АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/6129/17 Слідчий судя 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/155/18 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківськорї області від 11.01.2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у завдолвеннні клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження за №0000187 від 12.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 03.01.2018 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження за №0000187 від 12.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, в якому він просив накласти арешт на майно КП теплових мереж, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування ним.

Клопотання обґрунтовувала тим, що слідчий СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_7 здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000187 від 12.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що відповідно до рішення ХІ сесії Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області VI скликання від 30.08.2011 та наказу директора Комунального підприємства теплові мережі Харківського району Харківської районної державної адміністрації № 558-б від 01.09.2011 на баланс Комунального підприємства теплові мережі Харківського району Харківської районної державної адміністрації передано системи центрального водопостачання та водовідведення, які являлись майном власності територіальної громади Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області.
Згідно акту приймання-передачі від 01.10.2011 та додатку № 3 до нього на баланс Комунального підприємства теплові мережі Харківського району Харківської районної державної адміністрації передано каналізаційні насосні системи «Селекційне» та ВРС-15.
Проведеним 10.10.2017 оглядом місця події встановлено, що по вул. Інститутській в с. Селекційне Харківського району Харківської області наявне приміщення ВРС-15, яке являється складовою частиною каналізаційної системи «Селекційне», яка здійснює відкачування каналізаційних стоків до резервуару на відстані 950 метрів від перехрестя вул. Інститутської та траси «Харків-Сімферополь» в с. Селекційне Харківського району Харківської області, де також знаходяться приміщення для відстою та фільтрування каналізаційних стоків.
Під час огляду резервуару каналізаційної системи «Селекційне», виявлено, що вказана каналізаційна система, а саме трубопровід для відведення каналізаційних стоків до резервуару, належним чином не обслуговується, не ремонтується, має пошкоджені труби, через які витікають нечистоти, які шляхом вимивання верхнього шару ґрунту та збирання в них вказаних нечистот забруднюють земельні ділянки поряд з резервуаром, а також в подальшому витікають до річки Мжа.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що слідчим не встановлено внаслідок порушення яких саме спеціальних правил, до яких відсилає ч. 1 ст. 239 КК України, допущено забруднення земель, та чи створило це небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 11.01.2018 року та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого.

Апеляційну скаргу обґрунтовувається тим, що винесена ухвала є незаконна та винесена без достатніх на те підстав, містить протиріччя.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі зазначено, що слідчим не було доведено, що документи, на які необхідно накласти ареш не мають відношення до предмету розслідування та не визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Розглядаючи клопотання слідчого або прокурора, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Звертаючись з клопотанням про накладення арешту на документи КП теплових мереж, слідчий та прокурор не обґрунтували необхідності накладення арешту на ці документи, оскільки клопотання містить лише формальне посилання на обставини, наведені в ст. 171 КПК України.
Згідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, діючої редакції цієї норми права, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення є речовими доказами по справі.
В клопотанні відсутня належне обґрунтування що майно на яке слід накласти арешт відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Між тим, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор не повідомив належних обґрунтувань для необхідності арешту даних документів.
Крім того, слідчим суддею не було перевірено наявності постанови слідчого про визнання майна речовими доказами по кримінальному провадженню №0000187.
Про наявність ризиків передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України в клопотанні не зазначено.
Слідчий суддя всупереч вимогам ч. 2 ст. 171 та ч. 3 ст. 172 КПК України не звернув уваги на те, що клопотання не відповідає вимогам законодавства, тому апеляційний суд не може погодитися з рішенням про необхідність його задоволення у тому вигляді, в якому воно надано до суду, і враховуючи відсутність у клопотанні належного обґрунтування, підстав та мети необхідності арешту усього майна, яке наведено у клопотанні, апеляційний суд позбавлений можливості в такому випадку надати оцінку доцільності його арешту в розумінні положень ч. 1 ст. 98 і ч. 1 ст. 170 КПК України, та ставить під сумнів можливість забезпечення збереження та схоронності цього майна до належного вирішення його долі в подальшому у визначеному ст. 100 КПК України порядку.

Також, резолютивна частина оскаржуваної ухвали вказує саме на відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження за №0000187 від 12.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Проте в мотивувальній частині ухвали зазначено, що суд задовольняє клопотання в повному обсязі.

Таким чином, по справі № 635/6129/17 cлідчим суддею допущено суттеві протиріччя у мотивувальній та резолютивній частині ухвали що є недопустимим.
Приймаючи рішення про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги відповідно до вимог ч.3 ст. 407 КПК України, колегія суддів виходить з того, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, а тому вважає необхідним разом з доданими до нього матеріалами повернути прокурору для усунення недоліків встановивши для цього строк протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 392,404, 405, 407, 418,419,423 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 11.01.2018 року щодо відмови в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000187 скасувати.

Клопотання щодо накладення арешту на майно повернути прокурору, встановивши йому строк в 72 години з моменту отримання повного тексту даної ухвали для усунення недоліків та приведення клопотання до вимог ст. 171 КПК України.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: