Справа № 494/618/17
Провадження № 1-кп/504/358/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про продовження строку тримання під вартою
21.12.2017 смт. Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , -
розглянувши відкритому судовому засіданні, в залі суду № 2, смт. Доброслав, клопотання прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
Ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 19.05.2017 року ОСОБА_4 під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в ОСІ УДПтС в Одеській області строком до 15.07.2017 року.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.07.2017 року ОСОБА_4 було продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 12.09.2017 року включно.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.08.2017 року ОСОБА_4 було продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 29.10.2017 року включно.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.10.2017 року ОСОБА_4 було продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 28.12.2017 року включно.
В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Потерпілий у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення даного клопотання, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, пославшись на те, що обвинувачений має хвору матір, має неповнолітню дитину, перебуває у шлюбі, позитивно характеризується, має місце реєстрації у Херсонській області, має намір орендувати квартиру у місті Раухівка Одеської області.
Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, враховуючи те, що у обвинуваченого ОСОБА_4 28.12.2017 року спливає термін обраного раніше запобіжного заходу, суд дійшов до наступного висновку.
В силу ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора про необхідність продовження ізоляції обвинуваченого від суспільства відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого і саме обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, його поведінка, дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики передбачені ст.177 КПК України.
Аналізуючи характеризуючий матеріал на обвинуваченого, суд приймає до уваги, що обвинувачений раніше судимий за корисливий злочин, 29.02.2016 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання, не відбута частина якого складає два роки, підозрюється/обвинувачується у вчиненні того самого злочину повторно, який в силу ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачене покарання тільки у вигляді позбавлення волі.
Отже, наявний як мінімум один ризик, визначений ст. 177 КПК України - ризик що обвинувачений вчинить інше кримінальне правопорушення чи продовжить кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, сам факт уявлення того, що він може бути у майбутньому засуджений до позбавлення волі на певний строк, може впливати на обвинуваченого тією мірою, що він може через це переховуватись від суду.
Суд вважає підставними побоювання прокурора про те, що перебуваючи на свободі обвинувачений може впливати на свідків обвинувачення, оскільки ці свідки ще не допитувались судом в судовому засіданні.
Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений позитивно характеризується, на даний час, на переконання суду, не є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки суд має врахувати не тільки інтереси обвинуваченого, але і загальносуспільний інтерес.
Доводи сторони захисту, що обвинувачений має хвору матір, і тому слід обрати найбільш м`який запобіжний захід обвинуваченому, суд вважає недостатніми, оскільки із наданих медичних документів про хворобу матері обвинуваченого не вбачається, що хвороба матері сягає такого ступеня, що потребує цілодобового стороннього уходу/догляду за нею з боку сторонніх осіб, яким міг би бути її син.
Доводи сторони захисту, що обвинувачений має місце реєстрації у Херсонській області, і тому він не має наміру ухилятись від суду, не приймаються судом до уваги, оскільки, як вказано органом досудового розслідування, інкриміноване йому правопорушення обвинувачений вчинив на території Одеської області, де він не має ані реєстрації, ані постійного місця проживання.
Доказів наявності у обвинуваченого належного йому на праві власності (особистої, спільної сумісної) житла матеріали справи не містять.
Доказів про наявність важких захворювань у обвинуваченого на час розгляду питання продовження запобіжного заходу не надано.
Таким чином вказане виключає можливість зміни запобіжного заходу або його скасування, принаймні на час розгляду питання продовження запобіжного заходу, однак що не виключає можливості зміни запобіжного заходу у майбутньому за умови виключення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою виключення спроб переховуватися від правосуддя, а також вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає неможливим застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та приходить до висновку щодо необхідності обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Вказане превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого.
Інших клопотань від учасників кримінального провадження не надходило.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 331, 372 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Клопотання прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити на час судового розгляду кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань №21» строком на шістдесят днів, а саме до 19.02.2018 року включну.
Копію ухвали вручити сторонам судового провадження та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення начальнику ДУ «Одеська установа виконання покарань №21» для виконання.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1