Справа № 466/7054/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, має на утриманні двоє малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, відносно якого 09 серпня 2018 року обвинувальний акт скеровано в Обухівський районний суд Київської області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КК України, та 09 серпня 2018 року скеровано обвинувальний акт в Галицький районний суд м. Львова за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

у с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 19 серпня 2018 року приблизно о 00 год.30 хв., перебуваючи біля будинку №12 по вул. Г.Мазепи в м. Львові, маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та здійснив на нього напад з метою заволодіння його майном, розпиливши місткість газового балончика в обличчя ОСОБА_7 , після чого із задньої кишені останнього витягнув та заволодів наступними речами; мобільним телефоном «Lenovo», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 2800 грн., пенсійним посвідченням Міністерства оборони України на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_3 , грошовими коштами в сумі 500 грн., а також зірвав з шиї та заволодів срібним ланцюжком з підвіскою із зображенням Святого Олександра, вартістю 1000 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 4300 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 19 серпня 2018 року в нічний час він дійсно зустрів раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_7 на пл.Різні в м. Львові. Потерпілий ОСОБА_7 перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння та він, ОСОБА_4 , також був трохи п`яний. Між ними виникла невелика суперечка, після якої вони розійшлися. В подальшому він, обвинувачений, сів в автомобіль «таксі», маючи намір їхати додому. Проїжджаючи біля закладу «Кумпель», що розташований на пр. В.Чорновола в м. Львові, він побачив потерпілого ОСОБА_7 , який стояв на зупинці громадського транспорту, запропонував останньому сісти в автомобіль «таксі», на що той погодився. Коли вони з ОСОБА_7 вийшли біля будинку №12 по вул. Г.Мазепи в м. Львові, то між ними знову виникла суперечка, в процесі якої він, ОСОБА_4 , витягнув з кишені газовий балончик бризнув потерпілому ОСОБА_7 в очі та після цього дійсно заволодів його мобільним телефоном, посвідченням, грошовими коштами та срібним ланцюжком. У вчиненому щиро кається, просить його суворо не карати та врахувати, що в нього на утриманні є двоє малолітніх дітей та що він повністю відшкодував потерпілому ОСОБА_7 заподіяні кримінальним правопорушенням збитки.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами, не оспорювались в судовому засіданні ні обвинуваченим ОСОБА_4 , ні іншими учасниками судового провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно доведена та його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 187 КК України, оскільки своїми умисними діями він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу винного, відсутність обставин, які обтяжують покарання, його щире каяття у вчиненому, активне сприяння органу досудового слідства у розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяних кримінальним правопорушення збитків, наявність на утримання двох малолітніх дітей, що є обставинами, які пом`якшують покарання, та приходить до висновку, що його виправлення перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Раніше обраний засудженому ОСОБА_4 в ході досудового розслідування запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1