справа № 566/677/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2017 року с.м.т Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Млинів Рівненської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000164 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, непрацюючого, не одруженого, утриманців не має, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Козин Радивилівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою - спеціальною освітою, пенсіонера, одруженого, утриманців не має, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
01 травня 2017 року близько 18-00 год., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи у лісовому масиві поблизу с. Гоноратка Радивилівського району Рівненської області на території кварталу № 132, вид 4 (1) Радивилівського лісництва ДП "Дубенське лісове господарство", діючи спільно, внаслідок раптово виниклого умислу, шляхом привласнення заготовлених під час рубки колодок сосни, таємно викрали 18 колод дров"яної деревини породи сосна звичайна, об`ємом 0,56 м.куб. на загальну суму 248 грн. 64 коп., чим завдали потерпілій особі майнову шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Суду показав, що дійсно 1 травня 2017 року приблизно о 18-00 год., знаходячись у лісі поблизу с. Гоноратка Радивилівського району Рівненської області, спільними діями з ОСОБА_5 , повантажили на кінну підводу та вивезли з лісу заготовлений під час санітарної рубки лісовий матеріал, а саме 18 колодок сосни і, таким чином, таємно викрали дров`яну деревину на загальну суму 248 грн. 64 коп.. Наведені в обвинувальному акті обставини вчинення злочину підтвердив і визнав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_5 також повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та підтвердив , що злочин вчинив спільно з ОСОБА_4 , за тих самих обставин, на які в своїх показаннях вказав ОСОБА_4 ..

Визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи , які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає вину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого кожному з них діяння, доведеною.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 , по таємному викраденню належного Радивилівському лісництву ДП "Дубенське лісове господарство" дров"яної деревини об"ємом 0,56 куб.м., вчиненого за попередньою змовою з ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України і така кваліфікація його дій, на переконання суду, є вірною.

Дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування по таємному викраденню належного Радивилівському лісництву ДП "Дубенське лісове господарство" дров"яної деревини об"ємом 0,56 куб.м., вартістю 248 грн.64 коп., вчиненого за попередньою змовою з ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України і така кваліфікація його дій, на переконання суду також є вірною.

Обираючи покарання обвинуваченим за ч.2 ст.185 КК України, суд відповідно до загальних положень цього Кодексу, враховує тяжкість вчиненого кожним із них злочину, особу винних, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відноситься до категорії середньої тяжкості.

По місцю проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності. ( а.с.92-96)

Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено .

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щиросердечне каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди.

Приймаючи до уваги вище наведене, з врахуванням наявності пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та призначення йому покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом встановленого судом іспитового строку він не вчинить нових злочинів та виконає покладені на нього обов`язки.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , звернувся із клопотанням про застосування до нього акту амністії, про що через канцелярію суду подав відповідну заяву.

Згідно пункту "є" ст..1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, відповідно до ст..12 КК України, та за злочини, вчинені з необержності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст..12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_4 проживає з батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому на час розгляду справи виповнилось повних 82 роки. При цьому ОСОБА_4 є єдиним з дітей хто здійснює догляд за батьком ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою про склад сім"ї. ( а.с.93).

Крім цього, з матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_4 , раніше не судимий і є таким, що вперше притягується до кримінальної відповідальності.( а.с.96)

Згідно ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році» його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Отже, з наведеного видно, що ОСОБА_4 , вчинив злочин 01 травня 2017 року, тобто до набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" і при цьому ОСОБА_4 підпадає під критерії, визначені п. "є" ст.1 цього Закону.

А тому, суд приходить до висновку, що останній підлягає звільненню від відбування призначеного йому покарання в силу п. "є" ст.1 Закону України № 1810-VIII від 22.12.2016 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 також вперше притягується до кримінальної відповідальності ( а.с. 75), характеризується виключно позитивно - ( а.с.71).

Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щиросердечне каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на рівні мінімальної межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього, суд з врахуванням наявності пом"якшуючих покарання ОСОБА_5 обставин вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України та його звільненням від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом встановленого судом іспитового строку він не вчинить нових злочинів та виконає покладені на нього обов`язки.

Водночас, згідно пункту "г" ст..1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, і які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно ст.13 вказаного Закону його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Як видно з матеріалів, справи ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 і на момент набрання чинності згаданим Законом має повних 69 років, а тому є таким, що в силу ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" досяг пенсійного віку . Злочин за який ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності по даній кримінальній справі, було вчинено ним 01.05.2017 року, тобто до набрання чинності Законом № № 1810-VIII від 22.12.2016 року.

В судовому засіданні ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про застосування до нього акту амністії, про що через канцелярію суду подав відповідну заяву. А тому, в силу п. "г" ст.1 Закону України № 1810-VIII від 22.12.2016 року останній, як пенсіонер, підлягає звільненню від відбування призначеного йому за цим вироком покарання.

З матеріалів кримінального провадження видно, що під час досудового розслідування запобіжні заходи до обвинувачених не обирались, судові витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.321-324 КПК України, п.п. "г", " є" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році",-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання 1 /один/ рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за цим вироком покарання, встановивши йому іспитовий строк - 1 /один/рік.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі пункту «є» ст. 1, ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року ОСОБА_4 від відбування призначеного йому за даним вироком покарання у виді 1 /одного/ року обмеження волі - звільнити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання 1 / один / рік позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 / один/ рік .

Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п.2 ч.1 ст.76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі пункту «г» ст. 1, ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році » від 22 грудня 2016 року ОСОБА_5 від відбування призначеного йому за даним вироком покарання у виді 1 /одного/ року позбавлення волі - звільнити.

Речові докази: 18 колод дров"яної деревини загальним об`ємом 0,56 м.куб. повернути законному володільцю - Радивилівському лісництву ДП "Дубенське лісове господарство".

Вирок може бути оскаржений до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а засудженим який утримується під вартою в той же строк з моменту вручення копію вироку.

СУДДЯ: