23.08.2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу директора ПСП «Курган» ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого, яка виразилась у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000102, в порядку ст. 303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

Директор ПСП «Курган» ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді зі скаргою в якій просить зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0000102, повернути тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти у розмірі 287 100 грн., які належать ПСП «Курган».

В своїй скарзі ОСОБА_6 вказує на те, що СВ ГУНП в АР Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000102 від 11.06.2018 р.

В ході досудового розслідування, 14.06.2018 р. на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.06.2018 р., проведено обшук цілісного майнового комплексу консервного заводу, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Овідіополь, вул. Шевченко 1, який орендує ПСП «Курган».

Як з`ясувалося під час проведення ревізії ПСП «Курган» після проведення обшуку на підприємстві не виявлено грошові кошти в розмірі 287100 грн., які були виділені в підзвіт на закупівлю свіжих овочів для забезпечення діяльності заводу.

При цьому в ухвалі на проведення обшуку не було надано дозволу на вилучення майна, предметів, документів, тощо, які належать ПСП «Курган» та обшук фактично проведено в приміщені яке знаходиться у володінні ПСП «Курган», яке до кримінального провадження не має жодного відношення.

Також заявник зазначає, що вилученні грошові кошти є тимчасово вилученим майном, на яке арешт не накладався, в зв`язку з чим вони мають бути повернуті володільцю.

Враховуючи викладене в серпні 2018 р. ПСП «Курган» звернулось до процесуального керівника у кримінальному провадженні з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, а саме: грошових коштів в розмірі 287100 грн.

Однак, постановою слідчого СВ ГУНП в АР Крим та с. Севастополі від 06.08.2018 р. було відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання без законних на те підстав.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ПСП «Курган» скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги та слідчий пояснив, що на час проведення обшуку органу досудового розслідування не було відомо про те, що майно здано в оренду, а ПСП «Курган» не було надано жодного документу та доказів походження грошових коштів.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з наданих до скарги матеріалів встановлено, що СВ ГУНП в АР Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000102 внесеному до ЄРДР від 11.06.2018 р. за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст. 149 КК України.

14.06.2018 р. на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12., проведено обшук цілісного майнового комплексу консервного заводу, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Овідіополь, вул. Шевченко 1, який орендує ПСП «Курган», в ході якого було вилучено грошові кошти в розмірі 287100 грн., які належать ПСП «Курган», що підтверджується заявою від 12.06.2018 р. про видачу грошових коштів на придбання сировини для виготовлення продукції на консервному заводі та записом в касовій книзі від 13.06.2018 р.

Згідно положень ст.ст. 167-168 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Разом з цим, прокурором та слідчим, жодних відомостей про те, що на вищезазначене вилучене майно був накладений арешт, а також те, що посадовим особам ПСП «Курган» повідомлено про підозру або вони в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, або до них заявлено цивільний позов з боку будь-якої юридичної або фізичної особи, суду надано не було.

Крім того, прокурором підтверджень того, що вилучені грошові кошти за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Овідіополь, вул. Шевченко 1, є знаряддям злочину, зберегли на собі його сліди, або містить відомості які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, суду також надано не було.

За таких обставин суд приходить до висновку, що тимчасово вилучене майно за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Овідіополь, вул. Шевченко 1, має бути повернуто його власникам.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України. До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна. Статтею 1 Протоколу № 1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Керуючись ст.ст. 167-168, 171, 303, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу директора ПСП «Курган» ОСОБА_6 задовольнити.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000102, повернути посадовим особам ПСП «Курган» майно, яке було тимчасово вилучено під час проведення обшуку 14.06.2018 р., за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Овідіополь, вул. Шевченко 1, а саме: грошові кошти у розмірі 287 100 грн., які належать ПСП «Курган».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: