Номер провадження 1-кп/737/22/18
Справа № 737/240/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.18 смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Куликівського районного суду Чернігівської області кримінальні провадження за №0000032 від 07.02.2018 та № 0000080 від 23.03.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вересоч Куликівського району Чернігівської області, українки, громадянки України, освіта базова середня, не працює, у шлюбі не перебуває, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Вересоч Куликівського району Чернігівської області, не має паспорта громадянина України, освіта базова середня, у шлюбі не перебуває, на утриманні дітей не має, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженої 25.09.2017 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до 240 годин громадських робіт, 28.02.2018 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 389, 71 КК України до 2 місяців 15 днів арешту,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 23 січня 2018 року, близько 20.00 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів прибула до домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_10 , проникла на територію домогосподарства, де шляхом пошкодження вікна веранди проникла до будинку, звідки таємно викрала гроші в сумі 200 грн., які знаходились у тумбочці в кімнаті будинку, що належали ОСОБА_10 , чим заподіяла матеріальну шкоду останній у розмірі 200 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

ОСОБА_7 , будучи раніше судимою за ч. 3 ст. 185 КК України, судимість не занята та не погашена у встановленому законом порядку, та ОСОБА_8 , 24.01.2018 року, близько 20 години, за попередньою змовою між собою, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом витягування шибки вікна веранди відкрили вхідні двері будинку АДРЕСА_3 , проникли в середину будинку, звідки викрали електроплиту марки «ЄШП-1», яка для потерпілої матеріальної цінності не становить, та газову плиту марки «ПГ2-Н» вартістю 400 грн., які належали потерпілій ОСОБА_11 , чим заподіяли останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні вину визнала повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснила, що 23 січня 2018 року пішла до потерпілої, яка забрала в неї телефон і не повертала, додому, щоб повернути своє майно; потерпілої вдома не було; вона через вікно влізла до будинку, побачила 200 грн. однією купюрою, які лежали у хаті на ноутбуці, забрала їх та залишила будинок. За викрадені 200 грн. купила пива. На купюрі були написані якісь числа. Гроші потерпілій повернула. Наступного дня вони з матір`ю пішли провідати « ОСОБА_12 », якої не виявилося вдома; вона відсунула фанеру, якою була забита кватирка, потім через кватирку відчинила двері, зайшла в хату, забрала дві плити, разом з матір`ю віднесли їх та здали у металобрухт за пляшку.

Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину визнала частково та пояснила, що в хату потерпілої заходила разом з донькою, сиділа на стільчику, плит не виносила, сиділа насторожі, говорила дочці, щоб чужого не брала. Однак потім вони разом з дочкою пішли до ОСОБА_13 та виміняли плити на півлітра.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що точно дату не пам`ятає, але десь півроку тому, до нього прийшла ОСОБА_15 , принесла плитки, сказала, що то її. Вона приходила одна, ОСОБА_16 він не бачив. Він забрав їх по ціні металобрухту. Одна плита була стара, іржава, без електродроту. Пізніше приходила потерпіла та запитувала, чи не приносили йому газовий таганок двохкомфорний. Також свідок має магазин та пам`ятає, що невдовзі після Нового року ОСОБА_17 прийшла до нього в магазин, купила продуктів на 200 гривень, розрахувалась купюрою 200 гривень, на цій купюрі ручкою темного кольору були написані цифри.

Протоколом огляду місця події від 24.03.2018 року підтверджене місце вчинення злочину, спосіб проникнення до житла за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 171-174).

Місце вчинення злочину підтверджено протоколом огляду місця події у АДРЕСА_4 (а.с. 191).

При огляді місця події біля господарства АДРЕСА_1 за місцем проживання свідка ОСОБА_14 були виявлені та вилучені дві побутові плитки, газова та електрична, які ОСОБА_14 , з його слів, принесла ОСОБА_7 (протокол огляду місця події від 07.02.2018 року, заява ОСОБА_14 про видачу речей (а.с. 194,195).

Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 182 від 20.02.2018 року Чернігівського НДЕКЦ МВС України ринкова вартість газової плити «ПГ2-Н» радянського виробництва, що перебувала в експлуатації, станом на 24.01.2018 року може становити 400 грн. (а.с. 199-203).

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 25.04.2018 року ОСОБА_8 показала на місцевості будинок АДРЕСА_5 , витягла скло в веранді будинку та залізла в приміщення веранди (а.с. 206-208).

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 23.04.2018 року статист перевірив та підтвердив можливість проникнення до будинку АДРЕСА_5 , шляхом витягування скла в вікні веранди, та безперешкодного проникнення у житло через утворений отвір (а.с. 209-211).

При проведенні слідчого експерименту 23.04.2018 року потерпіла ОСОБА_10 вказала на місце знаходження грошей в її будинку, які були викрадені ОСОБА_8 (а.с. 212-215).

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що вони є достовірними, належними та допустимими, логічно узгодженими між собою та такими, які переконливо вказують на вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 інкримінованих їм злочинів.
Так, показаннями свідка ОСОБА_14 спростовані посилання ОСОБА_7 на те, що вона не вчиняла крадіжку, адже саме обвинувачена принесла та здала в металобрухт викрадені газову та електричну плити.
Обвинувачена ОСОБА_8 не заперечувала часу, місця, способу, знаряддя вчинення злочинів.
Належними доказами підтверджені способи проникнення до житла та кількість і вартість викраденого чужого майна.
Таким чином, дії обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у житло, вчинене повторно ОСОБА_8 , та вчинене повторно ОСОБА_7 , оскільки вона раніше була засуджена за ч. 3 ст. 185 КК України, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта від 15.03.2018 року № 146 у ОСОБА_8 наявні ознаки легкої розумової відсталості (F-70 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 го перегляду), але за своїм психічним станом на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, та на теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с. 146-150).
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта від 15.03.2018 року № 147 у ОСОБА_8 на тлі легкої розумової відсталості мають місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, у зв`язку з чим їй показане протиалкогольне лікування, однак вона на період часу, до якого відноситься інкриміноване кримінальне правопорушення, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с. 141-145).
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які пом`якшують вину ОСОБА_7 , суд не вбачає.
Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким; особу обвинуваченої, яка раніше була засуджена за умисні злочини, в тому числі і проти власності, за місцем проживання характеризується негативно, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання; стан здоров`я обвинуваченої, яка на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, досудову доповідь інспектора Куликівського районного сектору з питань пробації, вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченій в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
ОСОБА_7 засуджена за вироком Куликівського районного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 389, 71 КК України до двох місяців 15 днів арешту, вирок набрав законної сили, звернений до виконання, на виконання вироку ОСОБА_7 08.06.2018 року була поміщена до СІЗО м. Чернігова. Оскільки після постановлення вироку 28.02.2018 року стало відомо, що вона винна в іншому злочині, вчиненому до постановлення попереднього вироку, покарання їй має бути призначене за правилами ч. 4 ст. 70 КК України. Відповідно до ч.1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту, що має враховуватись судом при визначені остаточного покарання.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами; особу обвинуваченої, яка до кримінальної відповідності притягується вперше, свою вину визнала повністю, щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину, відшкодувала завдані потерпілій ОСОБА_10 збитки,наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують її покарання,негативно характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, ніде не працює, однак перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, та приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_8 в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.
Разом з цим, суд не може прийняти до уваги висновки, викладені в досудовій доповіді інспектором Куликівського районного сектору з питань пробації, який вочевидь помилково врахував те, що обвинувачена раніше притягалась до кримінальної відповідальності

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.
В рішенні «Бемер проти Німеччини» Європейський Суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз…суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».
Виходячи із зазначеного, відношення обвинуваченої до скоєного, даних про її особу, враховуючи її молодий вік, вчинення злочину вперше та відношення до нього, а саме щире каяття та відшкодування збитків одній із потерпілих, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, наявність психічної хвороби, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства в умовах здійснення контролю за її належною поведінкою органом пробації під час звільнення від відбування покарання з встановленням іспитового строку відносно основного покарання на підставі статті 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених статтею 76 КК України. Відповідно до ст. 104 КК України тривалість іспитового строку не може перевищувати два роки.
Цивільні позови та майно, на яке накладено арешт у провадженні відсутні.

У провадженні маються документально підтверджені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 429 грн. (а.с. 199), які у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.
Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 суд не вбачає.
З метою забезпечення виконання вироку та забезпечення права ОСОБА_7 на апеляційне оскарження даного вироку суд вважає за необхідне обрати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 368, 370, 371, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання, якщо вона протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку обраховувати з 25 червня 2018 року.

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, 72 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_7 шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та за вироком Куликівського районного суду від 28 лютого 2018 року, у вигляді трьох років двох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обраховувати з 25 червня 2018 року.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Куликівського районного суду від 28 лютого 2018 року з 06 червня 2018 року по 24 червня 2018 року включно.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави судові витрати по справі в сумі 214 грн. 50 коп. з кожної за проведення судової товарознавчої експертизи.

Речові докази електроплиту марки «ЄШП-1», яка для потерпілої матеріальної цінності не становить, та газову плиту марки «ПГ2-Н», які передані під письмову розписку ОСОБА_11 повернути власнику.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1