Єдиний унікальний номер 722/727/18
Номер провадження 1-в/722/91/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: представника СВК №67 ОСОБА_3

та засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни Чернівецької області, в режимі відеоконференції із державною установою «Сокирянська виправна колонія (№67)», справу за клопотанням (поданням) начальника державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» про встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ :
Начальник державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» звернувся до суду з клопотанням (поданням) про встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, жителя АДРЕСА_1 , засудженого: вироком Вишгородського районного суду Київської області від 24.02.2009 року за ст.185 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; вироком Печерського районного суду м.Київ від 14.10.2009 року за ст.ст.205 ч.2, 70 ч. 4 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки; вироком Оболонського районного суду м.Київ від 07.06.2012 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду м. Київ від 14.01.2013 року, за ст.ст.121 ч.2, 71 КК України на 9 років позбавлення волі. Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25.02.2016 року до засудженого застосовано Закон України від 25.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

У судовому засіданні представник СВК №67 ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання (подання) начальника колонії з тих підстав, що про накладення на нього дисциплінарних стягнень він дізнався тільки тиждень тому, а до того часу про них не знав. Не заперечуючи попередньо сказаного, пояснив, що дійсно, під час відбування покарання він тричі утримувався в ДІЗО за вчинення інших порушень, ніж ті, які зазначені в постановах. Щодо відношення до роботи пояснив, що дійсно, в певні періоди відбування покарання він працював, а в деякі не бажав працювати. На запитання суду, чому після власноручного підписання постанов про про накладення дисциплінарних стягнень та після ознайомлення з матеріалами особової справи у червні 2016 року він не оскаржував накладені дисциплінарні стягнення, пояснив, що не вбачав перспектив у такому оскарженні. Пояснив, що були випадки, коли він відмовлявся від підписання документів, які йому надавали на підпис представники установи.
Враховуючи думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази судового провадження та особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено, наступні обставини:

ОСОБА_4 25.06.2018 року звільняється із державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» у зв`язку з відбуттям строку покарання.

Засуджений під час відбування покарання характеризується негативно, як такий, що допускає порушення режиму утримання та вперто не бажає стати на шлях виправлення. В місцях позбавлення волі ним допущені порушення режиму утримання, за які було накладено 5 дисциплінарних стягнення, з яких: 4 - погашено, 1 діюче.

Суд враховує, що поведінка засудженого до винесення вироку, за яким він відбуває покарання (вчинення злочину під час іспитового строку за попередніми вироками), в місцях позбавлення волі (вчинення порушень режиму відбування покарання та притягнення п`ять разів до серйозної дисциплінарної відповідальності, у тому числі у виді поміщення в ДІЗО), його відношення до праці (переважний період часу не працював внаслідок небажання працювати, не виконував норми виробітку в періоди, коли працював), відношення до робіт з благоустрою (подання 24.06.2014 року заяви про відмову приймати участь в будь-яких громадських роботах (а.о.с.123) та неохоче їх виконання (характеристика)), нещирі, неправдиві пояснення, які засуджений давав в судовому засіданні, заперечення ним явних фактів, дають суду підстави вважати, що засуджений за час відбування покарання не зробив для себе жодних позитивних висновків (а.о.с.193), не став на шлях виправлення, а вперто не бажає стати на шлях виправлення та залишається небезпечним для суспільства.

При цьому, суд вважає пояснення засудженого про те, що йому не було відомо про накладені на нього дисциплінарні стягнення, тому він їх не оскаржував такими, що є неправдивими, спрямованими на ухилення від можливого застосування адміністративного нагляду, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими судом матеріалами особової справи (а.с.125, 125-зв., 131, 131-зв., 134, 135, 135-зв., 138, 174, 178, 178-зв., 180, 181, 187, 187-зв.) та визнанням засудженим факту відбування стягнень у виді ДІЗО протягом трьох періодів.

Суд вважає, що вперте невизнання засудженим фактів вчинення порушень ним режиму відбування покарання, заперечення в судовому засіданні фактів притягнення до дисциплінарної відповідальності, його пояснення в судовому засіданні свідчать про те, що засуджений жодним чином не виправився, не став на шлях загальноприйнятого, соціально-нормативного життя, не зробив для себе належних позитивних висновків.

Також, суд не враховує показання засудженого про те, що він під час відбування покарання працював, однак персонал колонії йому не зараховував виконання норм виробітку, оскільки його пояснення спростовуються матеріалами судового провадження.

Встановлені обставини дають підстави вважати, що поведінка ОСОБА_4 як до, так і під час відбування покарання, його відношення до вимог режиму, до праці, до виконання робіт з благоустрою, до заходів виховного впливу, поведінка в судовому засіданні, свідчать про те, що останній вперто не бажає стати на шлях виправлення та залишається небезпечним для суспільства, тому за ним необхідно встановити адміністративний нагляд органів внутрішніх справ.

На підставі ст.ст.3 п.«б», 10 та керуючись ст.5 п.1 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі», суд,
ПОСТАНОВИВ :
Встановити відносно ОСОБА_4 адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік та встановити йому наступні обмеження:

- заборонити вихід з квартири (будинку) у визначений час доби з 23.00 до 06.00 год.

- заборонити виїзд в особистих справах за межі району (міста) проживання без дозволу органу внутрішніх справ, який здійснює адміністративний нагляд;

- зобов`язати з`являтися в органи внутрішніх справ по місцю проживання на реєстрацію один раз на місяць.

Попередити ОСОБА_4 про те, що в разі порушення правил адміністративного нагляду, його буде притягнуто до адміністративної відповідальності, а в разі самовільного залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду до кримінальної відповідальності в порядку встановленому законодавством України.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7-ми днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк з дня вручення йому копії даної постанови, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд.

Суддя Сокирянського районного
суду Чернівецької області ОСОБА_1