АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1203/18 Справа № 210/549/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002805 від 14 грудня 2017 року, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у Орджонікідзе (Покров) Дніпропетровської області, громадянина України, останнє місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 23.09.2003 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 229-6, ч. 1 ст. 70 КК України до відбуття 3 років позбавлення волі. На підставі ухвали Дніпропетровського Апеляційного суду від 30.12.2003 вирок Орджонікідзевського міського суду від 23.09.2003 змінено з ч. 1 ст. 70 КК України на ст. 42 КК України. Звільнився 13.01.2004 року з виправної колонії по відбуттю строку покарання;
-01.10.2004 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186 КК України до відбуття 4 років позбавлення волі. Звільнився 29.11.2007 з Криворізької ВК № 80 Дніпропетровської області на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.11.2007 року на не відбутий строк 7 місяців 21 день згідно ст. 81 КК України;
- 24.12.2009 року Бориспільський міським судом Київської області за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 27.04.2010 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано не відбутий строк 3 роки 7 місяців за вироком Бориспільського міського суду Київської області від 24.12.2009 року за ч. 2 ст. 187 КК України та призначено до відбуття 7 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 12.02.2016 року з Синельниковської ВК № 94 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу. Крім того, судом визначено долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за наступних обставин.
ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово засудженим, останній раз: 27 квітня 2010 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбутий строк 3 роки 7 місяців за вироком Бориспільського міського суду Київської області від 24 грудня 2009 за ч. 2 ст. 187 КК України призначено до відбуття 7 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнився 12.02.2016 з Синельниковської ВК № 94 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення за наступних фактичних обставин.
Так, ОСОБА_7 , діючи повторно, 14 грудня 2017 року, приблизно о 17.05 годині, проходячи біля будинку № 8 по вул. Вадима Гурова в Металургійному районі міста Кривого Рогу, зустрів раніше незнайому ОСОБА_9 , яка розмовляла по мобільному телефону. Після чого, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, діючи умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом ривку, відкрито викрав у ОСОБА_9 мобільний телефон «iPhone 6s 128GB», модель «А 1688» вартість якого з урахуванням зносу станом на 14.12.2017 року становила 13313,13 гривень, разом з силіконовим чохлом та карткою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , які не представляють для потерпілої ОСОБА_9 матеріальної цінності, після чого, обернувши викрадене майно на свою користь, з місця вчинення злочину зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків у сумі 13313,13 гривень.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити та в резолютивній частині вироку додатково врахувати засудженому у строк відбування покарання за даним вироком строк попереднього ув`язнення та початок строку відбування покарання рахувати з 14 грудня 2017 року. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор вказує на те, що ОСОБА_7 було затримано 14 грудня 2017 року, а 15 грудня 2017 року обрано останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. З огляду на вказані обставини, на переконання прокурор, суд при ухваленні вироку неправильно визначив дату, з якої необхідно рахувати строк попереднього ув`язнення.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити вирок суду, застосувавши до нього ст.ст. 75, 76 КК України. Свої вимоги ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що суд мав достатні підстави врахувати в якості обстави, що пом`якшують покарання, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодуванні завданих збитків, а також наявність вагітної дружини, з якою він перебував у фактичних шлюбних відносинах, яка потребує його допомоги. Окрім того, на переконання обвинуваченого, суд необґрунтовано залишив поза своєю увагою гарантійний лист депутата Софіївського району, яка може підтвердити, що він працював в неї без працевлаштування, а також поручитися за виконання ним в подальшому обов`язків, покладених на нього у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком. Серед іншого, ОСОБА_7 зауважує та просить врахувати ту обставину, що у потерпілої претензій до нього немає.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого, який свою апеляційну скаргу підтримав та заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, доводи прокурора, який підтримує державне обвинувачення у суді апеляційної інстанції, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновок суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, були предметом оцінки суду першої інстанції й в апеляційному порядку не заперечуються. Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України в апеляційних скаргах також не оскаржується.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційних скарг.
Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Так, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, яке відносить до категорії тяжких, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно. Разом із цим, в якості обставини, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття обвинуваченого та не встановив таких, що його обтяжують.
Надавши правову оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останнього лише в умовах ізоляції від суспільства колегія суддів погоджується.
Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, на переконання колегії суддів, не є достатніми для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України.
При цьому гарантійний лист депутата колегія суддів також вважає таким, що на покарання не впливає, а доводи обвинуваченого про наявність на утриманні дружини, з якою він перебуває у фактичних шлюбних відносинах, хоча і мають місце, однак не спростовують висновків суду першої інстанції щодо призначеного покарання з врахуванням зазначених вище обставин.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, раніше судимий, позитивної характеристики не має, виправлення останнього можливе лише в умовах позбавлення волі, а тому покарання, призначене обвинуваченому, за своїм видом та розміром слід вважати справедливим.
З огляду на викладене, доводи останнього про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості колегія суддів розцінює як необґрунтовані та підстави для застосування ст.ст.75, 76 КК України не вбачає.
Що стосується доводів прокурора про необхідність зміни вироку, у зв`язку з неправильним зазначенням судом першої інстанції строку затримання ОСОБА_7 , то останні повністю знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.
Оскаржуваним вироком встановлено, що суд визначив початком строку, з якого обвинуваченому належить відбувати покарання, день затримання ОСОБА_7 15 грудня 2017 року.
Між тим, матеріалами справи встановлено, що 15 грудня 2017 року відносно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а затримано його було 14 грудня 2017 року.
З огляду на вказані обставини, на підстави ст. 409 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни вироку з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року відносно ОСОБА_7 змінити.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня його затримання - 14 грудня 2017 року.
В іншій частині вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.
Судді: