15.11.2017 363/3218/17
В И Р О К
Іменем України
15 листопада 2017 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вишгорода обвинувальні акти по кримінальним провадженням внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000844, 0000765, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишгород, Київської області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, раніше не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), крім того, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно за наступних обставин.
По першому епізоду, 02 серпня 2017р. близько 19 години 12 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи у магазині «Гастроном», за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н., м. Вишгород, вул. Б. Хмельницького, 2, помітивши на столі за одним з прилавків магазину, мобільний телефон «Iphone 6s», 32 GB, (Gold), (серійний номер НОМЕР_1 ), який знаходився у жіночій сумці, чорного кольору та належить ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає поклав у кишеню своїх штанів вищевказаний мобільний телефон. Після чого ОСОБА_5 попрямував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином залишивши місце вчинення злочину.
В подальшому 03.08.2017р. близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_5 продав мобільний телефон, «Iphone 6s», 32 GB, (Gold), (серійний номер НОМЕР_1 ), та отримав грошові кошти, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

В результаті крадіжки, ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 15606,00 гривень.

По другому епізоду, 12 серпня 2017р. близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, діючи умисно, повторно, попередньо знаючи, що ОСОБА_4 за місцем проживання немає та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зайшов в підсобне приміщення квартири, за адресою: АДРЕСА_2 , яке перебуває у спільному користуванні з останньою та викрав соковижималку марки «AURORA», модель «au-220», після чого вийшов з квартири, таким чином залишив місце вчинення злочину.

В подальшому ОСОБА_5 реалізував викрадене майно та отримав грошові кошти, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.
В результаті крадіжки, ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 442,00 гривні.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України визнав у повному обсязі.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , повідомив, що дійсно у серпні 2017 року, приблизно о вечірній порі, він прибув до магазину «Гастроном», який розташований у м.Вишгород, з метою придбання якихось речей та перебуваючи у магазині, за прилавком побачив сумку у якій знаходився мобільний телефон. Враховуючи, що касир за прилавком був відсутній та за його діями ніхто не спостерігав, він викрав мобільний телефон, який в подальшому вимкнув, дістав сім-карту та відніс до дому де зберігав протягом двох днів, а потім продав знайомому за що отримав 200 гривень. Крім того, приблизно у середині серпня 2017 року, коли усі співмешканці квартири були відсутні, він будучі обізнаним, що потерпіла ОСОБА_7 , зберігає у підсобному приміщенні соковижималку, викрав останню з метою особистого збагачення, а саме продажу у ломбард. У скоєному розкаюється, зазначив, що прийме міри щодо працевлаштування та зробив висновки щодо своїх вчинків.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є її сусідом та дійсно у них у користуванні перебуває підсобне приміщення, у якому вони зберігають особисті речі. Раніше вже мав факт викрадення даної соковижималки обвинуваченим, але він її повернув, у зв`язку із чим вона не зверталась до правоохоронних органів, але коли він викрав соковижималку вдруге вона зрозуміла, що він її не поверне то звернулась до поліції. На теперішній час викрадене їй повернуто.
Згідно висновків судово-товарознавчих експертиз №99 від 08.08.2017р., №114 від 25.08.2017р. визначено вартість викраденого майна у потерпілих.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України. Крім того, своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 185 ч. 1 та ст. 185 ч. 2 КК України, ступінь тяжкості вказаних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості, відповідно.
Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 , раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, офіційно не працює; за місцем проживання характеризується посередньо, згідно досудової доповіді №31/2017 на думку органу пробації виконання покарання ОСОБА_5 у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, визнання провини.
З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який офіційно не працює, не одружений, враховуючи пом`якшуючі покарання обставини та думку потерпілої, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства та у відношенні нього можливо застосувати ст. ст. 75, 76 КК України.
Речові докази у відповідності до ст.100 КПК України, передані під сохрану розписку потерпілим, необхідно залишити потерпілим за належністю.
Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільній позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 100, 368-370, 373-374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185КК України та призначити покарання у виді:
за ч.1 ст.185 КК України у виді ста годин громадських робіт;
за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;
На підставі ст.70 ч.1 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 2 (двох) років не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також додатково покласти обов`язки: працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Речові докази передані під сохрану розписку потерпілим залишити потерпілим за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1