АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________
Справа № 640/4531/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/606/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2018 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0001238 від 27.03.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовано відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань УДПС України в Харківській області №27 (м. Харків) у межах строку досудового розслідування - до 25 травня 2018 року.
Як зазначено в ухвалі, до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_9 , яка підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
В клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначено, що в СВ Шевченківському відділу поліції ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001238 від 27.03.2018 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 27.03.2018р. приблизно о 10-00 год. ОСОБА_9 у дворі будинку АДРЕСА_1 де між нею та потерпілим ОСОБА_10 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_9 виник умисел на заподіяння смерті останньому.
Реалізуючи свій злочиний намір, ОСОБА_9 дістала з пакету, що знаходився у неї в руках, ніж та, діючи умисно, нанесла ножем близько п`яти ударів ОСОБА_10 в область голови та шиї, спричинивши різані рани голови та шиї. Таким чином, ОСОБА_9 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, однак злочин не доведений до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки смерть ОСОБА_10 не настала за своєчасного надання медичної допомоги (а.с.4-5).
Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а саме закінчений замах на умисне убивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

27.03.2018 року ОСОБА_9 затримана в порядку ст. 208 КПК України.
27.03.2018р. ОСОБА_9 повідомлена підозра за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Слідчим зазначено, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення базується на зібраних у кримінальному провадженні доказах, а саме: протоколом огляду місця події від 27.03.2018 року та протоколами допитів свідків, копії яких містяться в матеріалах справи.
Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, українка, громадянка України, освіта повна загальна середня, розлучена, працює КП «Хор-Фармація», санітар аптеки, раніш не судима, зареєстрована та мешкає: АДРЕСА_2 .
В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилались на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_9 , а саме у скоєнні умисного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, а також наявність ризиків, передбачених п.1, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення (а.с.4-5).
Задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань УДПС України в Харківській області №27 (м. Харків) у межах строку досудового розслідування до 25 травня 2018 року, слідчим суддею вказано, що при вирішенні питання обрання запобіжного заходу враховано наявність ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.І ст. 177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожуєїй в разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, обставини вчинення злочину в якому підозрюється ОСОБА_9 ,а тому суд вважає, що застосування відносно ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому обирає їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.
Крім того, зазначено, що відповідно до положень п.1ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя не визначив розміру застави (а.с.53).
Не погодившись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді від 29.03.2018 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Апеляційну скаргу захисник обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді необгрунтована, безпідставна та винесена з порушенням норм кримінального процесуального законодавства України.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_7 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти неї, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку, щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у скоєнні умисного кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких, та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п. 3, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 умисного кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України;

2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

3.недостатність застосування до ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.1ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Крім того, слідчим суддею вірно зазначено, що з доданих до клопотання документів не вбачається відомостей, які б доводили можливість перешкоджання підозрюваною кримінальному провадженню іншим чином. До того ж слідчим та прокурором не конкретизований спосіб такого можливого перешкоджання, а тому ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, вважається недоведеним.
Між тим, судова колегія вважає не доведеним наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, проте дана обставина не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Не здобуті зазначені вище докази і під час розгляду апеляції на ухвалу слідчого судді, прокурор не зміг довести їх наявність.
Доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення є неспроможними.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов*язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Доводи на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою.

Належного обґрунтування на інші нові обставини, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшились та не виправдовують тримання підозрюваної ОСОБА_9 під вартою, апеляційна скарга не містить.

Наведене вище, узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 177,178,182,183, 193 КПК України і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування у відношенні підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, в межах строку досудового розслідування.

Наявність у підозрюваної матері та сина, а також постійного місця проживання, роботи та те, що вона раніше не судима вірність висновків слідчого судді не спростовує.

Медичної документації про те, що підозрювана за станом здоров`я не може утримуватись під вартою слідчому судді не надано.

Не надано згаданої документації і до суду апеляційної інстанції.

Окрім того, слід зазначити, що доводи апеляційної скарги захисника є взаємовиключними, оскільки адвокат, стверджуючи про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення та недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід, що не пов`язаний з утриманням підозрюваного під вартою.

Посилання захисника на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги Рішення ЄСПЛ «Маккей проти Сполученого Королівства», «Медвєдєв проти Франції», «Ладент проти Польщі», «Креанге проти Румунії», «Тирон проти Румунії», «Смиронова проти Росії», «Пірузян проти Вірменії», «Панченко проти Росії», «Бекчиєв проти Молдови», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії», «Клоот проти Бельгії», «Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії», «Сташайтіс проти Литви», «Худойоров проти Росії», «Мелоні проти Швейцарії», «Клішин проти України», «Калашников проти Росії», «Ідалов проти Росії» заслуговує на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні.

Судова колегія зазначає, що фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, вірності кваліфікації, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали і з ними погоджується і апеляційний суд.

За викладених обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2018 року щодо застосування у відношенні підозрюваної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 25 травня 2018 року включно - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: