утримується разом з ним в камері і про злочин, тією особою вчинений, вказуючи, що вони обоє підозрюються у вчиненні одного злочину і відрізняються тільки способом його вчинення, а саме , що той задушив, а він вбив і що вони є брати близнюки, виправдовується за наявність інтимних стосунків між ним та ОСОБА_12 і що органи слідства не зможуть довести його причетність до злочину (т.4,а.с.240-257, т.5, а.с.1-3).

Вказані вище негласні слідчі розшукові дії були проведені на підставі дозволів слідчим суддею Апеляційного суду Полтавської області як відносно ОСОБА_7 так і відносно ОСОБА_25 , що підтверджується листом голови Апеляційного суду Полтавської області № 01-54/65 /18 від 04.05.2018 року ( т.6, а.с.79-80).

Суд звертає увагу на розбіжності в показаннях обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно реалізації ним речей сім`ї ОСОБА_12 з показаннями її матері ОСОБА_9 та сестри ОСОБА_8 . Так, ОСОБА_7 стверджував, що 15.12.2015 року він купив у ОСОБА_12 телевізор. Разом з тим, коли свідок ОСОБА_8 зателефонувала йому та повідомила про зникнення сестри ОСОБА_12 та викрадення з їх квартири належних її сім`ї речей, ОСОБА_7 приховав те, що телевізор та інші речі знаходяться у нього, та в подальшому були ним реалізовані.

Так, свідок ОСОБА_52 в судовому засіданні 13.11.2017 року дав показання, що ОСОБА_7 знає близько 10 років, товаришує з ним, зустрічались десь 1 раз на місяць. Потерпілу ОСОБА_12 не знав. Стосовно придбання телевізора повідомив, що взимку за кілька днів до затримання обвинуваченого останній зранку привіз йому на автомобілі ВАЗ червоного кольору додому телевізор щоб продати, при цьому вдома у нього були ОСОБА_53 , ОСОБА_54 . ОСОБА_47 сам до цього дзвонив ОСОБА_55 стосовно телевізора, так як останній казав, що зараз приїде ОСОБА_56 . ОСОБА_57 сам заніс телевізор до квартири в пледі, марки «ЛДж», чорного кольору, плазма, діагональ до 50 та ноутбук сірого кольору невеликого розміру. Вони дивились цей телевізор і ОСОБА_47 спілкувався з цього приводу з ОСОБА_58 . ОСОБА_47 казав їм, що телевізор належить йому і він справний. При цьому ОСОБА_59 знімав на телефон телевізор , як він казав, для з`ясування його ціни по інтернету. Вони домовились, що здадуть цей телевізор в ломбард «Скарбничка». Дробишев попрохав його здати телевізор в ломбард під свій паспорт, на що він погодився. Питання оплати телевізора вирішував ОСОБА_59 . ОСОБА_60 не відомо чи був ОСОБА_47 винен ОСОБА_55 гроші. Також ОСОБА_60 не відомо чому ОСОБА_47 не хотів здавати телевізор на свій паспорт. Після цього ОСОБА_47 поїхав на своєму авто. ОСОБА_52 і ОСОБА_59 десь через тиждень відвезли в ломбард «Скарбничка». В ломбарді продавець прийняв телевізор, сплативши кошти. Також у нього вдома ОСОБА_47 пропонував ОСОБА_55 придбати ноутбук сірого кольору невеликого розміру, їх розмову він не чув, що було далі з ноутбуком він не знає. Коли ОСОБА_47 приніс телевізор, він був в збудженому стані, що виражалося в його різкій поведінці. ОСОБА_60 не відомо, що стало з телевізором в подальшому.

Об`єктивно показання свідка ОСОБА_52 про заклад в ломбард телевізора, належного сім`ї ОСОБА_61 підтверджено листом ПТ "Ломбард "Свіжа копійка" (т.4, а.с.234).

Свідок ОСОБА_62 в судовому засіданні 23.11.2017 року показав, що кілька років тому придбав телевізор приблизно 42 діагональ, чорного кольору, марки зараз не пам`ятає, який йому запропонував придбати його знайомий ОСОБА_63 , прізвище його не знає, сказавши, що йому пропонував придбати цей телевізор його знайомий на ім`я ОСОБА_64 з ОСОБА_65 , прізвище його не знає, а він сказав йому . Розмова була за купівлю за 3500 гривень, за скільки точно він придбав його не пам`ятає. Після того як він погодився купити телевізор він разом з ОСОБА_66 поїхали в ломбард біля автовокзалу і ОСОБА_63 виніс телевізор. Звідти вони за пропозицією ОСОБА_67 поїхали до ОСОБА_68 перевіряти його справність. У ОСОБА_68 вони взяли шнур, пульт і перевірили справність телевізора, після чого він передав ОСОБА_68 гроші, скільки точно не пам`ятає. Вважає, що придбав телевізор не в ломбарді а у ОСОБА_68 , так як ніяких документів з ломбарду ОСОБА_63 не виносив. Він питав у ОСОБА_67 чи не крадений телевізор, на що той відповів, що ні, у ОСОБА_68 він про телевізор нічого не питав. Через деякий час до нього прийшли працівники міліції і допитали його, перевірили наявність телевізора і оглядали його, слідчий щось писав. На даний час телевізор знаходиться у нього вдома.

Такі показання свідка ОСОБА_69 та свідка ОСОБА_62 об`єктивно підтверджуються протоколом огляду предметів від 28.02.2016 року, згідно якого ОСОБА_70 загрузив на комп`ютер 2 фото файла, на яких зображено фото телевізора «LG» (т.4, а.с.137-139); 2 фото телевізора, надані ОСОБА_71 , які постановою від 28.02.2016 року визнані речовим доказом (т.4, а.с.140); оглядом телевізора «LG», зафіксованому в протоколі огляду квартири АДРЕСА_6 від 31.03.2016 року ( т.4, а.с.142-143).

Свідок ОСОБА_72 в судовому засіданні 26.01.2018 року показав, що працював оцінщиком в ломбарді "Скарбниця" по вул. Гагаріна в м. Кременчуці з 2012 по березень 2018 року і був знайомий з ОСОБА_7 , так як останній приходив в ломбард, як клієнт і вони спілкувалися між собою. До цього вони вчились в одній школі, але не спілкувались між собою. Коли і при яких обставинах ОСОБА_47 приносив йому на прийом речі не згадає. Інформація про клієнтів є в базі даних ломбарду. ОСОБА_47 був постійним клієнтом, його впізнав по паспорту, коли той прийшов перший раз в ломбард. Коли саме приходив ОСОБА_47 в ломбард з 2010 року по 2018 роки і які здавав речі зараз сказати не може, так як пройшло багато часу і пройшло через ломбард багато людей.

Такі показання свідка ОСОБА_72 , щодо неодноразового звернення ОСОБА_7 в ломбард об`єктивно підтверджено документами на ім`я ОСОБА_7 , а саме договором 724-15008832 від 11.12.15,5:34:51 Кременчуцького відділення ПТ «Ломбард «Свіжа копійка», договором 724-15008842 від 11.12.15, 9:51:04 Кременчуцького відділення ПТ «Ломбард «Свіжа копійка», договором 724-15008824 від 11.12.15, 0:22:55 Кременчуцького відділення ПТ «Ломбард «Свіжа копійка», договором 724-15009370 від 14.12.15, 00:58:48 Кременчуцького відділення ПТ «Ломбард «Свіжа копійка», Додатком 1 від 14.12.15, 0:58:50 до Договору 724-15007533 Кременчуцького відділення ПТ «Ломбард «Свіжа копійка», договором 724-15009382 від 14.12.15, 06:29:31 Кременчуцького відділення ПТ «Ломбард «Свіжа копійка», договором 724-15009851 від 16.12.15, 14:10:37 Кременчуцького відділення ПТ «Ломбард «Свіжа копійка», які були оглянуті на досудовому слідстві за протоколом від 21.12.2015 року постановою від 28.02.2016 року визнані речовими доказами, а також досліджені безпосередньо в судовому засіданні (т.3, а.с.143-150, т.4. а.с.131).

З аналізу наведених показань свідків та досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_7 не мав постійного місця роботи та джерела доходу, неодноразово здавав майно в ломбард з метою отримання кредитів, що вказує на наявність у нього матеріальних проблем.

Аналізуючи вище наведені докази, суд встановив, що 15.12.2015 року з квартири сім`ї ОСОБА_12 зникли цінні речі, за обставин, які виглядали як вчинення крадіжки, оскільки за відсутності власників двері квартири були залишені відкритими. При цьому зникла сама ОСОБА_12 , яка хоча в той день ще була жива, проте не ночувала вдома, не зустріла родичів за попередньою домовленістю, не відповідала на дзвінки, оскільки її мобільний телефон був вимкнутий. Разом з тим ОСОБА_7 мав матеріальні проблеми. Зниклі речі сім`ї ОСОБА_61 були реалізовані саме ОСОБА_7 , при цьому він не хотів їх здавати в ломбард на свій паспорт, носив до друзів, ховаючи в пледі. Коли ОСОБА_8 повідомляла ОСОБА_7 про крадіжку речей з їх квартири, він достовірно знаючи їх місцезнаходження, нічого не повідомив про ці речі та обставини заволодіння ними, фактично приховавши факт наявності у нього речей потерпілої.

Разом з тим, зазначений ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту підстави виникнення негативних відносин з ОСОБА_12 , а саме зараження хворобами, підтверджено тим, що ОСОБА_7 його співмешканка ОСОБА_73 та сексуальний партнер ОСОБА_12 до цього зверталися до лікарів з приводу захворювань.

Так, згідно з довідкою Кременчуцького обласного шкірно-венерологічного диспансеру № 177 від 23.02.2016 року, ОСОБА_25 зверталася до закладу з приводу вогнищевої алопеції. Згідно з довідкою ПП «Арніка Плюс» № 26 від 23.02.2016 року, ОСОБА_12 зверталася за допомогою 11.07.2011 року з діагнозом оофорит, а ОСОБА_7 звертався за допомогою 15.06.2011 року з діагнозом гострий правосторонній епідидиміт. Згідно з довідкою жіночої консультацією пологового будинку м. Кременчука , у ОСОБА_12 при профобстеженні виявлений баквагіноз.

Такі обставини суд оцінює як такі, що підтверджують виникнення між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 негативних відносин, що стали мотивом для вчинення злочину.

Свідок ОСОБА_74 в судовому засіданні 27.03.2018 року дав показання, що обвинувачений ОСОБА_7 його син. Потерпілу ОСОБА_12 він не знав. ОСОБА_74 не міг повідомити про події, що відбувалися 16 та 17 грудня 2015 року, оскільки працював в ці дні. 18.12.2015 року у них вдома, за адресою: будинок АДРЕСА_1 працівники міліції проводили обшук, вилучили речі сина, його взуття. 19.12.2015 року він разом з дружиною ОСОБА_75 та подругою сина ОСОБА_76 зранку купували продукти на ринку, а коли приїхали до будинку ОСОБА_77 близько 11 години, то побачили у дворі працівників міліції. Дружина ОСОБА_75 і ОСОБА_48 пішли додому до неї, а ОСОБА_74 поїхав до себе. Через деякий час прийшла дружина і повідомила, що сина арештували у ОСОБА_77 . Ввечері 19.12.2015 року ОСОБА_78 подзвонив син ОСОБА_7 і сказав, що йому пообіцяли поміняти статтю, якщо він «підпише потрібні документи». Близько 24 години йому подзвонили з Крюківського РВ і сказали, що зараз сина повезуть в ізолятор в Автозаводський РВ, тому можна передати поїсти. Через деякий час під`їхала машина міліції, в якій був син. ОСОБА_74 передав сину їжу, поспілкувався з ним в присутності працівників міліції. При цьому син казав, що його обвинувачують у вбивстві, і якщо б його так били, він би теж все підписав. ОСОБА_74 не бачив у сина тілесних ушкоджень. Стосовно застосування до сина недозволених методів слідства звертались через адвоката до прокуратури, але марно. 20 та 21 грудня 2015 року ОСОБА_75 дзвонили з міліції і казали, що син себе погано почуває. В цей день ОСОБА_74 з дружиною і ОСОБА_76 поїхали в ізолятор, де їм сказали, що сина відвезли в третю лікарню. ОСОБА_74 поїхав в лікарню, де дізнався, що сина оглянули і потрібна операція. Після операції повідомили, що можливий порив зв`язок.

Свідок ОСОБА_75 в судовому засіданні 27.03.2018 року дала показання, що обвинувачений ОСОБА_7 її син. ОСОБА_75 знала потерпілу ОСОБА_12 як знайому сина. Син співмешкав з ОСОБА_19 в квартирі останньої. Але на момент події син повідомив їй, що він посварився зі співмешканкою ОСОБА_19 , тому повернувся жити з ними за адресою : будинок АДРЕСА_1 . ОСОБА_75 зазначила, що 16.12.2015 року приблизно з 18 до 24 години син був вдома, ремонтував машину. ОСОБА_75 стверджувала, що весь цей час вона бачила сина ОСОБА_7 або через вікно, або коли він декілька раз заходив в будинок. Син ОСОБА_7 відкривав ворота у двір і спочатку викочував, а потім закочував машину. 16.12.2015 року ОСОБА_48 дзвонила сину і просила, щоб він повертався. Тому після ремонту авто близько 24 години син ОСОБА_7 пішов до ОСОБА_18 додому. Після 16 грудня ОСОБА_75 не бачила сина, так як він перебував у ОСОБА_77 . 17.12.2015 року працівники міліції приходили додому, питали її за сина, шукали парня на ім`я ОСОБА_44 . 18.12.2015 року близько 17 години працівники міліції також приходили, проводили обшук будинку, вилучили одежу сина. Після 16.12.2015 року ОСОБА_75 не бачила сина, спілкувалася з ним по мобільному телефону, казала про вбивство, на що він відповів, що нічого про це не знає. 19.12.2015 року коли ОСОБА_48 поверталася до своєї квартири, де її зустріли працівники міліції, які повідомили, що прийшли з обшуком її квартири. Яна сказала, що ОСОБА_7 перебуває в квартирі і подзвонила в двері. Син ОСОБА_7 відкрив двері квартири, після чого працівники міліції зайшли в квартиру, затримали його і відвезли в райвідділ, провели обшук квартири, вилучивши деякі речі сина. До затримання у сина був нормальний стан здоров`я. 19.12.2015 року близько 24 години коли його везли на авто з Крюківського райвідділу на вул. Київську в ізолятор, то зупинялись біля їх будинку і працівники міліції дозволили чоловіку поспілкуватися з сином та передати йому їжу. 20.12.2015 року вона разом з ОСОБА_76 близько 16 години прибули на вул. Київську в ІТТ і передавали передачу для сина. В той день син ОСОБА_7 дзвонив по мобільному телефону і казав, що в нього піднялася температура. 22 чи 23 грудня , коли вони знову приїхали до сина в ізолятор, то їм повідомили, що його відвезли в Третю міську лікарню. Тому чоловік ОСОБА_74 з ОСОБА_76 поїхали в лікарню, де їм повідомили, що сину потрібно робити операцію. Після операції вона спілкувалася з лікарем, який повідомив, що у сина порвані зв`язки руки, тому йому зробили 14 порізів на плечі для виходу газів і необхідно, щоб 24 грудня сина відвезли в СІЗО м. Полтави.

Такі показання свідків ОСОБА_74 та ОСОБА_75 узгоджуються з фактом проведення обшуку за ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука в домоволодінні батьків ОСОБА_7 , розташованого в будинку АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено взуття, одяг, документи ОСОБА_7 , що підтверджено протоколом обшуку від 18.12.2015 року (т.3, а.с.98-102).

Аналізуючи показання свідків ОСОБА_79 і ОСОБА_75 , враховуючи, що останні є батьками обвинуваченого, а відповідно є зацікавленими особами, суд вбачає відсутність негативного відношення з боку працівників міліції до ОСОБА_7 після його затримання при проведенні слідчих дій, оскільки свідки зазначали, що ввечері 19.12.2015 року (тобто одразу після проведення слідчих дій) ОСОБА_78 зателефонували працівники міліції і повідомили, що везуть сина в ІТТ, привезли сина додому, дозволили особисте спілкування з батьком та передачу їжі, при цьому батько не бачив у сина тілесних ушкоджень.

Крім того, з огляду на показання свідків ОСОБА_79 та ОСОБА_75 , суд вважає встановленим, що після 16.12.2015 року його батьки достовірно знаючи, що сина розшукують працівники міліції з приводу смерті потерпілої ОСОБА_12 , оскільки у них в будинку був проведений обшук за ухвалою суду, достовірно знаючі про місце перебування сина у співмешканки ОСОБА_80 , та спілкуючись із сином по телефону, умисно приховали від працівників міліції місце перебування свого сина ОСОБА_7 .

Таку поведінку свідків ОСОБА_79 та ОСОБА_75 суд оцінює як свідоме надання неправдивих показань з метою уникнення їх сином ОСОБА_7 відповідальності за скоєний злочин.

З аналізу показань матері обвинуваченого ОСОБА_75 вбачається, що 16.12 2015 року з 18 до 24 годин ОСОБА_7 знаходився у дворі будинку АДРЕСА_1 , виходив та заходив за ворота.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_7 перебував близько від місця скоєння злочину в час, коли потерпілій ОСОБА_12 були заподіяні тілесні ушкодження і коли остання померла.

Суд критично відноситься к твердженням матері обвинуваченого ОСОБА_75 про те, що 16.12.2015 року весь період часу з 18 до 24 години вона постійно бачила сина ОСОБА_7 , і таким чином підтверджувала його непричетність до смерті потерпілої ОСОБА_12 . При тому , що остання в цей час перебувала в будинку і її твердження грунтуються на тому , що вона бачила тінь сина через штори у вікні та те , що той кілька разів заходив в будинок на кухню.

Такі показання ОСОБА_75 не відповідають її ж твердженням про те, що син ремонтував автомобіль, викочував та закочував його з двору на вулицю, відчиняючи та зачиняючи ворота. Доречи 16.12.2015 року з 18 до 24 години це вже темний час доби.

Разом з тим такі показання ОСОБА_75 також спростовуються тим об`єктивним фактом, що відповідно до інформації, отриманої у операторів телекомунікацій інформації про зв`язок ОСОБА_81 вбачається, що в період з 18 до 24 години 16.12.2015 року він виходив із зони обслуговування базових станцій оператора мобільного зв`язку, на території яких знаходиться будинок його батьків ( АДРЕСА_1 ). (т.3, а.с.151-193, т.4, а.с.101-109).

З огляду на наведене, суд оцінює як неправдиві показання ОСОБА_75 про те, що вона безперервно бачила свого сина з 18 до 24 години 16.12.2015 року у дворі їх будинку, такі, що не відповідають об`єктивно встановленим даним, надані з метою забезпечити алібі своєму сину для уникнення ним відповідальності за вчинений злочин.

Суд вважає, що перебування ОСОБА_7 на місці скоєння злочину біля будинку АДРЕСА_2 підтверджено об`єктивними даними, встановленими висновками наступних експертиз.

Так, згідно з протоколами отримання зразків для експертизи від 19.12.2015 року, від 23.12.2015 року, у ОСОБА_7 отримані зразки для експертизи в присутності понятих. (т.3 а.с.226, а.с.230, 231, 237). Висновками експерта №24/454 від 15.01.2016 року встановлено склад зразків слини, отриманих у Марчіка. (т.3, а.с.227-229). Висновком експерта № 1149 від 23-29.12.2015 року, висновком експерта № 763 від 17.12.2015 року, висновком експерта № 69/1181 від 04-06.01.2016 року, встановлено склад крові ОСОБА_12 та ОСОБА_7 .

Висновком експерта № 27/457 від 11-21.01.2016 року встановлено, що на недопалку "ЛД" об.4, виявленому на місці вчинення злочину біля будинку №12 по вул. Андріївській в м. Кременчук (протокол огляду місця події від 17.12.2015 року) виявлений антиген, який може походити від ОСОБА_7 . Походження виявлених слідів на об.4 недопалку "ЛД" від ОСОБА_12 виключається. (т.3, а.с. 232-236).

Висновком експерта № 25/452 від 21.01.2016 року встановлено, що в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_12 виявлена кров людини, яка може походити від ОСОБА_12 , не виключається походження цієї крові за рахунок домішку крові ОСОБА_7 при наявності у нього джерела зовнішньої кровотечі (т.3, а.с.221-224).

Разом з тим, згідно з протоколом обшуку від 18.12.2015 року, при проведенні обшуку в автомобілі ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_7 , були вилучені ганчірка зі слідами речовини бурого кольору з іншими речами. ( т.3, а.с.107-111);

А у висновку експерта № 71/1183 від 28.01.2016 року встановлено, що на ганчірці, вилученій з автомобіля ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , знайдена кров людини, де виявлений антиген Н. Кров в цих слідах могла походити від ОСОБА_7 . Походження цієї крові лише від ОСОБА_12 виключається ( т.4, а.с.68-70).

Наведене підтверджує, що до затримання ОСОБА_7 мав тілесне ушкодження, яке викликало кровотечу.

Разом з тим, згідно з інформацією, отриманою у операторів телекомунікацій інформації про зв`язок ОСОБА_7 вбачається, що в період з 22 год. 47 хв. 16.12.2015 року до 01 год.28 хв. 17.12.2015 року він перебував в зоні обслуговування базових станцій оператора мобільного зв`язку, на території яких знаходиться місце вбивства ОСОБА_12 ( АДРЕСА_2 ). (т.3, а.с.151-193, т.4, а.с.101-109).

Згідно з актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 20 від 15.01.2016 року, ОСОБА_7 на момент проведення експертизи не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності, не виявляв ознак недоумства чи іншого хворобливого розладу психічної діяльності. В період часу, що стосується інкримінованого протиправного діяння ОСОБА_7 не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням, не перебував в стані тимчасового психічного розладу психічної діяльності і міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 не підпадає під дію ч.2,3 ст.19 та ст.20 КК України, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Може постати перед слідством і судом. При дослідженні особистісних особливостей ОСОБА_7 виявляє достатню активність темпу психічних процесів і станів, низьку вразливість, відсутність імпульсивності, емоційну стійкість. На час експертного дослідження ОСОБА_7 не виявляв індивідуально-психологічних особливостей, які суттєво вплинули на характер його дій. На час експертного дослідження ОСОБА_7 не виявляє індивідуально-психологічних особливостей, які суттєво вплинули на його поведінку під час інкримінованого йому діяння. В мотиваційній сфері діяльність ОСОБА_7 спричинюється, в основному, задоволенням органічно обумовлених потреб та в меншій мірі задоволенням потреб вищого духовного порядку. Вказані домінуючі мотиви поведінки ОСОБА_7 , не могли суттєво вплинути на його свідомість та діяльність під час інкримінованого йому протиправного діяння. На час експертного дослідження ОСОБА_7 не виявляв індивідуально-психологічних особливостей, які суттєво вплинули на характер його свідчень по матеріалам даного кримінального провадження. З урахуванням емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей рівня розумового розвитку, ОСОБА_7 може усвідомлювати реальний зміст своїх дій та в повній мірі керувати ними і передбачати їх наслідки. Враховуючи індивідуальні особливості ОСОБА_7 , рівень його інтелектуального розвитку, емоційний стан, він міг правильно сприймати обставини, що мають значення по справі та давати по ним відповідні показання. На час експертного дослідження ОСОБА_7 не виявляє відхилень психічному розвиту, які не є проявами психологічного захворювання. При дослідженні особистісних особливостей підекспертний ОСОБА_7 виявляє достатню активність темпу психічних процесів і станів, низьку вразливість, відсутність імпульсивності, емоційну стійкість. В ході експертного дослідження ОСОБА_7 не виявляє яскраво виражених індивідуально-психологічних особливостей, які можуть справляти істотний вплив на його поведінку. Відповісти на питання, що стосується емоційного стану ОСОБА_7 на час інкримінованого йому діяння неможливо тому, що під експертний категорично заперечує свою причетність до скоєного. (т.3.а.с.209-215).

Оцінюючи суб`єктивну сторону суспільно-небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_7 , суд виходив з наступного.

В п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи» дано роз`яснення, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: (при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Розмежування складів злочинів умисного вбивства та тяжкого тілесного ушкодження, що потягло смерть потерпілого, здебільшого здійснюється за їх суб`єктивною стороною. Зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених злочинах обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків, у зв`язку з чим належить ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень (ВСУ справа № 58 кс 13).

Так, суд вважає встановленим мотив вчинення злочину неприязні стосунки, які виникли між ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_12 .

При проведенні слідчого експерименту ОСОБА_7 зазначав, що неприязні стосунки з потерпілою ОСОБА_12 виникли з приводу зараження хворобою, яка передається статевим шляхом.

Хоча в судовому засіданні ОСОБА_7 категорично заперечував наявність між ним та потерпілою неприязних стосунків, проте не зміг пояснити об`єктивні факти, що мали місце. А саме продаж ОСОБА_7 речей, які належали сім`ї ОСОБА_12 , незважаючи на те, що сестра потерпілої ОСОБА_8 повідомляла йому про крадіжку речей з їх квартири та зникнення ОСОБА_12 за день до вбивства 15.12.2015 року.

Оцінюючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_7 маючі фізичну перевагу перед потерпілою ОСОБА_12 , яка мала худорляву статуру, зріст 154 см, спричинив їй не менше 20 ударів в життєво важливий орган голову, в тому числі один перший удар металевою палицею, а всі інші кулаками та ногою у взутті, не припинивши свої дії, навіть коли потерпіла вже впала на землю та не чинила опір.

Після вчинення злочину ОСОБА_7 не лише не надав медичної допомоги потерпілій, а навпаки заховав тіло ОСОБА_12 в занедбаному сараї, незважаючи на те, що події відбулися в холодну пору року в грудні місяці, таким чином залишивши її в безпорадному стані без жодного шансу на допомогу, а відповідно і на життя.

Після вчинення злочину ОСОБА_7 реалізував майно сім`ї ОСОБА_61 , достовірно знаючи, що вони вважають його викраденим та розшукують, а також переховувався від правоохоронних органів, що підтверджує його бажання уникнути відповідальності за вчинений ним злочин.

З огляду на наведене, суд вважає, що ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, які проявились у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті і хоча не бажав, але свідомо припускала їх настання.

Тому колегія суддів вважає, що в діях ОСОБА_7 наявний непрямий умисел на вбивство ОСОБА_12 .

Сукупність наведених доказів не залишає сумнівів у винуватості ОСОБА_7 в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України.
При цьому , суд не може визнати належним та допустимим доказом впізнанням металевої телескопічної палиці за протоколом впізнання від 06.04.2016 року , згідно якого свідок ОСОБА_13 серед наданих для огляду впізнав палицю, яку йому показував ОСОБА_7 13.12.2015 року на тій підставі , що при допиті в якості свідка останній показав, що бачив у ОСОБА_7 подібну палицю , але стверджувати що саме цю палицю бачив не може , при тому , що на огляд ОСОБА_13 були надані три гумові і одна телескопічна металева палиця; ( т.4, а.с.145).

Передбачених ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Передбачених ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом також не встановлено.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину та, конкретні обставини справи, розмір шкоди, заподіяної злочином, а саме те, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин проти життя людини, внаслідок якого настала смерть потерпілої. ОСОБА_7 не відшкодував матері та сестрі загиблої моральної шкоди, спричиненої втратою близької людини, та матеріальної шкоди у вигляді витрат на поховання.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та їх представник просили в судовому засіданні суворо покарати ОСОБА_7 за вчинений ним злочин.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має загальну середню освіту, офіційно не працював, хоча є особою працездатного віку та має задовільний стан здоров`я. Разом з тим, подані суду відомості не містять негативних характеристик обвинуваченого ОСОБА_7 . По місцю навчання та проживання характеризується посередньо. Суду не подано відомостей про перебування ОСОБА_7 під диспансерним або консультативним наглядом в психоневрологічному чи наркологічному диспансерах.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання, яке пов`язане з ізоляцією його від суспільства, у виді позбавлення волі, в межах санкції статті закону про кримінальну відповідальність за вчинений ним злочин.
Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 заявили цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної вчиненим ним злочином. Просили стягнути з ОСОБА_7 на їх користь матеріальні витрати на поховання ОСОБА_12 в розмірі 14857 грн., витрати на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 25000 грн., при цьому подали документально підтверджені витрати на поховання лише на загальну суму 14857,51 грн. Також ОСОБА_9 просила стягнути з ОСОБА_7 на її користь моральну шкоду, яку вона зазнала внаслідок вбивства її доньки ОСОБА_12 в розмірі 250 000 грн. ОСОБА_8 просила стягнути з ОСОБА_7 на її користь моральну шкоду, яку вона зазнала внаслідок вбивства її сестри ОСОБА_12 в розмірі 250 000 грн.

Відповідно до ст.127 КПК України, шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

В ст.129 КПК України встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст.ст.1166, 1167, 1177 ЦК України, роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суд України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_9 та ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на їх користь документально підтверджені судові витрати на поховання в розмірі 14857,51 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., заподіяну злочином, внаслідок якого вбита її донька.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., заподіяну злочином, внаслідок якого вбита її сестра.
Відповідно до положень ст. 72 КК України (в редакції ЗУ №838-VIII від 26.11.2015 року) та ст.5 КК України про зворотну дію закону про кримінальну відповідальність у часі, з врахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.08.2018 року у справі №663/537/17, зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 19.12.2015 року по 23.09.2018 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Частиною 2 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів з проведення судово - дактилоскопічної експертизи 368,28 грн. (т.4, а.с.235), судової молекулярно-генетичної експертизи 3693,20 грн.(т.4, а.с.237) , судово-хімічної експертизи 527,76 грн.(т.4. а.с.238), судової молекулярно-генетичної експертизи 6350,88 грн. (т.4, а.с.239), судової експертизи волокон та волокнистих матеріалів 368,28 грн. (т.4.а.с.236), судово-психологічної експертизи 1968 грн.( т.4.а.с.216, 227), на загальну суму 13276,40 грн.

Відповідно до положень ст.331, 177, 178, 183, 194 КПК України, з метою забезпечення виконання вироку, враховуючи процесуальну поведінку ОСОБА_7 , який до затримання ухилявся від органів досудового розслідування, що вказує на ризик перешкоджання з боку обвинуваченого у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя чи ризик ухилення від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне продовжити щодо ОСОБА_7 обраний запобіжний захід тримання під вартою на 60 діб, тобто до 22.11.2018 року.

Така, позиція відповідає положенням п."а" ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та практиці ЄСПЛ, викладеній у справі "Вемгофф проти Німеччини".
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 9 ( дев`ять) років.

Початок строку відбування покарання рахувати з 24 вересня 2018 року.

Цивільний позов ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_8 матеріальну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 14857,51 гривень. .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень. .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 50 000 ( п`ятдесят тисяч) гривень. .

Відповідно до ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 13276,40 грн.

ОСОБА_7 продовжити запобіжний захід тримання під вартою на 60 діб до 22.11.2018 року.

Відповідно до положень ст. 72 КК України (в редакції ЗУ №838-VIII від 26.11.2015 року) та ст.5 КК України, зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 19.12.2015 року по 23.09.2018 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон «Acer» , імей № 1 НОМЕР_8 та імей № 2 НОМЕР_9 из мікро SD об`ємом 4 гб CO4G CHINA 1224PV7072P та мобільний телефон « Флай» імей № 1 НОМЕР_10 та імей № 2 НОМЕР_11 , які належать ОСОБА_7 , які визнані речовими доказами за постановою слідчого від 25.12.2015 року повернути власнику ( т.3, а.с.194).

- сережку з білого металу потерпілої ОСОБА_12 , яка визнана речовим доказом за постановою слідчого від 18.12.2015 року та передана на зберігання потерпілій ОСОБА_8 повернути ОСОБА_8 ( т.3, а.с.236).

- сережку з білого металу потерпілої ОСОБА_12 , яка визнана речовим доказом за постановою слідчого від 02.02.2016 року та передана на зберігання потерпілій ОСОБА_8 повернути власнику ( т.3, а.с.201).

- два ключі потерпілої ОСОБА_12 , які визнані речовим доказом за постановою слідчого від 02.02.2016 року повернути власнику (т.3, а.с.201).

- пачку з під цигарок « Ротманс» та 6 цигарок « Ротманс» , які визнані речовим доказом за постановою слідчого від 02.02.2016 року знищити ( т.3, а.с.201).

- зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки , 19 волосин потерпілої ОСОБА_12 , зразок трави, зразок грунту біля паркану та зразок грунту біля бордюру , виявлені в ході огляду місця пригоди , які визнані речовими доказами за постановою слідчого від 05.02.2016 року ( т.4. а.с.39-40) знищити;

- шапку, шарф, штани, чоботи, куртку , светр потерпілої ОСОБА_12 , які визнані речовими доказами за постановою слідчого від 05.02.2016 року і знаходиться на зберіганні в камері схову КВП передати власнику ( т.4, а.с.40).

- телевізор «LG», плазмовий 32 діагональ, модель 32 LD341ZB, серійний номер 010КФРР10297 , корпус чорного кольору, який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 31.03.2016 року і залишений на зберігання ОСОБА_82 передати власнику ( т.4, а.с.83)

- рушник, вилучений з автомобіля ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 . який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 05.02.2016 року і знаходиться на зберіганні в камері схову КВП передати власнику ( т.4, а.с.84);

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 04.02.2016 року і знаходиться на зберіганні в камері схову КВП залишити в матеріалах кримінального провадження ( т.4. а.с.86);

- флеш карту об`ємом 8 гб та сім карту «Київстар» з № НОМЕР_12 , які визнані речовими доказами за постановою слідчого від 27.02.2016 року залишити в матеріалах кримінального провадження ( т.4, а.с.130).

- договір 724-15008832 від 11.12.15,5:34:51 Кременчуцького відділення ПТ «Ломбард «Свіжа копійка», договір 724-15008842 від 11.12.15, 9:51:04 Кременчуцького відділення ПТ «Ломбард «Свіжа копійка», договір 724-15008824 від 11.12.15, 0:22:55 Кременчуцького відділення ПТ «Ломбард «Свіжа копійка», договір 724-15009370 від 14.12.15, 00:58:48 Кременчуцького відділення ПТ «Ломбард «Свіжа копійка», Додаток 1 від 14.12.15, 0:58:50 до Договору 724-15007533 Кременчуцького відділення ПТ «Ломбард «Свіжа копійка», договір 724-15009382 від 14.12.15, 06:29:31 Кременчуцького відділення ПТ «Ломбард «Свіжа копійка», договір 724-15009851 від 16.12.15, 14:10:37 Кременчуцького відділення ПТ «Ломбард «Свіжа копійка», які визнані речовими доказами за постановою від 28.02.2016 року залишити в матеріалах кримінально провадження( т.4 а.с.131)

- 2 фотознімка телевізора, надані ОСОБА_70 , які визнані речовим доказом за постановою від 28.02.2016 року залишити в матеріалах кримінально провадження( т.4 а.с.140) ;

- телескопічну палицю, знайдену при огляді місця події 17.12.2015 року, яка визнана речовим доказом за постановою від 20.04.2016 року знищити ( т.4.а.с.146)

- системний блок від комп`ютера , 2 станка для гоління, зубну щітку ОСОБА_7 , медична книжка, трудова книжка, які визнані речовими доказами, згідно постанови про визнання речовими доказами від 25.12.2015 року ( т.3.а.с.104) повернути власнику ;
- протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 , датованого 19.12.2015 року , який визнаний речовим доказом за постановою від 27.01.2016 року - залишити в матеріалах кримінального провадження ( т.4 .а.с.205)
Диски з відеозаписом допиту в якості підозрюваного ОСОБА_7 та слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 зберігати в матеріалах кримінальної справи.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок суду першої інстанції до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Роз`яснити обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, право заявити клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3