Справа №592/9833/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/436/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 вересня 2017 року, якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з вищою освітою, не військовозобов`язаного, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього виконання окремих обов`язків, -

ВСТАНОВИЛА:
У кримінальному провадженні № 0002112 від 28 травня 2017 року, яке перебуває в провадженні СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУ НП в Сумській області, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.

Старший слідчий СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_11 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із клопотанням, про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у задоволенні якого ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 вересня 2017 року відмовлено та застосовано відносно підозрюваного інший вид запобіжного заходу, а саме особисте зобов`язання з покладенням на підозрюваного виконання ряду обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор не довів недостатність застосування відносно ОСОБА_9 іншого більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, а сам судовий розгляд клопотання проведено неповно. Прокурор наголошує на наявність передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, вважає їх виправданими та забезпечення їх виконання можливе лише при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу виключно у виді тримання під вартою. При цьому стверджує, що інші, більш м`які запобіжні заходи такі як, особисте зобов`язання, порука, застава, чи домашній арешт, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, будуть не достатніми для уникнення реалізації ним вказаних ризиків. Просить колегію суддів звернути увагу на ту обставину, що ОСОБА_9 свою вину у злочинах у вчиненні яких він підозрюється не визнає, ніде не працює, не має джерел для існування, що може спонукати його до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, крім цього, він може впливати на потерпілих та переховуватись від слідства та суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який просив скасувати оскаржувану ним ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити вимоги його апеляційної скарги та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, думку підозрюваного ОСОБА_9 та його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які просили рішення слідчого судді залишити без зміни, а вимоги апеляційної скарги прокурора без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 підозрюється в тому, що будучи працівником реабілітаційного центру «Здоров`я» по реабілітації алко та наркозалежних осіб, що розташований у м. Сумах по вул. Донська, 8, діючи за попередньою змовою з іншими працівниками вказаного центру, у період з 11.01.2017 року по 28.05.2017 року незаконно позбавили волі, утримували в центрі «Здоров`я» та катували, потерпілого ОСОБА_12

29.05.2017 року та 10.06.2017 року за фактом СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУ НП в Сумській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002112, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України та розпочато досудове розслідування.

08.09.2017 року в ході проведення працівниками правоохоронних органів обшуку приміщення реабілітаційного центру «Здоров`я», розташованого в м. Сумах по вул. Донській, 8, в ньому було виявлено 16 чоловік, що проходили реабілітацію від алко та наркозалежності, від 6 з них, надійшли заяви про утримання їх у вказаному центрі проти їх волі.

09.09.2017 року в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_9 , якому цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 127 КК України.

11.09.2017 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_9 такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою та обрано більш м`який вид запобіжного заходу, а саме, особисте зобов`язання з покладенням виконання на нього відповідних обов`язків.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання слідчий суддя з`ясував, що наведені у клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 127 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зроблено на підставі наявних в матеріалах провадження доказів, що на даному етапі досудового розслідування є цілком виправданим.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує сторона обвинувачення, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із зазначеними обставинами для вирішення справи згідно вимог чинного законодавства судом враховано тяжкість злочинів з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, дані про особу підозрюваного та за результатами розгляду встановлено, що необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_9 буде запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки наявність підстав, які б переконували суд, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 саме такий вид запобіжного заходу як особисте зобовязання, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, за якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, в суді апеляційної інстанції, жодних порушень умов перебування під особистим зобов`язанням ОСОБА_9 не допущено.

Разом з тим, як вірно врахував слідчий суддя місцевого суду, та з чим погоджується і колегія суддів, підозрюваний ОСОБА_9 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, має повну вищу освіту, постійне місце проживання та реєстрації, одружений, на його утриманні перебуває малолітня дитина 2011 року народження, проживає разом із своєю сім`ю, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, зможе запобігти наведеним в клопотанні слідчого ризикам, а тому на даному етапі досудового розслідування застосування відносно ОСОБА_9 більш суворого запобіжного заходу, такого як тримання під вартою є не виправданим та занадто суворим.

Щодо доводів прокурора про безпідставне твердження слідчого судді про не доведення ним того, що інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним в клопотанні слідчого ризикам, то їх колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як вбачається із звукозапису судового засідання, слідчий суддя всебічно та повно вивчив як матеріали кримінального провадження, зокрема і доводи клопотання слідчого так і пояснення прокурора в судовому засіданні, а тому в колегії суддів не виникає підстав стверджувати про неповноту розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею.

Разом з тим, колегія суддів наголошує і на тій обставині, що прокурор ні в ході розгляду клопотання судом першої інстанції ні в ході апеляційного розгляду не зміг пояснити в чому саме полягає неможливість застосування відносно ОСОБА_9 такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання та які саме з боку останнього відбувалися прояви спрямовані чи то на здійснення впливу на потерпілих і свідків, чи то спроби по переховуванню від слідства чи суду, чи можливо, продовження ним злочинної діяльності.

Натомість як клопотання слідчого так і апеляційна скарга прокурора на обґрунтування неможливості застосування відносно ОСОБА_9 такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання містить посилання на те, що останній може виїхати за кордон, чинити тиск на свідків і потерпілих та вчинити нові правопорушення, однак такі доводи колегія суддів не може визнати обґрунтованими та виправданими, оскільки ухвала слідчого судді містить ряд покладених на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язків, зокрема і те, що останній позбавлений можливості без відому слідчого, прокурора змінювати чи покидати населений пункт в якому проживає та у разі порушення визначених слідчим суддею обов`язків, відносно останнього може бути змінений обраний вид запобіжного заходу на більш суворий, про що ОСОБА_9 письмово повідомлений.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Тому, посилання прокурора на тяжкість інкримінованих ОСОБА_9 злочинів, на думку колегії суддів, є не достатнім для обрання останньому найсуворішого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 вересня 2017 року, якою старшому слідчому СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_11 відмовлено у задоволенні його клопотання про застосування відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України ОСОБА_9 у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з встановленням окремих обмежень залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.