А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

12.12.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження 11-сс /777/674/17, за апеляційною скаргою, яку подала заступник начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 (далі - прокурор),
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні погодженого прокурором клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 (далі слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Верхнє Студене, Міжгірського району Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , гр. України, українки, із середньою освітою, одруженої, не працюючої, не судимої,
підозрюваної у вчиненні передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України кримінальних правопорушень.
Цією ж ухвалою щодо підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосуванням електронних засобів контролю в період часу з 22-ї години до 06-ї години наступної доби.
Відповідно до ст. 194 КПК України на підозрювану ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: своєчасно з`являтися за викликом до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати до відповідних органів свій паспорт для виїзду за кордон.
Визначено строк дії ухвали до 25.01.2018.
Контроль за виконанням застосованого щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу доручено прокурору ОСОБА_5 та начальнику Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області.
З матеріалів за клопотанням убачається, що 24 листопада 2017 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене із прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України кримінальних правопорушень, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, та використанні завідомо підробленого документу. Посилається на те, що передбачене ч. 4 ст. 190 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії особливо тяжких, і за вчинення якого кримінальним законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років із конфіскацією майна. При цьому, вказує на те, що підозрювана ОСОБА_6 діяла в групі, всіх учасників якої органом досудового розслідування ще не встановлено, а також не встановлено й обставин щодо місця, способу виготовлення підробленого документу та ролі посадових осіб Пилипецької сільської ради та відділу Держгеокадастру в Міжгірському районі у вчиненні кримінальних правопорушень. На підставі наведеного, слідчий вважає, що підозрювана ОСОБА_6 може в будь-який момент виїхати за межі території України, а тому, застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, метою якого визначено забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, один з яких прибувати на виклики до слідчого та суду, а також запобігання ризикам щодо спроб підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом консультацій з невстановленими особами, що з нею в групі вчиняли кримінальні правопорушення, вироблення їх спільної позиції. Просить застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України кримінальних правопорушень, яка підтверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, однак, не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, не буде достатнім для запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. В обґрунтування висновків слідчий суддя вказує на те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи можуть не забезпечити її належної процесуальної поведінки та виконання передбачених кримінальним процесуальним законом обов`язків, не може бути безумовною підставою для застосування щодо неї найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що, перебуваючи на волі, підозрювана робитиме спроби уникнути від кримінальної відповідальності та вчиняти інші кримінальні правопорушення, слідчим та прокурором не надано. Разом із тим, вказується й на те, що тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, не може свідчити про те, що при застосуванні щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, остання може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, і при цьому, слідчий та прокурор не посилаються на які-небудь риси особистості або поведінки підозрюваної, які б підтверджували такий ризик. Тому, врахувавши вимоги п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на свободу та особисту недоторканість, і нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також дані про особу підозрюваної, зокрема те, що їй 52 роки, одружена, має чотирьох дітей та онука, що свідчить про міцність її соціальних зв`язків, має постійне місце проживання АДРЕСА_1 , де проживає з 1989 року, і за яким позитивно характеризується, раніше не судима, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної достатнім буде застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю та із забороною залишати місце постійного проживання в період часу з 22-ї години по 06-ту годину наступного дня.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою й такою, що постановлена з порушенням вимог ст. 370 КПК України. Посилається на те, що, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого та приймаючи рішення про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею не враховано обставин вчинення підозрюваною ОСОБА_6 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, зокрема, те, що вчинено два умисні кримінальні правопорушення, у групі з іншими невстановленими особами, при цьому, ОСОБА_6 усвідомлювала злочинність своїх дій. Крім того, вказує на те, що слідчий суддя залишив поза увагою факт зухвалості дій підозрюваної, у результаті яких спричинено збитки потерпілому ОСОБА_9 в розмірі 552000 грн. та Пилипецькій сільській раді в розмірі 1614000 грн.. Разом із тим, посилається й на те, що слідчим суддею проігноровано доводи сторони обвинувачення про те, що досудове розслідування кримінального провадження не завершено, не встановлено співучасників вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку із чим, підозрювана ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, матиме можливість узгоджувати свої дії із ще не встановленими співучасниками, вживати максимум заходів для перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, у тому числі, шляхом знищення можливих на даний час ще не здобутих доказів, впливати на думку та покази свідків у кримінальному провадженні. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу; підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , які судове рішення вважають законним та обґрунтованим і заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Із журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання щодо підозрюваної ОСОБА_6 участь у його розгляді приймали підозрювана ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання права підозрюваної ОСОБА_6 на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України кримінальних правопорушень. Обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, копія якого 22 листопада 2017 року, з дотриманням вимог ст. 278 КПК України, їй вручена.
Колегія суддів також вважає, що, обґрунтовуючи висновок про те, що слідчий та прокурор не довели, що застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам, і врахувавши при цьому дані про особу підозрюваної ОСОБА_6 за віком має 52 роки, одружена, має чотирьох дітей та онука, що свідчить про міцність її соціальних зв`язків, має постійне місце проживання АДРЕСА_1 , де проживає з 1989 року, і за яким позитивно характеризується, раніше не судима,та вимоги п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про те, що обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень та тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, не свідчать про те, що при застосуванні щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, остання може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, із чим погоджується й колегія суддів апеляційного суду.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею обґрунтовано визнано, що слідчий та прокурор не довели, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам, що будь-яких фактичних даних, які б свідчили що, перебуваючи на волі, підозрювана робитиме спроби уникнути від кримінальної відповідальності та вчиняти інші кримінальні правопорушення, слідчим та прокурором не надано, й обґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Погоджуючись із таким висновком слідчого судді, колегія суддів також враховує й те, що під час апеляційного розгляду судового провадження прокурор не посилався на обставини, які можуть свідчити про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а також не посилався на те, що із часу постановлення слідчим суддею рішення, ОСОБА_6 не виконує покладені на неї обов`язки.
Тому, колегія суддів вважає, що слідчим суддею при розгляді клопотання були враховані вищенаведені обставини та вимоги кримінального процесуального закону, а висновки слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період з 22-ї години по 06-у годину наступного дня, ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку з чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого та приймаючи рішення про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею не враховані обставини вчинення підозрюваною ОСОБА_6 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, зокрема, те, що вчинено два умисні кримінальні правопорушення, у групі з іншими невстановленими особами, при цьому, ОСОБА_6 усвідомлювала злочинність своїх дій, - колегія суддів, враховуючи вищенаведене, відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги й не спростовують висновку слідчого судді про те, що для запобігання передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам достатнім буде застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період з 22-ї години по 06-у годину наступного дня, до якого слідчий суддя прийшов з урахуванням усіх обставин вчинення кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваної, і який є обґрунтованим і належним чином вмотивованим.
З урахуванням вищенаведеного, як такі, що також не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги й не спростовують вищевказаного висновку слідчого судді, - колегія суддів відхиляє й доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя залишив поза увагою факт зухвалості дій підозрюваної, у результаті яких спричинено збитки потерпілому ОСОБА_9 в розмірі 552000 грн. та Пилипецькій сільській раді в розмірі 1614000 грн.; що слідчим суддею проігноровано доводи сторони обвинувачення про те, що досудове розслідування кримінального провадження ще не завершено, не встановлено співучасників вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим, підозрювана ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, матиме можливість узгоджувати свої дії з ще не встановленими співучасниками, вживати максимум заходів для перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, у тому числі, шляхом знищення можливих на даний час ще не здобутих доказів, впливати на думку та покази свідків у даному кримінальному провадженні
При оцінці доводів апеляційної скарги та їх відхиленні, колегія суддів враховує й те, що слідчим та прокурором не надано будь-яких належних та допустимих доказів у підтвердження цих доводів, у тому числі про дані про заявлені в справі цивільну позови.
На інші доводи в обґрунтування апеляційної скарги не вказується.
Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано визначено строк дії постановленої ним ухвали, а також обґрунтовано покладено на ОСОБА_6 передбачені ст. 194 КПК України обов`язки.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б істотно могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 419, 422КПК України, апеляційний суд
апеляційну скаргу, яку подала заступник начальника відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 ,залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2017 року, якою відмовлено в застосуванні щодо підозрюваної за ч. 4 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22-ї години по 06-у годину наступного дня, без застосування електронних засобів контролю, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :