Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/64/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.01.2018 м.Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2017 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2013 року, яким його було засуджено за ч.1 ст.115 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Голованівського районного суду Кіровоградської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2013 року, яким його було засуджено за ч.1 ст.115 КК України .

В своїй заяві засуджений ОСОБА_8 , зазначає, що 11 грудня 2015 року на ТРК України на черговій передачі "Глядач як свідок" було докладно розглянуто його справу, в якій фактично всі обставини викладені у вироку заперечуються показаннями свідків. Вказані свідки не були допитані при розгляді кримінального провадження та їх свідчення не були оцінені судом при ухваленні вироку.

Окрім цього, як на підставу перегляду вироку за нововиявленими обставинами, посилається на вирок Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 11.07.2016 року, згідно якого основного свідка по кримінальній справі ОСОБА_9 засуджено за дачу завідомо неправдивих показань, поєднаного з обвинуваченням у особливо тяжкому злочині, які він надавав, як свідок у кримінальній справі про його обвинувачення за ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2017 року залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2013 року, яким його було засуджено за ч.1 ст.115 КК України. Своє рішення суд першої інстанції мотивував наступними доводами.
Проаналізувавши досліджену копію вироку Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 11.07.2016 року, суд приходить до висновку, що з показів свідка ОСОБА_9 випливає, що він особисто не бачив, що саме ОСОБА_10 наносив удари ОСОБА_11 .
В той час, Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області при ухваленні вироку 02.04.2013 року, посилався не лише на покази свідка ОСОБА_9 , а також на покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які показали, що бачили як ОСОБА_10 наносив удари ОСОБА_11 , а тому такі докази є такими, які прямо вказують на обставини вчинення злочину ОСОБА_10 , що спростовує доводи засудженого та захисника про відсутність будь-яких прямих доказів вини ОСОБА_10 , окрім як показів свідка Кондуракє.
Таким чином завідомо неправдиві показання свідка ОСОБА_9 могли б бути підставою для перегляду вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2013 року за нововиявленими обставинами, лише за обставин, якщо вони спричинили винесення необґрунтованого або незаконного судового рішення по справі, однак вказаний вирок ґрунтувався не лише на одних показах свідка ОСОБА_9 , але і за наявності інших переконливих доказів, що здобуті були судом під час розгляду справи, яким Новоукраїнським районним судом було дано відповідну оцінку, щодо їх належності, а тому покази свідка ОСОБА_9 про те, що він не бачив, як ОСОБА_10 наносив удари ОСОБА_11 , самі по собі не могли впливати на обґрунтованість вироку та не викликали у суду сумнів у причетності та винуватості ОСОБА_10 у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Твердження засудженого про те, що під час розгляду справи не було допитано свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не можуть слугувати підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.
Доводи заяви ОСОБА_8 зводяться до незгоди з вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2013 року, який залишений без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 16.07.2013 року, що само по собі не може бути підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами та відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 .
Не погоджуючись з рішенням суду засудженим ОСОБА_8 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу районного суду та призначити новий розгляд.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що доказом вчинення злочину стали показання свідка ОСОБА_9 , однак його було засуджено за дачу завідома неправдивих показань у даному кримінальному провадженню.

Вказує, що при розгляді справи в суді була неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що суд відхилив клопотання захисника про допит свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , чим допустив не дослідження обставин, що мають істотне значення. Також було проігноровано клопотання про визнання недопустимими доказів. Тому є необхідність повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, так як вони досліджені судом першої інстанції не повністю.

У доповненні до апеляційної скарги засуджений вказує, що окрім того, що не допитано свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , також не проведено відтворення обстановки та обставин подій за участю даних свідків та не призначені додаткові судово-медичні експертизи за результатами відтворення обстановки та обставин подій з урахуванням показів ОСОБА_14 і ОСОБА_15 .

Заслухавши доповідача, прокурора у кримінальному провадженні, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, захисника-адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , які просили задовольнити їх апеляційну скаргу в повному обсязі, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
Частиною 2 ст. 462 КПК України визначені вимоги, які ставляться до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в тому числі в заяві необхідно зазначити обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі суду та особі, яка звертається із заявою під час судового розгляду.
Частиною 2 статті 459 КПК України визначено, які обставини визнаються нововиявленими.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими визнаються, окрім іншого, штучне створення або підроблення доказів, завідомо неправдиві показання свідка, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок та інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути.
Із змісту зазначеної статті випливає, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що вступив у законну силу, юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростовують через їх попередню невідомість та істотність висновки, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.
Особливістю провадження у кримінальних справах за нововиявленими обставинами є те, що воно здійснюється у зв`язку із виявленням таких обставин, які або виникли вже після розгляду кримінальної справи, або існували на момент цього розгляду, однак не були відомі суду.
При цьому жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду тому, що вона має на меті добитися нового розгляду справи та нового її вирішення.
Аналізуючи доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вбачає, що апелянт у якості основного свого аргументу посилається на те, що, ухвалюючи вирок щодо нього та під час перегляду заяви за нововиявленими обставинами, районним судом не враховані показання окремих осіб, які могли надати покази на користь його невинуватості, а саме це свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Він просив допитати цих осіб під час розгляду провадження за нововиявленими обставинами.
Колегія суддів погоджується з позицією місцевого суду, що указані ОСОБА_8 обставини не можна вважати нововиявленими в контексті ст. 459 КПК України, й крім того, такі обставини потребують їх обґрунтування у певний визначений законом спосіб, тобто під час провадження за нововиявленими обставинами дослідженню підлягають саме нововиявлені обставини, які існували на час розгляду справи та не були відомі сторонам кримінального провадження, а не дослідження нових доказів (допит свідків), що були заявлені засудженим.Заявник не наводить мотивів про те, що на час розгляду справи йому не було відомо про існування вищезазначених свідків.

Доводи засудженого про те, що суд першої інстанції мав допитати зазначених ним осіб у якості свідків в ході розгляду провадження за нововиявленими обставинами, колегія суддів не вважає обґрунтованими, оскільки перегляд вироку за нововиявленими обставинами не є і не може бути процедурою повторного розгляду кримінального провадження по суті чи його повторним оскарженням по суті, а неповноту судового слідства до переліку обставин, визначених ч.2 ст.459 КПК України, що визнаються нововиявленими, не віднесено.

Окрім цього, колегія суддів погоджується з думкою районного суду про те, що під час судових проваджень в місцевому суді, в суді апеляційної інстанції було встановлено, що винуватість засудженого у скоєному кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними досудовим слідством та дослідженими у судовому засіданні належними і допустимими доказами, зокрема показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які показали, що бачили як ОСОБА_10 наносив удари ОСОБА_11 , а тому такі докази є такими, які прямо вказують на обставини вчинення злочину ОСОБА_10 , а також висновками судово-медичних експертиз, протоколом огляду місця події, іншими доказами, які спростовують твердження самого засудженого та його захисника про повну непричетність до скоєного злочину.
Твердження засудженого, що нез`ясований механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_18 в зв`язку з тим, що не допитані свідкиОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та не проведено додаткових слідчих дій, колегія суддів вважає необґрунтованими, тому що вони просто є позицією захисту засудженого, що не може братися до уваги, як наявність нововиявленої обставини. Даний механізм був встановлений та відомий засудженому під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження. Суд першої та апеляційної інстанції дав належну оцінку вказаному доказу.
Щодо тверджень засудженого ОСОБА_8 , що покази свідка ОСОБА_19 є неналежними, в зв`язку з тим, що відносно Кондуракє є обвинувальний вирок за надання неправдивих свідчень, а суд поклавши їх в основу обвинувачення виніс незаконний вирок, який підлягає скасуванню, колегія суддів не вважає обґрунтованими та повністю погоджується з позицією Голованівського районного суду Кіровоградської області.
Так, проаналізувавши досліджену копію вироку Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 11.07.2016 року, суд приходить до висновку, що з показів свідка ОСОБА_19 випливає, що він особисто не бачив, що саме ОСОБА_10 наносив удари ОСОБА_11 .
В той час, як зазначено вище, Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області при ухваленні вироку 02.04.2013 року, посилався не лише на покази свідка ОСОБА_19 , а також на покази свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_13 , які показали, що бачили як ОСОБА_8 наносив удари ОСОБА_11 , а тому такі докази є такими, які прямо вказують на обставини вчинення злочину ОСОБА_8 , що спростовує доводи засудженого та захисника про відсутність будь-яких прямих доказів вини ОСОБА_21 , окрім як показів свідка ОСОБА_19 .
Таким чином завідомо неправдиві показання свідка ОСОБА_19 могли б бути підставою для перегляду вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2013 року за нововиявленими обставинами, лише за обставин, якщо вони спричинили винесення необґрунтованого або незаконного судового рішення по справі, однак вказаний вирок ґрунтувався не лише на одних показах свідка ОСОБА_19 , але і за наявності інших переконливих доказів, що здобуті були судом під час розгляду справи, яким Новоукраїнським районним судом було дано відповідну оцінку, щодо їх належності, а тому покази свідка ОСОБА_19 про те, що він не бачив, як ОСОБА_21 наносив удари ОСОБА_11 , самі по собі не могли впливати на обґрунтованість вироку та не викликали у суду сумнів у причетності та винуватості ОСОБА_21 у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Доводи засудженого про те, що суд порушив його право та не розглянув клопотання про визнання доказу недопустимим та не виніс окремого процесуального рішення, колегія суддів, також не приймає до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на законі.
Так, вимогами статті 89 КПК України визначено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Відповідно до ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали суду від 17.11.2017 суд І інстанції при ухваленні судового рішення відповідно до ч.1 ст.89 КПК України перевірив допустимість доказів у справі та зазначив, що вони у своїй сукупності є належними, достовірними та допустимими і є такими, що у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції перевіряючи заяву засудженого про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні вказаної заяви.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, не вбачається, тому ухвала суду є законною та обґрунтованою.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2017 року, якою заяву ОСОБА_21 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2013 року залишено без задоволення - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою - в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді (підписи):
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2