печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2018 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.28, ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 стало відомо про те, що ОСОБА_7 здійснює підприємницьку діяльність, у тому числі шляхом роздрібної торгівлі алкогольними напоями на території Хмельницької області та окремі його місця торгівлі алкогольними напоями не володіють ліцензіями на здійснення такої торгівлі.
Вирішивши використати цю ситуацію з метою протиправного збагачення, ОСОБА_6 02.05.2018 близько 13 год. зателефонував ОСОБА_7 та повідомив про необхідність їхньої зустрічі, наголошуючи при цьому, що така зустріч є у інтересах ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, 03.05.2018 близько 10.40 год. ОСОБА_6 під час зустрічі з ОСОБА_7 , яка відбулась у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Київ, вул. Михайла Гришка, 3, повідомив останньому, що він є довіреною особою першого заступника Голови Служби безпеки України начальника Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю та корупцією Центрального апарату Служби безпеки України ОСОБА_8 , від якого отримав відомості щодо порушення вимог законодавства ОСОБА_7 під час здійснення господарської діяльності.
При цьому, ОСОБА_6 , продовжуючи діяти умисно, під час цієї ж розмови повідомив ОСОБА_9 , що останній може уникнути того, щоб правоохоронними органами було розпочато досудове розслідування та проведення стосовно останнього комплексу слідчих дій, у тому числі із залученням спеціальних підрозділів, шляхом передачі ОСОБА_6 для подальшої передачі ним ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 25 000 доларів США.
У подальшому, 06.05.2018 ОСОБА_6 , отримавши відповідь ОСОБА_7 про відсутність у нього такої суми грошових коштів, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел та бажаючи заволодіти грошовими коштами останнього, під час телефонної розмови з ОСОБА_7 повідомив останньому про зменшення суми, яку він нібито повинен передати ОСОБА_8 , до 16 000 доларів США.
Бажаючи уникнення негативних наслідків для себе у виді перешкоджання своїй господарській діяльності, вважаючи повідомлені ОСОБА_6 неправдиві відомості дійсними, ОСОБА_7 погодився передати ОСОБА_6 обумовлену ним суму грошових коштів в розмірі 16 000 доларів США.
10.05.2018 ОСОБА_6 , продовжуючи діяти умисно, вирішив залучити до вчинення злочину раніше знайомого йому ОСОБА_5 , якому до цього не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_6 , та домовився про зустріч з останнім у приміщенні кафе «gaga» за адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 37.
У подальшому, ОСОБА_6 , 10.05.2018 близько 15.25 год., перебуваючи у приміщенні кафе «gaga» за адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 37, під час зустрічі з ОСОБА_7 повідомив останнього про необхідність передачі грошових коштів ОСОБА_5 , якого представив свої помічником по роботі в Службі безпеки України, що ОСОБА_5 підтвердив ОСОБА_7 , усвідомлюючи те, що ці відомості є неправдивими.
У цей момент у ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 .
Діючи на виконання вказівки ОСОБА_6 , 10.05.2018 близько 15.25 год. ОСОБА_10 , перебуваючи у салоні автомобілю по вул. І. Кудрі в м. Києві поблизу будинку №36, діючи без попередньої змови групою осіб зі ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_7 про правдивість тверджень ОСОБА_6 щодо необхідності передачі грошових коштів та запевнив ОСОБА_7 , що виключно зусилля ОСОБА_6 запобігли перешкоджанню його законній господарській діяльності з боку правоохоронних органів, таким чином зміцнюючи переконаність ОСОБА_7 у необхідності передачі грошових коштів йому та ОСОБА_6 .
Після цього, ОСОБА_5 одержав у ОСОБА_7 обумовлені ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 16000 доларів США.
Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, що виразилися у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене групою осіб та у великих розмірах, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.28, ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України.
22 червня 2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_11 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_10 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_10 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_10 за ч.1 ст.28, ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України. Обвинувачений ОСОБА_10 у повному обсязі в межах висунутого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_10 має понести, а саме: за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в ній міру покарання.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений ОСОБА_10 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження під час судового засідання.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_10 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_10 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_10 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов не заявлений.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 22 червня 2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_10 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого за ч.1 ст.28, ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1