Справа № 333/7754/17
Номер провадження 1-кп/333/190/18
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

м. Запоріжжя 30 травня 2018 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: суддя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новодніпровка, Каменсько-Дніпровського району, Запорізької області, громадянина України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
-8 лютого 2005 р. Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ст. 289 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
-1 червня 2006 р. Енергодарським міським судом Запорізької області за ст. 307 ч.2, 69 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
-9 жовтня 2008 р. Енергодарським міським судом Запорізької області за ст. 307 ч.2, 69 КК України до 3 років 6 міс. позбавлення волі, 16 червня 2011 р. звільнений умовно-достроково на 7 міс. 7 днів;
-7 лютого 2012 р. Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 1 міс. позбавлення волі, 30 липня 2014 р. звільнений умовно-достроково на 6 міс. 6 днів;
-18 листопада 2015 р. Василівським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, 18 серпня 2017 р. звільнений умовно-достроково на 1 рік 3 міс. 19 днів;
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за викрадення чужого майна, повторно вчинив шахрайство при наступних обставинах.

15 жовтня 2017 р. приблизно о 17 год. ОСОБА_5 знаходився у якості гостя в квартирі АДРЕСА_3 . Маючи умисел на заволодіння чужим майно, обвинувачений під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон. Потерпілий погодився та передав ОСОБА_5 мобільний телефон «NOMI» i241+ вартістю 649 грн., яким обвинувачений, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману заволодів, покинувши місце вчинення злочину, та розпорядився ним на свій розсуд.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 ч.2 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені вказаного злочину визнав повністю, суду пояснив, що ввечері 15 жовтня 2017 р. знаходився в гостях у зазначеній квартирі. Він побачив у знайомого ОСОБА_6 мобільний телефон, попросив зателефонувати. Коли потерпілий дав йому телефон, він зателефонував та пішов з квартири. Того ж дня телефон він продав, а гроші витратив.

Оскільки обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчинені зазначеного кримінального правопорушення, викладені судом обставини його вчинення ніким не оспорюються, суд у відповідності зі ст. 349 ч.3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, проти чого не заперечують учасники судового провадження.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно.

У відповідності зі ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності зі ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, є рецидив злочинів.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, що у відповідності зі ст. 65 КК України є підставою для призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що вирокомВасилівського районного суду Запорізької області від 18 листопада 2015 р. ОСОБА_5 засуджено за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, 18 серпня 2017 р. він звільнений з місця позбавлення волі умовно-достроково на 1 рік 3 міс. 19 днів; новийзлочин вчинив протягом невідбутої частини покарання, остаточне покарання відповідно до ст. 81 ч.4 КК України йому слід призначити за правилами ст. 71 ч.1 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, що призначається за цим вироком.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 ч.9 КПК України.

Керуючись ст. 349 ч.3, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд

У х в а л и в :

Обвинуваченого ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України, і призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складення призначеного покарання з невідбутою частиною покарання за вирокомВасилівського районного суду Запорізької області від 18 листопада 2015 р., у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавленні волі, рахуючи строк покарання з 26 грудня 2017 р.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Речові докази: DVD-R диск з відеозаписами залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1