ЄУН № 336/5151/18
пр. № 1-кс/336/1558/2018
УХВАЛА
Іменем України
06 вересня 2018 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002910 від 01.09.2018 року за ст. 185 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчих Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0002910 від 01.09.2018 року за ст. 185 ч. 1 КК України, за фактом скоєння двома невідомими особами з території ПАТ «Запорізький комбінат» за адресою: м. Запоріжжя, вул. О. Поради, 44, зубчатого металевого колеса (шестерні) розмірами 29х9 см.

Слідчий просить накласти арешт на зубчате металеве колесо 9шестерню) розміром 29х9 см.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про місце та час розгляду клопотання сповіщені в установленому порядку.

Представник потерпілого власника майна ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» ОСОБА_4 направив до суду заяву про розгляд клопотання за відсутності представника потерпілого, вказуючи, що проти накладення арешту на майно потерпілий заперечує, майно, яке є предметом злочину може бути збережено потерпілим у відповідності до положень чинного законодавства щодо речових доказів.

При дослідженні доданих до клопотання матеріалів встановлено, що 01.09.2018 року до ЄРДР внесено відомості про те, що 31.08.2018 року двоє невідомих осіб з території ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» таємно викрали майно підприємства.

В ході огляду місця події було вилучено зубчате металеве колесо (шестерню).

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 170 ч. 10 КПК України вказує, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Статтею 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Водночас саме клопотання не відповідає вимогам КПК України, адже не містить мети накладення арешту, адже предмет, щодо якого заявлено клопотання, не визнавався речовим доказом у кримінальному провадженні.
Крім того, слідчий суддя також враховує, що ст. 100 ч. 2 КПК України визначено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За таких обставин, враховуючи пояснення представника потерпілого щодо неможливості використання зубчатого колеса за призначенням, оскільки воно перебуває у неробочому стані, та наявності у потерпілого можливості зберегти колесо та за вимогою слідчого, прокурора або суду доставити його для дослідження та огляду, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на вказане майно, адже воно не визнане речовим доказом, а у разі його визнання таким збереження його можливе і без накладення арешту, а шляхом виконання положень чинного законодавства щодо зберігання речових доказів у кримінальному провадженні.
Керуючись ст. 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002910 від 01.09.2018 року за ст. 185 ч. 1 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1