Провадження №1-кс/200/1758/18
Справа №200/2033/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
09 лютого 2018 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИЛА:
Старший слідчий СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про арешт майна, яке погоджено з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 .
Відповідно до матеріалів клопотання, 06.02.2018 року близько 11.10 години в Індустріальному районі міста Дніпра на пр. Миру, в районі е/о 77, автомобілем «Мерседес Бенц Спринтер», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , скоєно наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка рухалась по пішохідному переходу.
Внаслідок даної ДТП пішоходу ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому проксіальної фаланги 2-го пальця лівої кісті, забиття осадження лобної області, відкритого перелому носу, забитої рани верхньої губи, госпіталізовано до травматології 6 лікарні.
Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2018 року за №0000357, з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України.
06.02.2018 року автомобіль «Мерседес Бенц Спринтер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , було оглянуто, вилучено, та поміщено для зберігання в ПП «Автоклуб», за адресою: м. Дніпро вул. Дніпросталівська, 22К-1.
06.02.2018 року автомобіль «Мерседес Бенц Спринтер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано по кримінальному провадженню речовим доказом.
Зважаючи на те що автомобіль «Мерседес Бенц Спринтер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , є предметом кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди, а також з метою проведення огляду автомобіля, проведення судово-медичної, судової автотехнічної, судової експертизи технічного стану транспортного засобу, судово транспортно - трасологічної експертизи та для забезпечення можливого цивільного позову, слідчий звернувся до суду з цим клопотанням, поданим до суду 07.02.2018 року.
До суду ОСОБА_5 , будучи власником автомобіля «Мерседес Бенц Спринтер», р.н. НОМЕР_1 , та будучи належним чином повідомленим про розгляд клопотання, до суду не з`явився, причини неявки не відомі. Слідчий та прокурор також не з`явились.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Клопотання слідчого подано у строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України та відповідає вимогам, встановленим ст.171 КПК України.
Відповідно до ст.172 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Враховуючи, що майно, на яке прохає накласти арешт слідчий, є знаряддям вчинення злочину, а також зберегло сліди злочину, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, накладення на автомобіль арешту є доцільним, оскільки дозволить запобігти його знищенню, пошкодженню, перетворенню, відчуженню.

При цьому, обираючи спосіб забезпечення кримінального провадження, виходжу з того, що заборони на відчуження майна недостатньо для цілей його збереження у незмінному стані, у зв`язку з чим, клопотання слідчого належить задовольнити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-172, 309-310, 369, 371-372, 395 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання старшого слідчого старшого слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Мерседес Бенц Спринтер», р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом накладення заборони на користування, володіння та розпорядження ним.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1