УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №272/593/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.382 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2018 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибочок, Житомирського району Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
звільненого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.382 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
В апеляційній скарзі, з доповненнями, потерпілий ОСОБА_6 просить ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 29 січня 2018 скасувати. Постановити нову, якою задовольнити його цивільний позов та продовжити строки давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з істотним порушенням вимог як кримінального, так і кримінального процесуального закону.
Зазначив, що суд проігнорував докази по справі, які зазначені в рішенні Апеляційного суду Житомирської області від 11 липня 2012 року, та безпідставно залишив його цивільний позов без розгляду.
Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 29 січня 2018 року задоволено клопотання захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 залишено без розгляду. Роз`яснено ОСОБА_6 його право на пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства.
Своїми умисним діями, які виразились в умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили, вчинене службовою особою, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 382 КК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, потерпілого ОСОБА_6 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили апеляційну скаргу потерпілого залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та ухвалу суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями потерпілого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 49 КК України встановлено підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Вказаний злочин вчинений ОСОБА_7 в період з 30.07.2012 року по 21.12.2012 року, тобто з часу його вчинення пройшло більше п`яти років.
Обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності, передбачених ст.49 КК України, не встановлено, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що ОСОБА_7 ухилявся від відповідальності чи вчинив новий злочин в період часу 2012-2017 роки.
На момент розгляду провадження 29.01.2018 р. в суді першої інстанції закінчились строки давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.382 КК України, а тому місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
Що ж стосується доводів апелянта щодо продовження строку давності звільнення від кримінальної відповідальності, встановлених у ч.1 ст.49 КК України, то вони не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки чинний КПК України не передбачає підстав для його продовження.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 стосовно того, що суд безпідставно не задовольнив його цивільний позов , є неспроможними.
Відповідно до змісту вимог ч.1 ст.129 КПК України, які регламентують порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні, суд має право залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольнити цивільний позов повністю або частково у разі ухвалення обвинувального вироку.
Разом з тим, суд першої інстанції, залишаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 без розгляду, роз`яснив, що він має право звернутися з позовом в порядку цивільного судочинства.
За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала Андрушівського районного суду Житомирської області від 29.01.2018 року стосовно ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування ухвали не вбачається.
Керуючись ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу з доповненнями до неї потерпілого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 29 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ: