Справа № 204/7826/16-к
Провадження № 1-кс/204/1234/16
УХВАЛА
Іменем України
05 грудня 2016 року слідча суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
розглянувши клопотання слідчого СВ Чечелівського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів, поданого в рамках кримінального провадження №0003438 від 10.08.2016р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.185 КК України,
в с т а н о в и л а:
02 грудня 2016 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Чечелівського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей і документів, поданого в рамках кримінального провадження №0003438 від 10.08.2016р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.185 КК України.
В ході проведення досудового слідства встановлено, що 02.08.2016р. ОСОБА_5 була дана вказівка підлеглому ОСОБА_6 знайти вантажний автомобіль для перевезення АКБ з м.Дніпро до м.Одеса, який в свою чергу розмістив заявку в мережі «Інтернет» про необхідність послуг в перевезенні вантажу. Після чого йому зателефонував диспетчер та повідомив, що є водій ОСОБА_7 який готовий здійснити перевезення. Тоді ОСОБА_6 обговоривши умови перевезення з водієм зателефонував відповідальній особі від ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_8 , що виступав продавцем АКБ та надав контактну інформацію про водія та вантажівку. 02.08.2016р. приблизно о 14год. ОСОБА_8 та водій зустрілися за адресою: АДРЕСА_1 де є склад ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться на території заводу ДМ3 та здійснили завантаження АКБ, після чого ОСОБА_7 виїхав у напрямку м.Одеса та вже 03.08.2016р. близько 14год. водій знаходився у зоні недосяжності мобільних телефонів. В подальшому стало відомо, що 03.08.2016р. о 8год.30хв. ОСОБА_7 прибув в м.Одеса до місця розвантаження, де йому зателефонувала невідома особа ОСОБА_9 та повідомив, що до нього підійде довірена особа, яка вкаже на місце розвантаження. Через деякий час до нього підійшов чоловік та сповістив, що АКБ необхідно вивантажити на складі по АДРЕСА_2 , де й в подальшому було здійснено розвантаження, та розрахунок з водієм за перевезення. Таким чином встановлено, що до скоєння вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який користується кінцевим обладнанням оператора « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з абонентським номером НОМЕР_1 та за яким відбувається спілкування із іншими можливими співучасниками злочину. З метою встановлення наявності фактів зв`язку ОСОБА_7 з особами причетними до вчинення вказаного злочину, їх тривалості, необхідно отримати трафіки телефонних з`єднань ОСОБА_7 . Таким чином, встановлення місцезнаходження мобільного терміналу має істотне значення для вказаного кримінального провадження і полягає в тому, що встановлення місцезнаходження мобільного терміналу може вказати на особу, яка може бути причетна до скоєння вищевказаного злочину, тому слідчий звертається до суду із вказаним клопотанням.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав своє клопотання та просив суд його задовольнити.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст.107 КПК України.
Дослідивши подане клопотання та надані до клопотання матеріали, якими обґрунтовується необхідність тимчасового доступу до речей і документів, слідча суддя вважає клопотання необґрунтованим, відповідно таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, не доведе, наявність обставин, вказаних в п.п.1-3 ч.3 цієї статті.
В поданому клопотанні, в порушення ч.3 ст.132 КПК України, наявність цих обставин взагалі не зазначена і не доведена.
Відповідно до п.3 ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Надання же слідчим суддею, судом тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, закон пов`язує із доведенням стороною кримінального провадження можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливістю іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч.6 ст.163 КПК України). Аналогічні вимоги визначені і в п.6 ч.2 ст.160 КПК України, який зобов`язує сторону кримінального провадження у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, зазначати в такому клопотанні відповідне обґрунтування.
Враховуючи, що слідчий в поданому клопотанні такого обґрунтування не навів, не довівши можливості використання як доказів відомостей, що містяться в запитуваній інформації, та неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цієї інформації, слідча суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст.107, 162-166 КПК України,
у х в а л и л а:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Чечелівського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів, поданого в рамках кримінального провадження №0003438 від 10.08.2016р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.185 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідча суддя ОСОБА_1