Провадження №1-кс/760/2771/18
Справа №760/4063/18

УхВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и
19 лютого 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування обов`язку у кримінальному провадженні №0000287 від 25.11.2013 року, у вигляді не відлучатися з населеного не відлучатися з населеного в якому він проживає, без дозволу детектива, прокурора або суду,-

В С Т А Н О В И В:
В провадження слідчого судді надійшло клопотання адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування обов`язку у вигляді не відлучатися з населеного в якому він проживає, без дозволу детектива, прокурора або суду.

В своєму клопотанні адвокати посилаються на те, що 14.12.2017 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва, застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів та визначено розмір застави у сумі 20 000 000,00 грн.

10.01.2018 ухвалою апеляційного суду міста Києва за результатами апеляційного оскарження вищевказаного рішення суду першої інстанції скасовано.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 год.53 хв. 09 лютого 2018 року. Визначено заставу в розмірі 5 000 000,00 грн.

Одночасно покладено на підозрюваного обов`язки передбачені ст. 194 КПК України в тому числі не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу детектива, прокурора або суду.

В подальшому ОСОБА_6 у зв`язку із внесенням застави був звільнений під заставу.

Разом з тим додатковий обов`язок Встановлений ОСОБА_6 є обтяжуючим у зв`язку з рядом обставин. Зокрема, для зустрічей з адвокатами, підозрюваному потрібно виїжджати до м. Києва, дружина останнього нещодавно народила дитину, яка потребує періодичного спостереження у лікаря, самостійно без допомоги чоловіка дружина не може відвідувати лікарню через свій стан здоров`я. Крім того, з погіршенням стану здоров`я самого підозрюваного йому необхідно здійснювати інтенсивне лікування, консультації у лікарів, проходити діагностику, що в умовах населеного пункту в якому проживає ОСОБА_6 є неможливим.

Усі звернення до детектив НАБ України із заявою про дозвіл ОСОБА_6 на виїзд до м. Києва з метою отримання правової та медичної допомоги ні до чого не призвели і по суті проігноровані. А тому вони змушені були звернутися в суд з вищевказаним клопотанням.

Захисники та підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_6 успішно пройшов співбесіду в ТОВ «ЗІЛЬВЕР» та на теперішній час йому запропоновано працевлаштування на постійне місце роботи. Проте, у підозрюваного наявні обмеження щодо виїзду до м. Києва.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що існують ризики переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів слідства та суду. Крім того, в дозволі підозрюваному ОСОБА_6 на виїзд до м. Києва відмовлено не було.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, суд прийшов до висновків, які мотивує наступним чином.

Згідно ч.1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Частиною 1 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.
Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.
Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Встановлено, що 12 грудня 2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру в кримінальному провадженні №0000287 від 25.11.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209, ч.ч.1,2 ст. 364 КК України.
Так, з даних повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень від 12 грудня 2017 року вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст. 191 КК України, тобто організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленими на даний час особами, в тому числі із числа службових осіб Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України та державного підприємства «Державна інвестиційна компанія», в особливо великих розмірах, за обставин, викладених у повідомленні про підозру.
Під час застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчим суддею враховано обґрунтованість підозри та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а під час продовження строку дії обов`язків покладених на підозрюваного враховано існування обставин, які вказують на те, що заявлені ризики не зменшилися.

Разом з тим, під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , а в подальшому звільненого під заставу, слідчим суддею, також, було враховано характеризуючі дані особи підозрюваного, його сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, ступінь тяжкості та характер вчиненого кримінального правопорушення.

На час розгляду клопотання, захистом не спростовано тверджень органу досудового розслідування і прокурора при покладенні обов`язків на підозрюваного ОСОБА_6 , що скасування додаткового обов`язку у вигляді не відлучатися з населеного в якому він проживає, без дозволу детектива, прокурора або суду, не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про скасування обов`язку необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 184, 193, 194, 201, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування обов`язку у кримінальному провадженні №0000287 від 25.11.2013 року не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу детектива, прокурора або суду відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1