Справа № 464/234/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/400/17 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6
та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_9 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 30 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

вироком Сихівського районного суду м. Львова від 30 січня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі, за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_6 покарання 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробовуванням, призначивши іспитовий строк 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирішено питання з речовими доказами.

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 9.12.2016 року, близько 02 год., знаходячись на вул. Кос-Анатольського, 4-А в м. Львові, підійшовши до дверей підсобного приміщення бойлерної, яка знаходиться за вищевказаною адресою, та за допомогою ножиць, шляхом відкручення запобіжної скоби, відчинив навісний замок дверей вказаної прибудови та проник до її приміщення, де за допомогою заздалегідь заготовленого ключа, відчинив двері двох металевих розподільчих шаф № № 2118, 2119 та за допомогою ножиць обрізав мідні з`єднувальні кросувальні проводи марки ПКСВ 2*0,4, довжиною 2 км, вартістю 1088 грн., що належали ПАТ «Укртелеком», які склав у пакет. Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном втік, завдавши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду в розмірі 1088 грн.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 повторно, 11.12.2016 року, приблизно о 22 год., знаходячись на вул. Антоненка-Давидовича, 3 в м. Львові, підійшовши до дверей підсобного приміщення бойлерної, яка знаходиться за вищевказаною адресою, та за допомогою ножиць, шляхом відкручення запобіжної скоби, відчинив навісний замок дверей вказаної прибудови та проник до її приміщення, де за допомогою заздалегідь заготовленого ключа, відчинив двері металевої розподільчої шафи № 2115 та за допомогою ножиць обрізав мідні з`єднувальні кросувальні проводи марки ПКСВ 2*0,4, довжиною 1 км, вартістю 544 грн., що належали ПАТ «Укртелеком», які склав у пакет. Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном втік, завдавши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду в розмірі 544 грн.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 повторно, 13.12.2016 року, приблизно о 16.30 год., знаходячись на вул.Чукаріна, 20 в м. Львові, зайшов в 1-ий під`їзд вказаного будинку, де підійшовши до металевих дверей розподільчої шафи № 2137, за допомогою заздалегідь заготовленого ключа, відчинив двері та приник до вказаної металевої розподільчої шафи, де за допомогою ножиць обрізав мідні з`єднувальні кросувальні проводи марки ПКСВ 2*0,4, довжиною 1 км, вартістю 544 грн., що належали ПАТ «Укртелеком», які поскладав у пакет. Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном втік, завдавши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду в розмірі 544 грн.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 повторно, 13.12.2016 року, приблизно о 19 год., знаходячись на вул. Сихівська, 10 в м. Львові, зайшов в 6-ий підїзд вказаного будинку, де підійшовши до металевих дверей розподільчої шафи № 2112, за допомогою заздалегідь заготовленого ключа, відчинив двері та проник до вказаної металевої розподільчої шафи, де за допомогою ножиць обрізав мідні з`єднувальні кросувальні проводи марки ПКСВ 2*0,4, довжиною 1 км, вартістю 544 грн., що належали ПАТ «Укртелеком», які поскладав у пакет. Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном втік, завдавши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду в розмірі 544 грн.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 повторно, 14.12.2016 року, приблизно о 15 год., знаходячись на пр. Ч. Калини, 75 в м. Львові, підійшовши до дверей підсобного приміщення бойлерної, яка знаходилась за вищевказаною адресою, та за допомогою ножиць шляхом відкручення запобіжної скоби відчинив навісний замок дверей вказаної прибудови та проник до її приміщення, де за допомогою заздалегідь заготовленого ключа, відчинив двері металевої розподільчої шафи № 2140 та за допомогою ножиць обрізав мідні з`єднувальні кросувальні проводи марки ПКСВ 2*0,4, довжиною 1 км, вартістю 544 грн., що належали ПАТ «Укртелеком», які поскладав у пакет. Однак, безпосередньо під час вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 був помічений працівниками ЛФ ПАТ «Укртелеком», які затримали останнього в приміщенні прибудови, внаслідок цього ОСОБА_6 не вчинив всіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Львівської області ОСОБА_10 просить скасувати вирок Сихівського районного суду м. Львова від 30 січня 2017 року стосовно ОСОБА_6 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання: за ч.3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі; за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, прокурор вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання.

Зазначає, що суд першої інстанції всупереч вимог ч.1 ст. 70 КК України, призначивши за ч.3 ст. 185 КК України та ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України однакові покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки при призначенні покарання за сукупністю злочинів, обрав принцип часткового складання покарань та визначив остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі, що є таким самим, як і покарання, призначене за окремі злочини, що входять до сукупності.

Заслухавши виступ прокурора на підтримання поданих апеляційних скарг, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України прокурором не оспорюється.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю наведених у вироку суду доказів, є обгрунтованим і вмотивованим.

Апеляційний суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.

Разом з тим вирок суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_6 покарання підлягає скасуванню з ухваленням вироку в апеляційному порядку, про що обґрунтовано ставить питання в апеляційній скарзі заступник прокурора Львівської області ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при частковому складанні розмір остаточного покарання в усякому разі має бути більшим за розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини.

Суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України та ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, при призначенні покарання за сукупністю злочинів обрав принцип часткового складання покарань та визначив остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі, що є таким самим, як і покарання, призначене за окремі злочини, що входять до сукупності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань передбачає призначення покарання суворішого, ніж визначено за кожний злочин окремо, що є підставою для скасування вироку в цій частині.

Тому вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом свого вироку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, за попереднім місцем роботи характеризується посередньо, не працює; щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданої ним шкоди в повному обсязі, як обставин, що пом`якшують покарання, й вважає за необхідне призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки та за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань слід остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.

З врахуванням тяжкості вчинених злочинів, наведених даних про особу винного, обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку.

Таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_9 задоволити частково.
Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 30 січня 2017 року відносно ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі; за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України - у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_6 за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк один рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

В решті вирок Сихівського районного суду м. Львова від 30 січня 2017 року залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4