Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/92/2018 Справа №641/46/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3
Начальник відділення СВ Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна під час огляду 13.01.2018 року у гаражі № НОМЕР_1 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , майно.
Під час досудового розслідування було встановлено, що до чергової частини Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 про порушення здійснення операцій з металобрухтом.
Під час досудового розслідування було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , розташований гараж № НОМЕР_1 , на якому є вивіска щодо здійснення прийому металу.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що бачив, що в гаражі, на якому є позначка № НОМЕР_1 , неподалік будинку АДРЕСА_1 , чоловік на ім`я ОСОБА_6 здійснює прийом металобрухту. 03.01.2018 року він прийшов до даного пункту прийому металу, та вирішив здати металобрухт. В гаражі заходились ваги металеві, також був прейскурант та металобрухт. Чоловік на ім`я ОСОБА_6 взважив метал, та дав гроші в сумі 40 гривень. Однак, ОСОБА_5 вважає, що чоловік обманув та не додав гроші за зданий метал. Через це виник словесний конфлікт. Чоловік на його прохання надати дозвільні документи на право здійснення такого виду діяльності, відмовив. Через виниклий конфлікт, він вирішив звернутися до поліції, де написав заяву.
Згідно відповіді з Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради № 23/0/167-18 користувачем гаражу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_7 .
Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 пояснив, що приблизно рік тому підготував пакет документів для встановлення та розміщення гаражу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Однак даних документів було не достатньо і тому став займатися збором всіх необхідних документів, щоб оформити даний гараж, та подати їх до Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради. Доки займався підготовкою документів, до нього звернувся ОСОБА_9 , 1980 року народження, з проханням надати йому в оренду даний гараж. За усною домовленістю він дозволив ОСОБА_9 орендувати гараж № НОМЕР_1 . За це він платив гроші. В нього він взяв копію його паспорту. Жодного письмового договору не укладали, все було за усною домовленістю. Як він використовував гараж, не знає та не перевіряв.
Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_9 не значиться як фізична особа підприємець.
Згідно з ст. 4 Закону України «Про металобрухт» операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами. Діяльність, пов`язана із заготівлею, переробкою брухту чорних та кольорових металів і його металургійною переробкою, провадиться в порядку, встановленому законодавством. Збирання, заготівля, переробка, реалізація промислового металобрухту фізичними особами забороняються.
Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що в гаражі № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 , не являючись фізичною особою підприємцем, відомості про яку включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, організував пункт прийому металу та здійснює прийом брухту металу з метою його подальшої реалізації.
13.01.2018 року на підставі ухвали слідчого судді було проведено огляд місця події, а саме гаражу № НОМЕР_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:
1)Металобрухт вагою 540,200 кг.
3)Канцелярська книга із рукописними записами.
4)Блокнот із рукописними записами.
5)Зошит із рукописними записами.
7)Грошові кошти купюрами: 20 гривень СЖ 6765795, 20 гривень СЄ 1881998, 20 гривень СВ 0976120, 20 гривень ЧГ 2581997, 20 гривень ТЛ 9743030, 20 гривень 0591594, 10 гривень ХВ 9496406, 5 гривень ПЄ 3640419, 1 гривня ТЗ 5946331, 1 гривня УЄ 8073104, 1 гривня УВ 5517089.
13.01.2018 року вилучені під час огляду місця події предмети та документи були оглянуті в якості речового доказу.
Виявлені та вилучені предмети та документи підтверджують здійснення операцій з брухтом чорних металів без державної реєстрації.
Так, під час досудового розслідування було проведено огляд та вилучено брухт металу, який є предметом кримінального правопорушення, металеві ваги, які є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, гроші, здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та зошит, блокнот та канцелярську книгу із рукописними записами щодо ваги металобрухту та її ціни, які зберіг на собі сліди кримінального правопорушення.
Начальник відділення СВ вважає, що вказані предмети є речовими доказами, які були тимчасово вилучені під час огляду, та є предметом кримінального правопорушення, знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберігли на собі сліди кримінального правопорушення, а гроші, здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому необхідно накласти арешт на дане майно.
ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, про причини не явки не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.
Заслухавши начальника відділення СВ ОСОБА_3 , дослідивши копії матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Так, відповідно до ст. 167 КПК України Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно п. 6 ч. 2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого.
п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що керівник органу досудового розслідування начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України та його заступники, які діють у межах своїх повноважень.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про арешт майна та під час судового засідання довела правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, та встановивши відсутність наслідків арешту майна для інших осіб.
Слідчий суддя вважає, що начальником відділення СВ доведені обставини, для арешту майна, передбачені КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого обґрунтовано та підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання керівника органу досудового розслідування начальника відділення СВ Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , що користується повноваженнями слідчого, погодженого з прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду 13.01.2018 року у гаражі № НОМЕР_1 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме на:
1)Металобрухт вагою 540,200 кг.
3)Канцелярська книга із рукописними записами.
4)Блокнот із рукописними записами.
5)Зошит із рукописними записами.
7)Грошові кошти купюрами: 20 гривень СЖ 6765795, 20 гривень СЄ 1881998, 20 гривень СВ 0976120, 20 гривень ЧГ 2581997, 20 гривень ТЛ 9743030, 20 гривень 0591594, 10 гривень ХВ 9496406, 5 гривень ПЄ 3640419, 1 гривня ТЗ 5946331, 1 гривня УЄ 8073104, 1 гривня УВ 5517089.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя- ОСОБА_1