Справа № 297/2442/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000744 від 23.09.2017 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, учня Берегівського ліцею сфери послуг, раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 185 КК України,
встановив:
14 вересня 2017 року близько 18 години ОСОБА_5 , проходячи поблизу Великоберезького ліцею, розташованого за адресою с. Великі Береги, вул. Головна, 8, Берегівського району, умисно, таємно викрав велосипед «Монтенбайк» яскраво-червоного кольору, обпертий на паркан, який належить потерпілому ОСОБА_7 , вартістю 1 500 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
На думку суду обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати винним у кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і показав, що він дійсно 14.09.2017 року повертався від дівчини додому та побачив велосипед «Монтенбайк» червоного кольору, який викрав.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, його законний представник, захисник та прокурор не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які його характеризують.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати його щире каяття, вчинення злочину будучи неповнолітнім (а.с. 50), викрадений веловиспед «Монтенбайк» повернутий потерпілому та останній претензій до обвинуваченого не має (а.с. 52).
Згідно звіту про неповнолітнього обвинуваченого та досудової доповіді ОСОБА_5 налаштований не допустити вчинення нових злочинів, виправлення його можливе без позбавлення волі (а.с. 35-39, 54-56).
Відповідно до абзаців 3, 4 п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2017 року № 223-66/0/4-17 «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх» згідно із ч.1 ст.105 КК суд управі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов:

а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним;

б) неповнолітній щиро розкаявся;

в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття;

г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.

Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (чч.4 і 5 ст.74, ч.1 ст.105 КК), «звільнення від відбування покарання» (стст.75, 79, 104 КК), «звільнення від призначеного покарання» (ст.78 КК) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся,будучи неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, потерпілий претензій до нього не має, його поведінка після скоєного злочину була бездоганною, він не потребує застосування покарання, суд вважає, що до обвинуваченого слід застосувати ч. 1 ст. 105 КК України звільнити від покарання без визначення виду і розміру покарання та згідно п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України застосувати заходи виховного характеру у виді застереження.

Речовий доказ: велосипед «Монтенбайк» яскраво-червоного кольору, який переданий потерпілому ОСОБА_7 на відповідальне зберігання, слід повернути потерпілому ОСОБА_7 , як власнику (а.с. 51, 52).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,
засудив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч. 1 КК України та на підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити від покарання без визначення виду і розміру покарання та згідно п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України застосувати заходи виховного характеру у виді застереження.
Речовий доказ: велосипед «Монтенбайк» яскраво-червоного кольору, який переданий потерпілому ОСОБА_7 на відповідальне зберігання - повернути потерпілому ОСОБА_7 , як власнику (а.с. 51, 52).
На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1