Справа № 369/250/18
Провадження №1-кс/369/93/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2018 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянув клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 05.01.2018, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що Києво-Святошинською місцевою прокуратурою Київської області здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000016 від 05.01.2018, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358.

У ході досудового розслідування даного кримінального провадження допита як потерпіла ОСОБА_4 вказала, що 04.12.17 року вона вступила у спадщину після смерті її батька ОСОБА_5 . Так, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 № 505 від 04.12.17, вона набула право власності на нежитлові приміщення адміністративно-торгівельної будівлі, розташовані за адресою:

АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01). Протягом життя її батька невідомі особи чинили та продовжують по сьогоднішній день чинити перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні цим нерухомим майном, підроблюючи документи різного характеру та вдаючись до шахрайських дій. Оскільки вона мала побоювання, що невідомі особи і далі будуть продовжувати намагатися позбавити її права власності на нерухоме майно, вона активувала послугу СМС-МАЯК на свої приміщення.

Так, 29.12.17 року о 18:42:18 вона отримала смс-повідомлення, що зареєстрована якась заява під № 26153307 щодо її нерухомого майна. Як виявилось, це реєстратор філії Главанської сільської ради "Абсолют" у Київській області ОСОБА_7 намагається реалізувати ухвалу апеляційного суду Київської області від 04.12.17 по справі № 361/7197/17 (апеляційне провадження № 1-кп/361/1643/17), а саме: реєстрації права власності на нежитлові приміщення адміністративно-торгівельної будівлі, розташовані за адресою:

м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 49, за ПАТ "Укрсоцбанк" та зняття ряду обтяжень та іпотек, накладених на цей об`єкт. Однак, ця ухвала в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня, а замість неї оприлюднений інший документ (посилання на сайті ЄДРСР http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/70699726), а саме подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку. Ухвала апеляційного суду Київської області від 04.12.17 по справі № 361/7197/17 (апеляційне провадження № 1-кп/361/1643/17) є явно підробленим документом, оскільки: вона винесена 04.12.17 року у той самий день, як ОСОБА_4 отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом. У той час, як оскаржена ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області була винесена 27.11.2017 року (навіть коли ОСОБА_4 ще не була власником майна), ухвалою суду не засуджують до відбування покарання у кримінальній справі, ОСОБА_4 не була присутньою у залі судового засідання та не визнавала свою вину та фактичні обставини вчинення злочину, як то зазначено в ухвалі, у неї немає чотирьох неповнолітніх доньок, що вказано в ухвалі апеляційного суду як підставу можливого застосування до неї Закону України «Про амністію», ОСОБА_4 не відшкодовувала шкоду начебто завдану ПАТ «Уксоцбанк» в сумі 49 728 123,00 грн. До таких же злочинних дій з підроблення документів вдавався ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), який є директором ПП «Г.Е.Р.А.К.Л.» (, юридична адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Я. Мудрого, 59А) (колишній власник належних ОСОБА_4 приміщень) маючи намір перешкодити ОСОБА_4 вступити у спадщину за батьком. Таким підробленим документом є ухвала Дзержинського міського суду Донецької області від 07.07.2017 у справі № 225/18490/17, надана мені особисто ОСОБА_8 . Проте, листом цього суду, копію якого ОСОБА_4 отримала в Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України як зацікавлена особа при розгляді скарги ПАТ «Укрсоцбанк» від 21.09.2017 № 0011/09-2017, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 22.09.2017 за № 28688-0-33-17, повідомляється, що така ухвала ніколи не виносилась судом та жодна справа з такими сторонами відсутня та не перебувала в провадження суду.

Крім того, у ході вказаного допиту ОСОБА_4 вказала, що просить в рамках даного кримінального провадження накласти арешт на належне їй нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення адміністративно-торгівельної будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), а також заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаних нежитлових приміщень.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою прокурора від 06.01.2018 нежитлові приміщення адміністративно-торгівельної будівлі, розташовані за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 49 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником нежитлових приміщень адміністративно-торгівельної будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), є ОСОБА_4 .

Таким чином, з метою запобігання можливості відчуження нежитлових приміщень адміністративно-торгівельної будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), які належать ОСОБА_4 виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Тому прокурор просив накласти арешт на нежитлові приміщення адміністративно-торгівельної будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), які відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майнаналежать на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, та просив задовольнити його.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення представників власника майна оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що найважливіша вимога ст. 1 вказаного Протоколу полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Тобто, відповідати вимогам діючих у відповідній державі законів та міжнародним актам.
Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 та ст.167 КПК України та існує можливість використання даного майна як доказів у кримінальному провадженні, та існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту призведе до використання, перетворення, передачі майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нежитлові приміщення адміністративно-торгівельної будівлі, розташованої за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 49 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), які відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майнаналежать на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна виконується прокурором негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1