Провадження № 1-кп/638/240/18
УХВАЛА
іменем України
13 липня 2018 року

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова питання щодо можливості призначення до судового розгляду кримінального правопорушення відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :

До Дзержинського районного суду м. Харкова від Харківської місцевої прокуратури №1 надійшли матеріали кримінального провадження № 0000227 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України з затвердженим 29 листопада 2012 року обвинувальним актом по справі, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вище вказаним номером.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 обрано запобіжний захід взяття під варту до 30.07.2018 року.

В судовому засіданні прокур заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою.

Потерпіла підтримала клооптання прокурора.

Обвинувачений просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити нетільки права підозрюваного, а й високі стандарти охоронизагальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має Оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Суд вважає, що на теперішній час ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу продовжують існувати, а тому продовжує строк тримання під вартою на 60 діб.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, оголошувався у розшук, порушив умови обраного домашнього арешту, зазначене свідчить про те, що обвинувачений, знаходячись на волі, може переховатися від суду, також обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що знаходячись на волі, він може вчинити інше кримінальне правопорушення, таким чином, суд приходить до висновку, що достатніх підстав на теперішній час для заміни або скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.331 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України строк тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 11.09.2018 року.

У задоволенні клопотання обвинуваченного ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя