Справа № 333/5749/17

Пр. №1-кп/333/594/17
ВИРОК

Іменем України
06 жовтня 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисника: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя, Запорізької області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 17.03.2013 року Бердянським міськрайсудом Запорізької області за ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення та звільнено 26.04.2016 року у зв`язку з відбуттям покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
21.08.2017, ОСОБА_5 , перебуваючи за буд. 8-б по вул. Автозаводська у м. Запоріжжя, помітив на землі та підібрав предмет ззовні схожий на кастет, що відноситься до холодної зброї ударно-дробильної дії та є кастетом, що виготовлений саморобним способом та поклав до лівої кишені своїх штанів.

В подальшому ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків продовжуючи свої злочинні дії, що виразились у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, порядок видачі якого визначений вищезгаданими нормативно-правовими актами, 21 серпня 2017 року переніс вказаний кастет до буд. АДРЕСА_2 .

21 серпня 2017 року приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи біля буд. №10 по вул. Привокзальна у м. Запоріжжя був зупинений працівниками УПП м. Запоріжжя. Після цього, в присутності двох запрошених понятих при проведенні огляду місця події, у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на кастет, який згідно висновку експерта №2-479 від 28.08.2017 відноситься до холодної зброї ударно-дробильної дії та є кастетом, що виготовлений саморобним способом, котрий останній носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння кастетів без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 .
Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, в обсязі підозри. За вказаною угодою сторони погодили покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Суд вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості виходячи з наступного.

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною четвертою ст. 469 цього Кодексу угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його він обвинувачується а він,обвинувачений, має права, визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ст. 473 КПК України зокрема, про характер обвинувачення, щодо якого вінвизнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до ньогоу разі затвердження угоди судом та що вінцілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 цього Кодексу.

Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_5 ,який пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та Кримінального кодексу України суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складаються із залучення експерта при проведенні судово-трасологічної експертизи становлять 395,48 грн.

Відповідно до ч.2 ст.122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи що зазначені експертизу було проведено експертом спеціалізованої державної установи Запорізький НДЕКЦ МВС України, тому не підлягають відшкодуванню у якості процесуальних витрат з ОСОБА_5 ,витрати за проведення судово-трасологічної експертизи. Вказані процесуальні витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 368, 373, 374, 469, 472-475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.09.2017 року між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 .
На підставі угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Речові докази у справі відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1