Справа № 308/8237/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді клопотання засудженого ОСОБА_5 про зняття судимості,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про зняття судимості, яке обґрунтовує тим, що він був засуджений Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 30.04.2009 року за ст. 190 ч. 4, ст. 28 ч. 3 - 358 ч. 2, ст. 28 ч. 3 - ст. 358 ч. 3, ст. 70 КК України до шести років позбавлення волі. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.10.2012 року йому було призначено покарання у виді виправних робіт за ст. 82 КК України до одного року одинадцять місяців та п`ять днів з відрахуванням в дохід держави (20 %) заробітної плати.

Зазначає, що він перебував на обліку в кримінально-виконавчій інспекції м. Ужгорода з 08.11.2012 року та знятий з обліку Ужгородського МРВ КВІ ДПтС України в Закарпатській області за постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатській області від 17.06.2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.

У клопотанні вказує, що на даний час він усвідомив свою провину у вчиненому злочині, його поведінка є зразковою. Відповідно до характеристики ОСББ «Другетів 132», де він орендує квартиру за роки проживання за даною адресою, проявив себе виключно з позитивної сторони. Дотримується і поважає права своїх сусідів, завжди активно приймає участь у житті будинку, добровільно допомагає у благоустрої свого під`їзду і дитячих майданчиків, робить внески на поточний і капітальний ремонт. Згідно з даною характеристикою він завжди вчасно оплачує свої комунальні рахунки, не допускаючи великих прострочень. Також зазначає, що він проживає разом із своєю дружиною, яка веде такий же спосіб життя. Конфліктних ситуацій та скарг від сусідів за весь час його проживання не надходило. Він не зловживає алкоголем та не курить.

Крім того, зауважує, що на даний час він працює різноробочим на будівництві, має постійний невеликий дохід, наявність не знятої судимості заважає знайти йому достойну офіційну роботу і він має намір працювати і утримувати свою сім`ю. З останнього місця роботи у нього є позитивна характеристика, видана ПП «Техелектро», згідно з якою він працював робітником складу з 07.10.2012 року по 01.07.2014 року. За час роботи на підприємстві зарекомендував себе дисциплінованим і старанним працівником, сумлінно ставився до обов`язків покладених на нього, у колективі користувався повагою за працьовитість, за врівноважений і неконфліктний характер.

З посиланням на викладене та на підставі ст. 91 КК України, ст. 538 КПК України просить зняти судимість з нього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 30.04.2009 року за ст. 190 ч. 4, ст. 28 ч. 3 - 358 ч. 2, ст. 28 ч. 3 - ст. 358 ч. 3, ст. 70 КК України.

Заслухавши захисника засудженого та позицію прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 538 КПК України після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених ст. 538 цього Кодексу.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами клопотання, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.04.2009 року у справі № 1-138/09 ОСОБА_5 визнано винним та призначити йому покарання: за ст. 190 ч. 4 КК України у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ст. 28 ч. 3 - 358 ч. 2 КК України у виді трьох років позбавлення волі, за ст. 28 ч. 3 - 358 ч. 3 КК України у виді двох років обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.10.2012 року, на підставі ст. 82 КК України, ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання у виді одного року одинадцять місяців та п`ять днів позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт строком на один рік одинадцять місяців та п`ять днів з відрахуванням в дохід держави 20 % від заробітку.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.06.2014 року постановлено звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.04.2009 року та заміненого постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.10.2012 року, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Згідно з вказаною ухвалою від 17.06.2014 року, звільняючи засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, суд виходив з того, що ОСОБА_5 відбув чотири роки один місяць та три дні позбавлення волі та, станом на 16.05.2014 року, один рік шість місяців та три дні покарання у виді виправних робіт.

З листа начальника Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області від 17.07.2018 року за № 39/1/6581 вбачається, що на запит адвоката ОСОБА_3 . Ужгородський міськрайонний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області повідомив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який засуджений Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 30.04.2009 року за ст. 190 ч. 4, ст. 28 ч. 3 - 358 ч. 2, 28 ч. 3 - ст. 358 ч. 3, ст. 70 КК України до шести років позбавлення волі та постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.10.2012 року йому призначено покарання у виді виправних робіт за ст. 82 КК України до одного року одинадцять місяців та п`ять днів з відрахуванням в дохід держави (20 %) заробітної плати, перебував на обліку в кримінально-виконавчій інспекції м. Ужгорода з 08.11.2012 року. Також повідомлено, що 01.07.2014 року ОСОБА_5 знятий з обліку Ужгородського МРВ КВІ ДПтС України в Закарпатській області за постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатській області від 17.06.2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.

Матеріалами клопотання також встановлено, що ОСОБА_5 працював робітником складу ПП «Техелектро» з 07.10.2012 року по 01.07.2014 року та за час роботи на підприємстві показав себе дисциплінованим і старанним працівником, сумлінно ставився до обов`язків покладених на нього, у колективі користувався повагою за працьовитість, за врівноважений і неконфліктний характер, що підтверджується характеристикою від 18.07.2018 року, виданою директором ПП «Техелектро» на ім`я робітника складу ПП «Техелектро» ОСОБА_5 .

З договору оренди квартири № 11 від 17.09.2015 року та акту прийому-передачі нерухомого майна в оренду вбачається, що ОСОБА_5 орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Характеристикою від 19.07.2018 року, виданою головою ОСББ «Другетів 132», стверджується, що ОСОБА_5 з вересня 2015 року по теперішній час орендує квартиру АДРЕСА_3 , за роки проживання за даною адресою проявив себе виключно з позитивної сторони. Дотримується і поважає права своїх сусідів, завжди активно приймає участь у житті будинку. ОСОБА_5 добровільно допомагає у благоустрої свого під`їзду і дитячих майданчиків, робить внески на поточний і капітальний ремонт. ОСОБА_5 завжди вчасно оплачує свої комунальні рахунки, не допускаючи великих прострочень. ОСОБА_5 проживає разом із своєю дружиною, яка веде такий же спосіб життя, що і дружина. Конфліктних ситуацій та скарг від сусідів за весь час її проживання не надходило. ОСОБА_5 не зловживає алкоголем та не курить.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 358 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України невеликої тяжкості, а злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України особливо тяжкого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 КК України та п. п. 5, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 16 «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. При вирішенні питання про погашення судимості правове значення має не тільки наявність вироку суду, яким особу визнано винною у вчиненні злочину, а й підстави та час її звільнення від відбування покарання, оскільки саме з цього часу в передбачених законом випадках особа вважається такою, що не має судимості, або починає обчислюватися строк, протягом якого вона вважатиметься такою, що має судимість.

Строки погашення судимості визначені ст. 89 КК України.

Пунктами 6, 7, 9 ст. 89 КК України передбачено, що такими, що не мають судимості, визнаються: особи, засуджені до обмеження волі, а також засуджені за злочин невеликої тяжкості до позбавлення волі, якщо вони протягом двох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину; особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за злочин середньої тяжкості, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину; особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

За приписами ч. 3 ст. 90 КК України, якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).

Відповідно до ст. 91 КК України, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків у статті 89 цього Кодексу. При цьому зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 КК України.

Змінами, внесеними до ст. 91 КК України Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14.10.2014 року № 1698-VII, що набрав чинності 25.01.2015 року, передбачено, що зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього кодексу не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини, однак на момент вчинення злочинів та звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання була чинною редакція ст. 91 КК України, якою допускалося дострокове зняття судимості за усі злочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 5 КК України регламентовано, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Аналізуючи норми діючого КК України слід дійти висновку, що «інші кримінально-правові наслідки», визначені законодавцем, включають в себе, зокрема й інститут судимості як такий.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 16 «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» звернуто увагу на те, що судам необхідно враховувати, що дострокове зняття судимості відповідно до ст. 91 КК України з особи, що вчинила тяжкий або особливо тяжкий злочин у виді позбавлення волі, можливе тільки після закінчення не менше ніж половини строку погашення судимості, передбаченого ст. 89 КК України, і лише за умови, що судом буде встановлено, що ця особа зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення. У такому випадку суд виносить мотивовану постанову про дострокове зняття судимості. Зняття судимості є правом, а не обов`язком суду, тому, якщо з урахуванням обставин справи суд дійде висновку, що особа не довела свого виправлення, він вправі відмовити у достроковому знятті судимості.

Зняття судимості, виходячи з вимог ч. 2 ст. 91 КК України (у редакції статті, яка діяла на час звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання), допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 КК України, що у даному випадку становить один рік щодо злочину невеликої тяжкості, півтора роки що злочину середньої тяжкості та чотири роки щодо особливо тяжкого злочину.

Також умовами для дострокового зняття судимості у виді позбавлення волі є доведення особою свого виправлення своєю зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Отже, станом на 24.07.2018 року, коли ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про дострокове зняття судимості, минуло більше половини строків погашення судимості, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 89 КК України, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 91 КК України (у редакції, яка діяла як на час вчинення злочинів, так і на час його звільнення від відбування покарання).

Водночас, слід звернути увагу на ту обставину, що, як зазначено в п. 52 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року (справа «Щокін проти України»), Суд визнає, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду. Зі змісту п. 57 цього ж рішення випливає висновок Суду, що у разі коли національне законодавство припускає неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків, національні органи зобов`язані застосовувати тлумачення, яке є найбільш сприятливим для особи.

Відтак, при розгляді даного клопотання застосовується редакція кримінального закону, яка діяла на час вчинення ОСОБА_5 злочинів, так як вона поліпшує його становище порівняно із діючою редакцією ст. 91 КК України.

За наведених обставин, суд приходить до переконання за можливе задовольнити внесене клопотання та зняти із засудженого ОСОБА_5 судимість за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.04.2009 року до закінчення строку, зазначеного у п. 9 ч. 1 ст. 89 КК України, оскільки після звільнення від відбування покарання, призначеного даним вироком, пройшло більше половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 КК України, і засуджений зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, надавши суду відповідні докази на підтвердження вказаних обставин.

Керуючись ст. ст. 88-91 КК України, ст. ст. 5, 376, 538, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про зняття судимості задовольнити.

На підставі ст. 91 КК України зняти з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судимість за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 квітня 2009 року до закінчення строку, зазначеного у п. 9 ч. 1 ст. 89 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 02 серпня 2018 року о 16 год. 50 хв.

Головуюча ОСОБА_1