1 із 5 Провадження №1-КП/303/368/18
Справа 303/2177/18
Номер рядка статистичного звіту-41
вирок
19 квітня 2018 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0000180 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, працюючого робітником УАП ТОВ «Фішер-Мукачево», громадянина України, раніше судимого
- 04 серпня 2014 року Мукачівським міськрайонний судом за частиною 1 статті 186 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням статтей 75,76 КК України,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місті та часі придбав з метою збуту порошкоподібну речовину, яка згідно висновку судової-хімічної експертизи №18/55 від 24 січня 2015 року містить психотропну речовину «метамфетамін» загальною масою у 0,1617 г кристалічної речовини білого кольору, що містить 0,0945 грам метамфітаміну, що зберігалася у одному згортку з фольги, яку умисно незаконного з метою збуту зберігав при собі.
23 січня 2015 року перевіз на належному йому легковому автомобілі «AUDI 80» червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , зі свого місця проживання ( АДРЕСА_1 ) до службового кабінету лікаря-стоматолога Кольчинської АЗПСМ, розташованого в смт Кольчино, по вулиці Фрідяшівській,10а, Мукачівського району, де на посаді лікаря-стоматолога працює ОСОБА_6 . Близько 15 години 25 хвилин діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, незаконно збув ОСОБА_6 за грошові кошти в сумі 500 гривень психотропну речовину «Метамфетамін» загальною масою у 0,1617 г кристалічної речовини білого кольору, що містить 0,0945 грам метамфетаміну, після чого був затриманий співробітниками ВБНОН УМВС України в Закарпатській області.
Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 307 КК України як незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини.

2 із 5
18 квітня 2018 року сторонами була укладена угода про визнання винуватості відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнав себе винним і сторони дійшли згоди щодо призначення покарання за частиною 1 статті 307 КК України, із застосуванням статті 69 КК України, у виді 3(трьох) років позбавлення волі. Відповідно до статті 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини основного покарання за попереднім вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 серпня 2014 року у виді 1(одного) місяця позбавлення волі, остаточне покарання за сукупністю вироків призначити ОСОБА_7 3 (три) роки 1(один) місяць позбавлення волі.
Дана угода про визнання винуватості надана сторонами в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим ОСОБА_3 , який повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, погодився на призначення йому покарання за частиною 1 статті 307 КК України, у виді 3(трьох) років позбавлення волі із застосуванням статті 69 КК України. Також просив приєднати невідбуту частину основного покарання за попереднім вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 серпня 2014 року
Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди відповідно до положення статті 475 КПК України з наступних підстав.
У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За частиною 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається
Частиною 3 статті 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Вказані вище вимоги узгоджуються з положенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Суд зазначає, що саме укладення сторонами угоди про визнання винуватості сприяє ефективному судовому розгляду, упродовж розумного строку спрямованого на прискорення кримінального провадження (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Ютраєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).
Згідно із умовами угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 1 статті 307 КК України.

3 із 5
Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчать про наявність події злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 і що в його діях, є склад злочину, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини.
Частиною 3 статті 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» діяльність з обігу психотропних речовин, включених до переліку психотропних речовин таблиці № ІІ списку № 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року за №770, здійснюється виключно суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності
Кваліфікація дій ОСОБА_3 стороною обвинувачення, визначена правильно, і відповідно до статті 349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.
Згідно положень статті 12 КК України, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, відноситься до категорії тяжких злочинів. Потерпілих від злочину немає. Угода, сторонами укладена в ході судового розгляду, про що заявлено в судовому засіданні.
Також, при затвердженні угоди слід врахувати, що вироком Мукачівського місьрайонного суду Закарпатської області від 04 серпня 2014 року ОСОБА_3 засуджений за частиною 1 статті 186 КК України до 3(трьох) років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнено засудженого від відбування покарання, призначеного цим вироком, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить новий злочин та виконає покладені на нього обов`язки.
Частиною 3 статті 78 КК України визначено, що в разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Одночасно слід врахувати роз`яснення, які містяться в пункті 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, при визначенні покарання за правилами статті 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується не відбута частина покарання за попереднім вироком.
Виходячи зі змісту статті 71 КК України, правила призначення покарання за сукупністю вироків застосовуються у разі, якщо засуджений вчинив новий злочин у період після постановлення вироку в першій справі і до повного відбуття ним призначеного судом покарання.
Оскільки, зазначене вище кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинено в січні 2015 року, тому, при призначенні остаточного покарання, відповідно до статті 71 КК України, слід частково приєднувати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 серпня 2014 року.
Умови угоди щодо міри кримінального покарання відповідають положенням санкції частини 1 статті 307 КК України, а застосування до ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі допускається, і таке покарання, відповідає обставинам справи і даним про особу обвинуваченого. При цьому суд враховує те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання; з моменту вчинення кримінального правопорушення час, обвинувачений одружився і на його утриманні перебуває малолітня дитина. Згідно умов угоди про визнання винуватості й такі обставини є достатніми для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням статті 69 КК України.

4 із 5
Крім того, угода про визнання винуватості укладена добровільно і відсутні підстави, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, які б суд міг використати для відмови в затвердженні такої угоди.
Таким чином, угода про визнання винуватості укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яке відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Застосований 28 серпня 2016 року відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту припинив свою дію.
Відповідно до протоколу про затримання та обшуку особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_3 затриманий 23 січня 2015 року, тому строк відбуття покарання слід відраховувати з цієї дати, при цьому врахувати наступне.
Згідно частини 5 статті 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Таким чином, суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення, а саме з 23 січня 2015 року, тобто з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 22 серпня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до вимог статті 124 КПК України процесуальні витрати віднести за рахунок держави. Долю речових доказів слід вирішити в порядку статті 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.314,315,373-376 та ст.ст.468,471,474 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 квітня 2018 року між заступником керівника Мукачівської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000180.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України, за якою призначити йому покарання, із застосуванням статті 69 КК України, у виді 3(трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до статті 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини основного покарання за попереднім вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 серпня 2014 року у виді 1(одного) місяця позбавлення волі, остаточне покарання за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 3 (три) роки 1(один) місяць позбавлення волі.
Зрахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення, а саме з 23 січня 2015 року по 22 серпня 2016 року, у відповідності до вимог частини 5 статті 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року). Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного за даним вироком, у зв`язку з фактичним відбуттям строку призначеного покарання, на підставі частини 5 статті 72 КК України.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 28 січня 2015 року на мобільний телефон марки «NOKIA 308», стартовий пакет

5 із 5
«Лайф», транспортний засіб марки «Audi 80», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, що перебуває у володінні ОСОБА_3 (власником є ОСОБА_8 ).
Речові докази мобільний телефон марки «NOKIA 308», стартовий пакет «Лайф», які перебувають на зберіганні в кімнаті речових доказів та транспортний засіб марки «Audi 80», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, переданий на зберігання обвинуваченому повернути ОСОБА_3 .
Речовий доказ 0,1617 г кристалічної речовини білого кольору що містить метамфетамін та перебуває на зберіганні в кімнаті речових доказів знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з обмеженням :
- засудженим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, відповідно до пункту 1 частини 3 статті 394 КК України;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 394 КПК України.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Головуюча ОСОБА_1