АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУН 652/594/15-к Провадження № 11-кп/791/464/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Категорія: звільнення від кримінальної Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2 відповідальності
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду Херсонської області матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсон, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимий:

- 12.03.2003 року Високопільським районним судом Херсонської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

- 27.04.2011 року Високопільським районним судом Херсонської області за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

- 03.03.2015 року Бериславським районним судом Херсонської області за ч.1 ст. 249 КК України до 1 ріку обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрите.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати пов`язані з залучення експерта на суму 1689 грн. 60 коп.

Вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно ухвали суду першої інстанції ОСОБА_7 на початку вересня 2015 року в денний час, знаходячись на пустирі, що розташований на відстані близько 100 м від його помешкання по АДРЕСА_3 , незаконно придбав, шляхом відокремлення верхівок та листків від стовбуру рослини коноплі, які в подальшому переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де на подвір`ї помешкання висушив та шляхом подрібнення виготовив суху речовину буро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 8,77 г, яку в подальшому незаконно зберігав для власного вживання шляхом куріння, без мети збуту до моменту її вилучення 31.10.2015 року в ході проведення обшуку. Зазначеними діями ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.
Під час судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_7 було заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки він добровільно пройшов курс лікування від наркоманії.
Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 квітня 2017 року, ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрите.

Приймаючи вищевказане рішення суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_7 , добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування від наркоманії, що підтверджується показаннями, даними під час розгляду провадження, лікаря нарколога ОСОБА_12 , даними амбулаторної картки обвинуваченого та контрольної картки диспансерного нагляду.

Не погодившись з постановленою ухвалою прокурор у провадженні ОСОБА_9 подала на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована доводами про неправильне застосування судом першої інстанції вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Як зазначає апелянт, досліджені під час судового розгляду матеріали кримінального провадження свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до лікувального закладу саме з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, а не вилікуватися від наркоманії, оскільки до лікувального закладу він звернувся на початку грудня 2015 року, в той час як обвинувальний акт відносно нього за ч. 1 ст. 309 КК України був направлений до суду 30.11.2015 року.
Крім того, обвинувачений пройшов амбулаторне лікування від наркоманії з 08.01.2016 року по 12.01.2016 року, лише після того, як в ході першого судового розгляду в суді першої інстанції вказаного кримінального провадження, головуючим суддею йому було роз`яснено положення ч. 4 ст. 309 КК України.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник зазначає про її неспроможність та просить в її задоволенні відмовити, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.
Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги прокурора у провадженні, обвинуваченого та його захисника, які заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просили оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України, особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінально: відповідальності за дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, якщо: її вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України доведена; вона виявила бажання вилікуватися і для цього звернулася до відповідного закладу добровільно та розпочала лікування; заявила клопотання особисто чи через захисника про її звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи на цій підставі. Вказана норма закону є спеціальною підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності і не містить інших умов щодо її застосування як кваліфікація дій обвинуваченого саме за ч. 1 ст. 309 КК України та добровільності лікування від наркоманії.
Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю та заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки він добровільно пройшов курс лікування від наркоманії.
Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції в якості спеціаліста лікар-нарколог Високопільсьюї ЦРЛ ОСОБА_12 суду пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_7 він знає з 2011 року. З того, часу ОСОБА_7 постійно знаходився під наглядом лікаря, раз у півроку він приходив на прийом, проходив тести, здавав кров на вірусні захворювання, проходив відповідну терапію. В 2011 році обвинуваченому було поставлено діагноз - порушення психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних засобів. 08.01.2016 року ОСОБА_7 звернувся до нього із скаргами на поганий сон, йому було призначено лікування, яке він пройшов з 08.01.2016 року по 12.01.2016 року, призначені ліки прийняв, тобто був пролікований належним чином.
Згідно досліджених в суді першої інстанції амбулаторної карти ОСОБА_7 та контрольної карти диспансерного нагляду, ОСОБА_7 з 14.05.2011 року взятий на облік з діагнозом: порушення психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних засобів. В період з 08.01.2016 року по 12.01.2016 року ОСОБА_7 проходив амбулаторне лікування у лікаря - нарколога Високопільської ЦРЛ.
Враховуючи викладене вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування від наркоманії, що відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України, є підставою для його звільнення від кримінальної відповідальності.
Доводи апеляційної скарги прокурора про вимушене звернення обвинуваченого ОСОБА_7 до лікаря нарколога з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене, спростовуються показаннями, як самого обвинуваченого, так і лікаря нарколога ОСОБА_12 і письмовими матеріалами провадження, які підтверджують факт добровільного звернення обвинуваченого та проходження ним курсу лікування від наркоманії.
Неспроможними є і посилання апеляційної скарги про те, що факт добровільності звернення обвинуваченого ОСОБА_7 спростовується тим, що до лікувального закладу він звернувся лише під час перебування кримінального провадження в суді, оскільки таких умов щодо часу звернення обвинуваченого до лікувального закладу законодавцем не передбачено.
Зважаючи на викладене доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, а отже апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Істотних порушень норм КПК, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваного вироку суду, судом першої інстанції не допущено.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 квітня 2017 року, якою ОСОБА_7 звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрите - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності після її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
З оригнілом згідно.
Судді: