Провадження № 1-кс/331/2329/2017
ЄУН 331/6693/13-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2018 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участі представника Запорізької міської ради ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Запорізької міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0001556, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2013 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 від 20 серпня 2013 року накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

13.04.2018 р. представник Запорізької міської ради ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про зняття арешту з майна, а саме з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначила, що рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 29.10.2015 (справа №2/331/568/15) визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7 за реєстровим № 503В.

Скасовано державну реєстрацію прав власності № запису - 987216 від 29.04.2013 за ОСОБА_5 , № запису - 1102225 від 29.04.2013 за ОСОБА_6 , № запису- 1326269 від 17.06.2013 за ОСОБА_8 .

Право власності на вищезазначену квартиру визнано за територіальною громадою в особі Запорізької міської ради.

Зобов`язано реєстраційну службу Запорізького міського управління юстиції Запорізької області зареєструвати право власності на квартиру АДРЕСА_2 за територіальною громадою в особі Запорізької міської ради.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що станом на 10.04.2018 відповідно до витягу з реєстру про державну реєстрацію квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_8 , крім того ухвалою суду, серія номер : 1-кс/331/1834/13 видана 20.08.2013 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 накладено арешт на нерухоме майно боржника, серія та номер 2/331/2388/13в зв`язку з відкриття кримінального провадження за №0001556 від 06.06.2013., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.358 Кримінального кодексу України.

За запитом представника Запорізької міської ради від 08.08.2017 щодо надання інформації по вищезазначеній кримінальній справі слідчим слідчого відділу капітаном поліції ОСОБА_9 повідомлено, що матеріали кримінального провадження за №0001556 від 06.06.2013 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України закрито за п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України від 31.12.2014.

Відповідно до п. 4 ст.174 Кримінального процесуального кодексу України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом.

На підставі вищевикладеного, в зв`язку з закриттям кримінального провадження по справі №0001556 з урахуванням ст.174 Кримінального процесуального кодексу України просить суд скасувати запис про арешт майна винесений на підставі ухвали суду про накладення арешту на нерухоме майно боржника, серія та номер 2/331/2388 виданий 25.10.2013.

Представник заявника у судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд задовольнити його.

Прокурор до судового засідання не з`явився, що не є перешкодою для розгляду клопотання без його участі.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього додатки, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про скасування арешту з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 знаходилося кримінальне провадження № 0001556, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2013 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

З метою забезпечення дієвості кримінального провадження 19.08.2013 року, року слідчий СВ Олександрійського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернулася до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2013 року, накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-її). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А « 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу).

У відповідності до ст. 170 ч. 2 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною 4 цієї ж статті, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до відповіді на запит представника Запорізької міської ради від 08.08.2017 щодо надання інформації по вищезазначеній кримінальній справі слідчим слідчого відділу капітаном поліції ОСОБА_9 повідомлено, що матеріали кримінального провадження за №0001556 від 06.06.2013 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України закрито за п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України від 31.12.2014, тобто на теперішній час відпали підстави для арешту майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2013 року, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Даючи оцінку відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідкам арешту майна для його власника, який не є підозрюваним чи обвинуваченим, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 132, 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання представника Запорізької міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0001556, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2013 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України задовольнити.

Скасувати арешт на майно, який був накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2013 року, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1