ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/0430/67/18 Справа № 202/4327/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2018 року по кримінальному провадженню за №0000676,-

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Дніпропетровській області та накладено арешт на майно, а саме:

-земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0214, площею 118,7113 га, яка розташована на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровській області, із забороною проводити будь-які дії з державної реєстрації прав власності та/або користування; - посів соняшнику, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0214 площею 118,7113 га, розташованій на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровській області, із забороною розпоряджатися і використовувати вказане майно; - посів кукурудзи, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0214 площею 118,7113 га, розташованій на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровській області, із забороною розпоряджатися і використовувати вказане майно; - посів соняшнику, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0214 площею 118,7113 га, розташованій на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровській області, із забороною розпоряджатися і використовувати вказане майно.
Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя посилався на те, що земельна ділянка та відповідні посіви на ній визнані речовими доказами в порядку ст. 98 КПК України по кримінальному провадженню, та відсутня інформація про правомірне використання вищезазначеної земельної ділянки.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, мотивуючи тим, що про накладення арешту дізнався лише 21 вересня 2018 року щодо апеляційних вимог просить скасувати ухвалу слідчого судді частково та постановити нову ухвалу, якою частково відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області про накладення арешту на земельну ділянку :01:002:0214 площею 118,7113 га, яка знаходиться на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, та посів соняшнику та кукурудзи на вказаній земельній ділянці.
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що отриманий врожай не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а також відсутні ознаки для накладення арешту відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України. Звертає увагу на те, що загальна площа земельних ділянок ОСОБА_7 та його родини становить близько 17 га, та вони перебувають на стадії внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зазначає, що врожай сільськогосподарських культур, отриманий на законних підставах, у зв`язку з чим відсутні будь-які підстави для накладення арешту на земельні ділянки та посіви.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Вирішуючи питання про дотримання строку апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без участі скаржника, а отже, за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить.

Оскільки з наданих матеріалів провадження слідує, що копію ухвали слідчого судді від 27 липня 2018 року адвокат ОСОБА_6 отримав 21 вересня 2018 року, а апеляційну скаргу подав 24 вересня 2018 року, апеляційний суд не вбачає підстав для висновку про пропущення строку апеляційного оскарження та необхідність розгляду і вирішення питання про його поновлення.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально - протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційним судом встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000676, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, за фактом самовільного зайняття земельних ділянок, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику. Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, самовільно, всупереч установленому законом порядку, без відповідних документів, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, зайняли земельні ділянки державної власності, які розташовані на території Дніпропетровської області, здійснюють їх обробку і вирощування сільськогосподарських культур, чим завдали значної шкоди інтересам держави.
22 червня 2018 року, в межах вищезазначеного кримінального провадження, за участю головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та сертифікованого інженера-геодезиста ТОВ «Геоленд 2000» () проведено огляд самовільно зайнятої земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0214, площею 118,7113 га, яка відноситься до земель державного запасу та резерву, знаходиться на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, та належать державі в особі Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, в ході чого на ґрунтовому покритті вказаної земельної ділянки виявлено наявність посіву сільськогосподарських культур соняшника та кукурудзи, у задовільному стані.
Разом із цим, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, державна реєстрація прав власності та/або користування на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0214, площею 118,7113 га, не проводилась.
Постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 23 червня 2018 року про визнання речових доказів, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000676 земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0214, площею 118,7113 га, яка розташована на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровській області; посів соняшнику, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0214 площею 118,7113 га, розташованій на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровській області; посів кукурудзи, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0214 площею 118,7113 га, розташованій на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровській області; посів соняшнику, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0214 площею 118,7113 га, розташованій на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровській області.
Враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказана земельна ділянка та відповідні посіви на ній визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, відсутність інформації про правомірне використання вищезазначеної земельної ділянки,апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на вилучене майно.

Доводи апеляційної скарги адвоката про те, що слідчим в клопотанні не наведено достатніх підстав вважати, що вказане майно має ознаки речових доказів, в даному кримінальному провадженні не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків апеляційного суду.

Крім того, апелянтом не надано будь-яких підтверджуючих даних, що земельна ділянка 17 га та врожай сільськогосподарських культур, знаходилися саме на земельній ділянці :01:002:0214 площею 118,7113 га, яка знаходиться на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2018 року про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4