Справа № 761/3393/17
Провадження № 1-кп/761/487/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадженння відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187 КК України,
у с т а н о в и в :
Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Обвинувачені тримаються під вартою, строк дії відповідної ухвали спливає 10.08.2018.
Враховуючи, що до вказаної дати судовий розгляд завершити неможливо суд у порядку ст. 331 КПК України поставив на обговорення учасників судового розгляду питання доцільності продовження раніше застосованого до обвинувачених запобіжного заходу.
Прокурор вважав наявними підстави для продовження тримання обвинувачених під вартою, оскільки ризики неправомірної процесуальної поведінки останніх не зменшилися, зокрема, існує ймовірність вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення; на думку прокурора, не виключається ризик переховування обвинувачених від суду.
Захисник ОСОБА_8 , заперечував проти подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, вважав, що ризики неправомірної процесуальної поведінки не доведені, належну поведінку обвинуваченого може забезпечити менш суворий запобіжний захід, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання у Київській області, має міцні соціальні зв`язки.
Захисник ОСОБА_5 також заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, вважаючи, що доводи прокурора є не обґрунтованими.
Обвинувачені підтримали позицію захисників.
Суд, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали судового провадження, дійшов висновку про таке.
На стадії досудового розслідування відповідно до ст. 194 КПК під час вирішення питання застосування запобіжного заходу або продовження строку його дії має бути встановлена наявність трьох складових - чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Під час судового розгляду і вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу оцінка обґрунтованості підозри не може бути надана через те, що особі висунуте обвинувачення і суд за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом.

Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи не є можливою.

Проте згідно з положеннями ст. 178 КПК суд під час вирішення питань, пов`язаних з застосуванням запобіжного заходу, серед іншого має оцінити вагомість наявних доказів вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

У зв`язку з цим суд відмічає, що на цій стадії судового розгляду відсутні підстави для висновку про очевидну непричетність обвинувачених до інкримінованих їм злочинів.

Отже, підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Суд, надаючи оцінку можливості ОСОБА_6 , ОСОБА_7 переховуватися, приймає до уваги, що існує значна ймовірність, що обвинувачені з метою уникнення покарання, у разі доведення їх вини у вчиненні інкримінованих злочинів, вчинять дії, спрямовані на ухилення від суду.
Суд також не виключає, що обвинувачені можуть прийняти заходи щодо перешкоджання кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, у т.ч. потерпілих та свідків, які на цій стадії судового розгляду не допитані.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів сторони обвинувачення та сторони захисту, суд вважає доведеними чинники, передбачені ч.1 ст. 194 КПК.
При вирішення питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу, крім наявності ризиків, суд на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності й інші обставини, у т.ч. вагомість наявних доказів вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим тощо.
Оцінка згідно з ст.178 КПК особистості обвинувачених, міцності їх соціальних зв`язків у сукупністю з тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватими, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводять суд до переконання, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Зазначене доводить, що встановлені вище обставини є достатніми для продовження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України суд вважає за можливе при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вчинені із застосуванням насильства.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 331 КПК України, суд
у х в а л и в :
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 по 04 жовтня 2018 року включно.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 по 04 жовтня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1