Справа № 206/5490/18
Провадження № 1-кп/206/409/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" жовтня 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження під № 0000931, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.09.2018 та угоду про визнання винуватості від 01.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вченні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 07.08.2018, постановою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Після цього, 20.08.2018, в невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_3 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел направлений на підробку посвідчення водія затвердженого зразка постановою КМУ «Про затвердження технічного опису бланка міжнародного посвідчення водія» №47 від 31.01.1992 зі змінами та доповненнями, яке видається ТСЦ МВС України, і яке надає право керування транспортними засобами.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на підробку посвідчення водія затвердженого зразка постановою КМУ «Про затвердження технічного опису бланка міжнародного посвідчення водія» №47 від 31.01.1992 зі змінами та доповненнями, яке видається ТСЦ МВС України, і яке надає право керування транспортними засобами, ОСОБА_3 у той же день та час, перебуваючи у тому ж місці, зателефонував на невстановлений в ході досудового розслідування номер мобільного телефону, невстановленій особі. В ході розмови ОСОБА_3 домовився з вказаною особою про внесення за 700 грн. у справжній з точки зору форми документ неправдивих відомостей, а саме до бланку ВАН 345290 встановленого на території України зразку, вигаданих анкетних даних - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також фотографію ОСОБА_3 .
Після цього, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на підроблення посвідчення водія яке видається ТСЦ МВС України, затвердженого зразка постановою КМУ №47 від 31.01.1992 і яке надає право керування транспортними засобами, з метою його подальшого використання, під час пересування своїм транспортним, достовірно знаючи, що відповідно до постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2018 його позбавлено права керування транспортними засобоми терміном на 1 рік, перерахував на невстановлений в ході досудового розслідування банківський рахунок вище вказаної невстановленої особи грошові кошти в розмірі 700 гривень та відправив на невстановлений в ході досудового розслідування номер мобільного телефону фото з власним зображенням, при цьому зазначив свій вік (40 років). Таким чином, ОСОБА_3 , став пособником у підробленні, тобто надав засоби (фото/дані) чим спряв вчиненню злочину іншому співучаснику злочину.
В подальшому зазначена вище невстановлена особа внесла в бланк серію ВАН 345290 вигадані анкетні дані - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також фотографію ОСОБА_3 .
Далі, 27.08.2018, більш точний час встановити не представилось за можливе, за місцем свого мешкання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 забрав з своєї поштової скриньки вищезазначене підроблене посвідчення водія.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 виразилися у співучасті, шляхом надання засобів для підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.
Після цього, 01.09.2018, приблизно о 16.00 годин, ОСОБА_3 , перебуваючи за кермом автомобіля «Dacia Logan», д/н НОМЕР_1 , рухався по вул. Електричній в м. Дніпро, де біля буд. №34 був зупинений інспекторами УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», у зв`язку з тим, що вказаний автомобіль, мав характерні ознаки ДТП, та виказали законну вимогу пред`явити їм його посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В цей час, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 05.02.2014 ТСЦ-8002 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Далі, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого документу ОСОБА_3 достовірно знаючи, про те що, посвідчення водія містить завідомо неправдиві відомості, а саме анкетні данні вигаданої особи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що не відповідають дійсності, при цьому достовірно знаючи, що відповідно до постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2018 його позбавлено права керування транспортним засобом терміном 1 рік, пред`явив його інспектору УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , з метою підтвердження права керування транспортними засобами, тобто використав завідомо підроблений документ, що видається установою яка має право видавати такі документи, і яке надає права.
Згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №28/2.3/638 від 26.09.2018:
- бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 , заповненого на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідає за своїми характеристиками бланкам посвідчення водія, виготовленим на підприємствах ТОВ «Знак» Консорціуму «ЄДАПС».
Відповідно до інформації наданої ТСЦ-1241 МВС України, водійське посвідчення серії НОМЕР_2 , видано 29.12.2012 ВРЕР ДАІ №2 ГУМВС України в місті Києві, на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яке станом на 27.09.2018 має статус посвідчення водія «Загублений».
Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у використанні завідомо підробленого документа, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
За сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, дії ОСОБА_3 , кваліфікуються за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме сприянні, шляхом надання засобів для підроблення посвідчення, яке видається установою і надає права, з метою його використання та у використанні завідомо підробленого документа.
01.10.2018 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні під № 0000931 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 467, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення в межах санкцій ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358КК України, а саме:
- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 гривень;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання меш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді штрафу, у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 , захисник та прокурор в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому останній беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості, від яких потерпілих немає.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476КПК України.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив умисний злочин, що виразився у співучасті, шляхом надання засобів для підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, а тому суд кваліфікує його діїї за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а також суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив умисний злочин, що виразився у використанні завідомо підробленого документа, кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 358 КК України, за якими слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання, а саме:
- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 гривень;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання меш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді штрафу, у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.100,124,342,350,373,374,474-475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01.10.2018 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000931.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21.08.2018 року покарання у вигляді штрафу, а саме:
- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять) гривень;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання меш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді штрафу, у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення судово-технічної експертизи документів № 28/2.3/638 від 26.09.2018 року на користь експертної установи Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України у розмірі 858,00 грн. (одержувач платежу: УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпра Дніпропетровської області; номер рахунку: 0004; МФО: 805012; ; найменування установи банку: ГУДКСУ у Дніпропетровській області, призначення платежу: за експертизу № 28/2.3/638 від 26.09.2018 року, (т. 1 а.п. 22).
Речові докази: один опечатаний спец пакет «Експертна служба МВС України» № 3955163, в якому знаходиться посвідчення водія серії НОМЕР_2 , у кількості одна штука, який передано на зберігання речових доказів Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно квитанції № 000952 (т.1 а.п. 30) - знищити .
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1