Справа № 694/1526/18
Провадження №1-кп/694/187/18
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
02.11.2018 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
в складі:головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця
смт.Єрки,Катеринопільського району,Черкаської області,українця,
громадянина України, військовозобов`язаного,освіта середня-спеціальна,
не одруженого,неповнолітніх дітей на утриманні немає,зареєстрованого за
за адресою: АДРЕСА_1 ,фактично
проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 ,відповідно до ст.89 КК України вважається таким,що не має судимості
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.357,ч.1 ст.185 КК України,-
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачений ст..357 ч.1 КК України,як викрадення офіційних документів,вчинене з корисливих мотивів.
Він же,07.06.2018 року о 18.34 год.,перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля банкомату ПАТ «Ощадбанк»,який розміщений по пр.-ту Шевченка,28 в м.Звенигородка, Черкаської області,діючи умисно,з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись і вважаючи,що за його злочинними діями ніхто не спостерігає,шляхом вільного доступу,використовуючи вказаний банкомат за допомогою платіжної картки АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 ,з особистого банківського рахунку ОСОБА_6 ,таємно викрав належні останньому грошові кошти в загальній сумі 1300 грн.,чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення (злочин) передбачений ст.185 ч.1 КК України,як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчинених злочинах,а саме за ч.1 ст.357,ч.1 ст.185 КК України та пояснив,що дійсно 07.06.2018 року ввечері він прийшов в гості із знайомою ОСОБА_7 до свого товариша ОСОБА_6 ,який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,і який є інвалідом 3 групи та отримує пенсію по інвалідності на банківську карту банку «Аваль»,яку він зберігав разом із пін кодом в одній із дальніх кімнат будинку,інколи давав йому вказану карту та просив його зняти з даної карти пенсію,так як у нього захворювання ніг і він погано пересувається.Під час вечері розпили спиртні напої,після чого ОСОБА_6 ліг відпочивати ,а ОСОБА_8 вийшла з будинку і пішла,тобто у нього був вільний доступ до всього будинку,і він з корисливих мотивів непомітно для нього,без його дозволу взяв вказану карту в кімнаті,де її завжди зберігає потерпілий,взяв карту без дозволу та вийшов з будинку і зняв у банкоматі «Ощадбанку» з неї грошові кошти в сумі 1350 грн.,які на даний час повернув,що підтверджується розпискою.Грошові кошти витратив на власні потреби.В скоєнні вищевказаних злочинів свою вину визнає повністю,щиро кається та просить суд його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі,претензій матеріального і морального характеру немає, просить призначити покарання на розсуд суду.
Відповідно до ст.325 КПК України та за ухвалою суду справа розглядається у відсутності вищезазначеного потерпілого.
Показання ОСОБА_5 по фактах вчинення ним крадіжок відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується,як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення за ч. 1 ст.357,ч.1 ст.185 КК України доведене.
Відтак суд кваліфікує дії ОСОБА_5 :
- за ч.1 ст.357 КК України -викрадення офіційних документів,вчинене з корисливих мотивів;
- за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обираючи міру покарання,суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного,особу обвинуваченого ОСОБА_5 ,який по місцю проживання характеризується позитивно,на «Д» обліках у психоневрологічному та наркологічному кабінетах Звенигородської ЦРЛ не перебуває.
Суд вважає,що необхідно обрати покарання у вигляді штрафу в межах санкцій,передбачених ст.185 ч.1,357 ч.1 КК України,оскільки від скоєних злочинів тяжких наслідків не настало,а остаточне покарання визначити в порядку ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Питання про речові докази у справі, а саме:платіжна картка банку «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 суд вирішує відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.
Судових витрат по справі немає.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 не заявлений.
Керуючись ст.ст.370,374 КПК України,суд,-
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопрушень (злочинів), передбачених ст.185 ч.1,ст.357 ч.1 КК України та призначити покарання за:
- ст.185 ч.1 КК України штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;
- ст.357 ч.1 КК України штраф у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.;
На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 визначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази по кримінальному провадженню-платіжну картку банку «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 ,що передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 ,згідно письмової розписки-залишити останньому за належністю, після набрання вироком законної сили .
Судових витрат по справі немає.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 не заявлений.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя