1-кп/357/523/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.02.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №004497 від 24.08.2017 р. щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трушки Білоцерківського району Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утримання малолітню дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого експедитором Білоцерківського підрозділу ТОВ «ДІТРЕЙД ЛТД», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 вчинив спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за наступних обставин.

23 серпня 2017 р. близько 10 год. ОСОБА_7 , рухаючись на автомобілі ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_1 у напрямку м. Сквира Київської області, зупинився біля магазину «Фора», розташованого по вул. Сквирське шосе, 250 в м. Біла Церква Київської обл. та, вийшовши з вказаного автомобіля, підійшовши до ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх дії та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, діючи умисно наніс останньому три удари правою рукою в ліву сторону обличчя: в область скроні, внаслідок чого спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді: закриті переломи стінки лівої гайморової пазухи та лівої виличної кістки, кісток лівої орбіти, струс головного мозку, синець на обличчі зліва, що переходить на ліву бокову поверхню шиї, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєнні інкримінованого слідством злочину визнав повністю, ствердив обставини його скоєння, зазначені в обвинуваченні, вказав, що дійсно 23 серпня 2017 р. близько 10 год. керуючи автомобілем ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю близько 50-60 км/год по вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква у напрямку м. Сквира. В районі магазину «Фора», побачив, що дорогу, де проводилися ремонтні роботи, намагаються перейти два чоловіки. Один з них (як знає тепер ОСОБА_4 ) несподівано почав рухатися перед його(Медвідя) автомобілем. Це змусило його різко змінити напрям руху та прийняти вправо.

Зупинивши метрів за 100 автомобіль, став з`ясовувати стосунки з потерпілим, не втримався та наніс останньому три удари кулаком в ліву сторону обличчя ОСОБА_4 внаслідок чого спричинив йому зазначені в обвинуваченні тілесні ушкодження.

У скоєному розкаюється, попросив у потерпілого вибачення. Заявлений потерпілим цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків в сумі 10111 грн. 57 коп. визнав у повному обсязі, позов про відшкодування моральної шкоди визнав частково в сумі 10000 грн. Просив суворо не карати та застосувати щодо нього Закон України «Про амністію у 2016 році».

Потерпілий ОСОБА_4 зазначив суду, що дійсно 23 серпня 2017 р. близько 10 год. біля магазину «Фора» по вул. Сквирське шосе, 250 в м. Біла Церква в районі пішохідного переходу разом зі своїм 80-річним дядьком намагався перейти дорогу, на якій на той час проводилися ремонтні роботи. При цьому бачив автомобіль під керуванням ОСОБА_7 , який проїхав перед ними. В подальшому автомобіль зупинився і водій підійшов до них з дядьком та почав в грубій формі розмовляти і зі словами «Я навчу вас як переходити дорогу» наніс три удари кулаком йому (Маліченку) в ліву сторону обличчя».

Внаслідок зазначених дій він отримав тілесні ушкодження у виді закритих переломів стінки лівої гайморової пазухи та лівої виличної кістки, кісток лівої орбіти, струсу головного мозку, синця на обличчі, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, поніс матеріальні витрати та йому було спричинено моральну шкоду, які просив стягнути з обвинуваченого.

Визнаючи себе повністю винним у скоєнні інкримінованих слідством дій, обвинувачений ОСОБА_7 , в силу ст.349 КПК України, просив суд не досліджувати докази стосовно фактичних обставин справи, які не оспорює, а дослідити лише докази щодо цивільного позову, при цьому права та наслідки вказаної відмови йому детально роз`яснено.

Прокурор, потерпілий, його представник та захисник обвинуваченого підтримали клопотання обвинуваченого.

З врахуванням вищенаведеного суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд рахує, що вина ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю і його дії органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ст. 122 ч.1 КК України, оскільки він вчинив спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обираючи міру покарання обвинуваченому за скоєний злочин, суд приймає до уваги суспільну небезпеку скоєного злочину, особу ОСОБА_7 , ступінь його вини, обтяжуючі та пом`якшуючі покарання обставини.

ОСОБА_7 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, чистосердечно розкаюється у вчиненому, працевлаштований, як особа за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи позитивно, має на утриманні малолітню дитину - наведені обставини суд розцінює як пом`якшуючі покарання.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, думку прокурора та потерпілого щодо виду покарання для обвинуваченого, який послався на розсуд суду, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства і рахує доцільним призначити покарання обвинуваченому в межах санкції статті, за якою його визнано винним, у виді обмеження волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Суд рахує, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_7 .

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

В ході судового розгляду потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, відповідно до якого потерпілий просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 10111 грн. 57 коп. та моральної шкоди - 200000 грн.

Цивільний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого., який суд згідно ст. 129 КПК України має вирішити.

У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України матеріальна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав факт спричинення потерпілому ОСОБА_4

тілесних ушкоджень, що протягли тривалий розлад здоров`я, внаслідок чого останній перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні і поніс витрати, які останньому на даний час обвинуваченим не відшкодовані.

ОСОБА_7 визнав зазначений позов у повному обсязі, а тому вказана сума матеріальних витрат 10111 грн. 54 коп., що стверджена долученими до позовної заяви чеками, підлягає повному відшкодуванню з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_4 .

Крім того, потерпілим заявлено позов про відшкодування з ОСОБА_7 моральної шкоди в сумі 200000 грн., який суд на підставі ст.ст.1167,1168 ЦК України рахує необхідним задовольнити частково, враховуючи при цьому характер та тривалість моральних переживань потерпілого у зв`язку з завданням йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, перебуванням на лікуванні, істотних змін внаслідок цього у його виробничих та життєвих стосунках, погіршення стану здоров`я, що він відчуває і на даний час, що є доведеним, а також виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи всі наведені обставини, вважає достатнім розмір такої, що підлягає стягненню з обвинуваченого, суми - 50000(п`ятдесят тисяч) грн.

Водночас обвинувачений ОСОБА_7 не позбавлений батьківських прав і має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» не виповнилось 18 років, що підтверджене відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 вид. 21.05.2014 р. і згідно п. «в» статті 1 підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році», про що направив суду відповідне клопотання, яке підтримали його захисник та прокурор.

У зв`язку з зазначеним, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від покарання за вчинений злочин на підставі п. «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 р.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-376 КПК України, п. «в» статті 1Закону України «Про амністію у 2016 році» суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України і призначити покарання -2(два) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1(один) рік.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі п. «в» статті 1Закону України «Про амністію у 2016 році».

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 10111 грн. 54 коп. та моральної шкоди 50000 грн., а всього 60111(шістдесят тисяч сто одинадцять ) грн. 54 коп.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1 ,