Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 673/792/17
Провадження № 1-кп/670/4/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2018 року смт. Віньківці
Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 01.07.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, утриманців немає, судимого Хмельницьким міськрайонним судом 17.08.2016 року за ч. 3 ст. 191 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 01 липня 2016 року в період часу з 00:30 год. до 01:00 год., діючи умисно, з корисливою метою, вирішивши заволодіти майном з домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний намір на викрадення чужого майна, прийшов на домогосподарство, що знаходиться по АДРЕСА_2 , де розбивши скляну шибку у вхідних дверях та відімкнувши замок із середини, проник до приміщення житлового будинку ОСОБА_6 . Зайшовши у спальну кімнату, та побачивши на ліжку потерпілого, усвідомлюючи вчинення своїх протиправних дій, і те, що він помічений господарем, ОСОБА_9 повторно, відкрито, без застосування насильства, заволодів його майном, яке знаходилось на столику, а саме: шкіряним чоловічим гаманцем вартістю 95 гривень, в якому знаходились грошові кошти у сумі 1400 гривень та три банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк», які належали потерпілому, з номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , які згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБ України від 05.11.2014 № 705, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засіб доступу до банківського рахунку.

Внаслідок своїх незаконних дій обвинувачений заподіяв потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 1495 грн., якими в подальшому розпорядився на свій розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у житло, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, та своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в інкримінованому йому злочині за ч. 3 ст. 186 КК України не визнав, вказуючи, що грабежу спільно з іншою особою він не вчиняв, а лише одноособово скоїв крадіжку гаманця із грішми та банківськими картками; за ч. 1 ст. 357 КК України вину визнав повністю та розкаявся.

Показав, що того дня під вечір разом із ОСОБА_11 приїхав на таксі у с. Божиківці. Пробувши у ОСОБА_12 вдома деякий час, ОСОБА_10 зателефонував до своєї знайомої ОСОБА_13 і попросив викликати йому таксі, щоб добратись назад додому у ОСОБА_14 . ОСОБА_15 провів його за своє господарство, а далі обвинувачений заблукав, і помітивши в одному із будинків села світло, вирішив зайти запитати, як вийти на проїжджу дорогу. Оскільки на його вигуки ніхто не відповідав, то ОСОБА_10 через вхідні двері, які виявились незакритими на замок, зайшов всередину будинку та пройшов у кімнату, де світилось. На ліжку спав якийсь чоловік, а на столику біля нього лежали гаманець, телефон, ключі від автомобіля та інше. Побачивши у гаманці гроші, банківські картки, пін-код до них, посвідчення водія та документи на автомобіль, ОСОБА_10 вирішив вчинити крадіжку, бо у нього був борг. Забравши гаманець, він вийшов із будинку і побіг по вулиці. По дорозі порахував гроші, які вкрав, у сумі 1400 гривень, потім подзвонив до ОСОБА_13 , сказав, що він знаходиться біля школи, та разом з нею на таксі повернувся у ОСОБА_14 . Біля цукрового заводу ОСОБА_13 пішла в невідомому напрямку, а він вирішив зняти гроші з викрадених карток у банкоматі, однак йому це не вдалось, бо набраний пін-код виявився неправильним. Тому викинувши картки й гаманець на сміття, ОСОБА_10 повернувся додому. Наступного дня він пішов до ОСОБА_13 , та переодягнувся в неї в чистий одяг, а брудний залишив для прання. Також обвинувачений вказував, що крадіжку скоював один, протягом всього часу, поки він знаходився у кімнаті, чоловік очей не відкривав та не просинався, він на нього не навалювався, та скла у вхідних дверях на веранді, щоб проникнути у будинок, не розбивав.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому злочині за ч. 3 ст. 186 КК України, та крім визнання ним вини за ч. 1 ст. 357 КК України, винність ОСОБА_16 у вчинених злочинах повністю підтверджується сукупністю досліджених у ході судового розгляду доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що того вечора закрив вхідні двері на веранді з середини на замок і ліг спати на ліжку у кімнаті. Через деякий час він почув звук розбитого у веранді скла, і в темноті побачив, як у кімнату зайшли двоє. Він хотів піднятись, але в цей момент хтось придавив його зверху за плече, і притримував. З-під одіяла ОСОБА_17 було видно світло ліхтарика, яким світили по журнальному столику, що стояв біля ліжка, і на якому знаходились документи та гроші. Через деякий час його відпустили, та підійшовши до вікна він побачив двох чоловіків, які виходили з подвір`я на дорогу, а потім виявив, що із столика пропав гаманець, у якому були банківські картки, посвідчення водія, документи на транспортний засіб, кошти у сумі 1400 гривень, усі купюрами по 200 гривень, які він напередодні позичив у знайомої жінки, а також зникли 25 тисяч гривень, які зберігались знизу під столиком. Дочекавшись ранку, ОСОБА_18 близько 6 год. повідомив про крадіжку по мобільному телефону у поліцію. Про викрадення 25 тисяч гривень під час досудового розслідування не заявляв, бо зразу не зорієнтувався. Пізніше батько обвинуваченого відшкодував йому п`ять тисяч гривень, як затрати на поїздки у Хмельницький з приводу поновлення викрадених у нього документів на автомобіль та водійських прав. Крім того, протягом всього часу судового розгляду потерпілий стверджував, що обвинувачений вчиняв крадіжку не один, а спільно із ОСОБА_11 .

Із показань свідка ОСОБА_19 вбачається, що влітку 2016 року, числа не пам`ятає, ближче до вечора він завіз на таксі із м. Деражня до магазину у с. Божиківці двох чоловіків -- ОСОБА_16 і ще одного невідомого йому хлопця.

Допитаний як свідок ОСОБА_15 у суді підтвердив, що дійсно 30.06.2016 року він разом із ОСОБА_20 приїхав у с. Божиківці. Пробувши приблизно до 23 год. у нього вдома, обвинувачений викликав таксі, після чого ОСОБА_15 провів його за господарство, повернувся додому і ліг спати. Твердження потерпілого про те, що він особисто якимось чином причетний до крадіжки із його будинку, свідок категорично заперечував.

Згідно показань свідка ОСОБА_21 , влітку минулого року близько першої години ночі до неї зателефонував ОСОБА_10 та попросив забрати його із с. Божиківці. Під`їхавши на таксі у село, вона зустріла його одного на дорозі, та вони разом повернулись у м. Деражню. По дорозі ОСОБА_10 розповідав їй щось про карточки, але що конкретно, вона уже не пам`ятає. У м. Деражні він вийшов біля якогось будинку, а вона пішла до себе додому. Наступного дня обвинувачений з`явився до неї на квартиру, переодягнувся, залишив свій брудний одяг, який ОСОБА_13 випрала та склала у шафу, а через кілька місяців після цього вказані речі вона видала працівникам поліції.

Об`єктивно винність обвинуваченого підтверджується:

-- протоколом огляду місця події із фотоілюстраціями від 01.07.2016 року, згідно змісту якого за добровільної письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 й у присутності останнього було оглянуто його домогосподарство по АДРЕСА_2 , та виявлено, що у верхній частині вхідних дверей відсутні дві скляні шибки, уламки скла від яких знаходяться на підлозі веранди та ззовні на бетонній обмостці біля будинку; в одній із кімнат виявлено дерев`яний столик з різними дрібними предметами та зі слів потерпілого зі столика зникли ключі від автомобіля, три картки «Приватбанк» та гроші в сумі 1400 гривень;

-- випискою по картці/рахунку, наданою ПАТ КБ «Приватбанк», згідно з якою ОСОБА_6 користувався картою № НОМЕР_4 ;

-- протоколом огляду документів (предметів) від 01.09.2016 року та протоколом огляду предметів (документів) від 20.11.2016 року, згідно з яким в результаті перегляду CDR диска встановлено, що на ньому зберігаються файли, на яких зафіксовано фото силуету невідомого чоловіка у застібнутій куртці, який проводить операції з банкоматом, та містяться надписи:

CAHM 2369 2016-07-01 03:39:54 Input:1: Card Read:630215;

CAHM 2369 2016-07-01 03:43:234 Input:1: Card Read:709428;

CAHM 2369 2016-07-01 03:43:46 Input:1: Card Taken;

CAHM 2369 2016-07-01 03:36:18 Input:1: Card Read:630215;

CAHM 2369 2016-07-01 03:43:53 Input:1:Card Read: 415887;

-- постановами про долучення до кримінального провадження речових доказів від 01.09.2016 року та 20.11.2016 року, а саме фотозображення невідомого чоловіка, який використовував банківські картки № НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , НОМЕР_3 в період часу з 03.36 год. до 03.44 год. 01.07.2016 року у банкоматах м. Деражня по вул. Миру, 38; та CDR диска 700 МВ/80min? 52x Digital із відеозаписом камери відеоспостереження, розташованої навпроти банкомату по вул. Миру, 38, м. Деражня;

-- протоколом огляду документів (предметів) від 27.12.2016 року із фотоілюстраціями, які 26.12.2016 року надала працівникам поліції для огляду свідок ОСОБА_21 , та 27.12.2016 року були добровільно видані обвинуваченим працівникам поліції, і зокрема: чорної спортивної балонової куртки із світло-коричневими вставками, спортивних штанів темно-синього кольору із синьою вставкою в поясній частині та двома синіми полосами паралельно двом кишеньковим розрізам, чорної спортивної футболки розміром ХХL із надписами на передній частині, шкіряних темно-сірих спортивних туфель 42-43 розміру із чорними шнурками та слідами бруду, у яких обвинувачений був одягнутий та взутий в ніч на 01.07.2016 року під час вчинення злочину, а також кремнієвої запальнички жовтого кольору, та постановою від 27.12.2016 року про передачу цих речей на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП у Хмельницькій області;

-- матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, проведених на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Хмельницької області № 2838т від 29.12.2016 року та ухвали слідчого судді Апеляційного суду Хмельницької області № 2318 т від 17.11.2016 року стосовно ОСОБА_9 , а саме: протоколом про результати аудіо- та відео контролю місця (за особою) від 21.01.2017 року та протоколом зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж шляхом контролю за телефонними розмовами від 17.01.2017 року, згідно з даними яких було з`ясовано про причетність ОСОБА_9 до вчинення пограбування ОСОБА_6 в с. Божиківці Деражнянського району, поєднаного із проникненням у житло потерпілого вночі 30.06.2017 року;

-- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.04.2017 року із фотоілюстраціями за участю потерпілого ОСОБА_6 , у ході проведення якого він продемонстрував, як побачив у приміщенні кімнати, де він відпочивав, двох невідомих йому чоловіків, один з яких стояв посеред кімнати, а інший біля його ліжка; як чоловік, що знаходився біля нього, прижав його за праве плече до ліжка, взяв із журнального столика гроші 1400 гривень, та гаманець, де знаходились банківські картки; як вказані чоловіки вийшли із будинку, а він із вікна побачив напрямок їх руху із території господарства.

Згідно письмової розписки потерпілого ОСОБА_6 від 31.12.2016 року, він отримав від батька обвинуваченого -- ОСОБА_22 5000 гривень на відшкодування заподіяної злочином шкоди його сином ОСОБА_9 в ніч на 01.07.2017 року.

При цьому суд критично сприймає показання обвинуваченого про те, що він вільно проник через вхідні двері у будинок потерпілого, скла у них не розбивав, а крадіжку вчинив таємно, бо ОСОБА_6 спав і його не бачив, оскільки це повністю спростовується показаннями останнього, протоколом огляду місця події, у ході проведення якого було виявлено, що у верхній частині вхідних дверей відсутні дві скляні шибки, а уламки скла від них знаходяться на підлозі веранди та надворі на бетонній обмостці біля будинку, та протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого, а такі показання ОСОБА_9 суд сприймає виключно як його намагання пом`якшити свою кримінальну відповідальність.

Водночас, на думку суду, у ході розгляду вказаного кримінального провадження не знайшли свого підтвердження й показання потерпілого ОСОБА_6 щодо викрадення у нього 25 тисяч гривень, та причетності до вчиненого злочину іншої особи, а саме свідка ОСОБА_12 , оскільки на досудовому розслідуванні, та зокрема при проведенні з ним слідчих дій, потерпілий жодного разу не заявляв про крадіжку у нього в ніч на 01.07.2016 року 25 тисяч гривень, а щодо вчинення крадіжки однією чи двома особами, давав суперечливі показання.

Тому суд вважає за необхідне виключити із формулювання фабули обвинувачення посилання на узгодження обвинуваченим порядку своїх спільних дій із невстановленою слідством особою та вчинення грабежу за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою, тим більше, що така кваліфікуюча ознака злочину, передбаченого, зокрема, ч. 2 ст. 186 КК України, як вчинення грабежу за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 не інкримінувалась.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , що виразилось у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у житло, мало місце, і містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та діяння, що виразилось у викраденні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 винний у скоєнні цих кримінальних правопорушень і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання, відповідно до положень ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд повинен виходити із всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, є часткове визнання вини, та розкаяння у вчиненому, а батьком ОСОБА_16 відшкодовано завдану злочином шкоду. Крім того, обвинувачений попросив у залі суду вибачення у потерпілого ОСОБА_6 .
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

За місцем проживання на території Деражнянської міської ради обвинувачений характеризується позитивно, на «Д» обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Суд також бере до уваги, що ОСОБА_9 , будучи молодою здоровою працездатною особою, ніде не працює, вчинив нові корисливі злочини, посягнувши на одне із найцінніших соціальних благ людини - право власності, а тому, із врахуванням особи винного та його характеризуючих даних, застосування при призначенні йому покарання положень ст. 75 КК України є неможливим, оскільки наявність ряду обставин, які пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості вчинених злочинних діянь, на які звертав увагу захисник, є недостатнім для звільнення ОСОБА_16 від покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.
Суд також враховує і думку потерпілого, який просив покарати обвинуваченого згідно вимог закону.
З урахуванням наведених обставин, суспільної небезпечності вчинених злочинів та даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 357 КК України покарання у виді штрафу, за ч. 3 ст. 186 КК України покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімального розміру, та з врахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, -- покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям.
Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, враховуючи, що злочини обвинуваченим скоєно до постановлення 17.08.2016 року вироку Хмельницьким міськрайонним судом, який набрав чинності 19.09.2016 року, суд вважає, що з урахуванням покарання, призначеного ОСОБА_9 за попереднім вироком у виді трьох років обмеження волі, йому слід призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за попереднім вироком на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, перевівши цей строк відповідно до ст. 72 КК України у позбавлення волі, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Цивільний позов потерпілим у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, що складають витрати за проведення двох трасологічних судових експертиз та судової дактилоскопічної експертизи на загальну суму 1319,40 гривень необхідно стягнути із обвинуваченого на користь Державного бюджету, оскільки вони зумовлені вчиненим ним злочинами.

Враховуючи, що обвинуваченому призначається міра покарання у виді позбавлення волі, з метою недопущення перешкоджання кримінальному провадженню та виконанню рішення суду іншим чином, суд на підставі ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 331 КПК України вважає за необхідне обрати йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, ст. 374, ст. 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186 та ч. 1 ст. 357 КК України, і призначити йому покарання:

-- за ч. 3 ст. 186 КК України у виді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі;

-- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки три місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 17 серпня 2016 року про засудження ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 191 КК України до покарання у виді трьох років обмеження волі, визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Речові докази: чорну спортивну балонову куртку із світло-коричневими вставками, спортивні штани темно-синього кольору із синьою вставкою в поясній частині та двома синіми полосами паралельно двом кишеньковим розрізам, чорну спортивну футболку розміром ХХL із надписами на передній частині, шкіряні темно-сірі спортивні туфлі 42-43 розміру із чорними шнурками, кремнієву запальничку жовтого кольору, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП у Хмельницькій області, повернути ОСОБА_9 ; дактилоскопічні сліди, поміщені до сейф-пакету експертної служби НДЕКЦ № 1128863 та трасологічні сліди поміщені до сейф-пакетів експертної служби НДЕКЦ № 1128864, які здані на зберігання до кімнати речових доказів Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП у Хмельницькій області знищити; диски із записами слідчих дій зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь Державного бюджету 1319,40 гривень (одна тисяча триста дев`ятнадцять гривень 40 коп.) як витрат за проведення судових експертиз.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому, його захиснику, потерпілим право подати клопотання про помилування, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснити право заявляти клопотання про доставку у судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1