Справа № 683/722/17
1-кп/683/19/2018

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2018 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3
сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
його захисника ОСОБА_9
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в смт. Масандра м. Ялта Автономної Республіки Крим, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, до попереднього ув`язнення проживав по АДРЕСА_1 , судимий 20 листопада 2006 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 07 лютого 2007 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 185 ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 03 лютого 2009 року на підставі Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року; 22 березня 2010 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 14 червня 2011 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 08 травня 2013 року по відбуттю строку покарання; 06 березня 2014 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі; 14 серпня 2014 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 02 грудня 2016 року у зв`язку з відбуттям терміну покарання; 18 жовтня 2017 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,
25 лютого 2017 року близько 21 години обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою проживання своєї баби ОСОБА_10 по АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, з метою відкритого заволодіння чужим майном, пред`явив вимогу потерпілому ОСОБА_6 віддати йому свій мобільний телефон. Отримавши відмову наніс останньому декілька ударів кулаками рук в область голови та лівої руки, внаслідок чого той впав на підлогу. Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_8 наніс потерпілому ОСОБА_6 ще декілька ударів ногами в голову та тулуб, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в лівій підочній ділянці, крововиливи: в ділянці мушлі лівої вушної раковини, по тильній поверхні лівої кисті в ділянці основи 3-4 пальців, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після того обвинувачений ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності для потерпілого та ОСОБА_11 , умисно, повторно, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, заволодів його мобільним телефоном марки «Lenovo A1010A20» вартістю 2300 грн. із картою пам`яті 32 Гб вартістю 385 грн., стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якого кошти були відсутні та чохлом зі шкірозамінника чорного кольору вартістю 160 грн., вийнявши його з лівої зовнішньої кишені куртки потерпілого, чим спричинив останньому майнової шкоди на загальну суму 2870 грн.
В подальшому викрадений мобільний телефон марки «Lenovo A1010A20» обвинувачений ОСОБА_8 передав ОСОБА_12 , який за його проханням, даний телефон здав у Старокостянтинівське відділення ломбарду «Благо» Повного товариства «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер-ріелті» і компанія» по вул. К. Острозького, 11 м. Старокостянтинова Хмельницької області.
Отримані кошти в сумі 841 грн. 50 коп. ОСОБА_12 передав обвинуваченому ОСОБА_8 , який витратив їх на власні потреби. Стартовий пакет мобільного телефону оператора «Київстар», карту пам`яті 32 Гб та чохол зі шкірозамінника чорного кольору до мобільного телефону, викраденого у ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_8 викинув у смітник.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 не визнав винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні в частині відкритого заволодіння чужим майном, стверджуючи про таємне викрадення мобільного телефону у потерпілого. Так вказав, що в нього в гостях по місцю проживання по АДРЕСА_1 перебували потерпілий ОСОБА_6 та знайомий ОСОБА_11 , з якими вони вживали алкогольні напої в кухні. Через певний час він взяв мобільний телефон потерпілого марки «Lenovo A1010A20», щоб послухати музику, та пішов відпочивати в кімнату. Згодом він почув словесну суперечку між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 . Вийшовши з кімнати, він побачив штовханину між останніми, а також лежачу на підлозі бабу ОСОБА_10 , яка впала внаслідок поштовху ОСОБА_11 . Через що він зробив останньому зауваження та почав наносити удари, їх розборонив потерпілий ОСОБА_6 . Останній сказав, що буде йти додому, при виході з будинку між ними знову виникла суперечка, під час якої він його побив, наносячи удари руками та ногами в різні частини тіла. З приводу мобільного телефону потерпілого ОСОБА_6 спочатку вказав, що з дозволу останнього взяв його до наступного дня послухати музику, пообіцявши повернути вранці, потім, що виявив його в прихожій біля виходу з будинку, потім, що знайшов вранці наступного дня на подвір`ї біля входу в будинок. Підтвердив, що мобільний телефон потерпілого наступного після інциденту дня разом з братом ОСОБА_12 здав в ломбард, а виручені кошти потратив на власні потреби. Визнав позовні вимоги.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його винність у вчиненні зазначеного протиправного діяння підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
З показань потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що ввечері 25 лютого 2017 року, він разом з ОСОБА_11 перебували в обвинуваченого по місцю його проживання по АДРЕСА_1 , де в кухні вживали алкогольні напої. Через певний час обвинувачений, взявши його мобільний телефон марки «Lenovo A1010A20», вийшов в іншу кімнату слухати музику. Між ним та ОСОБА_11 виник спір, який переріс в штовханину, під час чого останній штовхнув бабу обвинуваченого - ОСОБА_10 . З приводу чого обвинувачений, вийшовши з кімнати, почав кричати та бити ОСОБА_11 , тому він їх розборонив та вирішив йти додому. Біля виходу з будинку між всіма знову виникла суперечка та штовханина відносно інциденту з бабою обвинуваченого. Тоді обвинувачений вже кричав на нього та бив його руками в область голови та тулуба, від чого він впав, тоді обвинувачений наносив удари ногами по різних частинах тіла, вимагаючи залишити в нього його мобільний телефон, на що він не погодився. Після чого обвинувачений проти його волі вийняв мобільний телефон з його лівої зовнішньої кишені куртки, виштовхавши його в двері та викрикуючи, щоб прийшов за телефоном зранку наступного дня. Зранку наступного дня він повернувся до даного будинку, проте обвинуваченого там не було, він зателефонував на свій номер, слухавку підняв обвинувачений, який пообіцяв через 20 хвилин повернути телефон, через певний час він знову подзвонив на свій номер, проте він був поза межами досяжності, згодом він дізнався, що його телефон обвинувачений разом з братом ОСОБА_12 здали в ломбард.
Показання потерпілого щодо способу викрадення мобільного телефону узгоджуються з іншими наведеними нижче доказами по справі, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість.
Свідок ОСОБА_11 суду надав показання про те, що під час вживання алкогольних напоїв в будинку обвинуваченого по АДРЕСА_1 неодноразово виникала словесна суперечка та штовханина між ним, потерпілим та обвинуваченим. Обвинувачений спочатку його побив, їх розборонив потерпілий, вказав, що претензій до обвинуваченого з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень у нього немає. Біля виходу з будинку знову була суперечка та штовханина, обвинувачений наносив потерпілому удари кулаками по голові та тулубу, від чого той впав, та продовжив бити його ногами по різних частинах тіла, викрикуючи до останнього, що якщо він не хоче по доброму віддати йому мобільний телефон, то він його забере силою і, нагнувшись над потерпілим, самовільно вийняв його з зовнішньої кишені його куртки та випхав потерпілого в двері. Після чого він ще залишився в будинку обвинуваченого, який слухав музику з телефону потерпілого, при цьому пояснив його силове відібрання у потерпілого тим, що йому просто так захотілося.
Свідок ОСОБА_10 суду повідомила про те, що ввечері 25 лютого 2017 року за адресою її проживання по АДРЕСА_1 її внук обвинувачений ОСОБА_8 та його знайомі ОСОБА_6 та ОСОБА_11 вживали спиртне. Між ними періодично виникали суперечки та штовханина, в результаті однієї з них її штовхнув останній, вона потім перебувала в іншій кімнаті, подальшої штовханини не бачила, але чула крики з коридору. Претензій ні до кого у неї немає.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердила, що в денну пору доби 26 лютого 2017 року двоє чоловіків, один з яких був обвинувачений, здавали в ломбард мобільний телефон.
Висновком експерта № 27 від 03 березня 2017 року у ОСОБА_6 об`єктивно встановлено в лівій підочній ділянці крововилив зелено-жовтого кольору неправильної форми з нечіткими краями, розміром 3х2,5 см. Аналогічного характеру крововиливи: в ділянці мушлі лівої вушної раковини розміром 1,5х1 см.; по тильній поверхні лівої кисті в ділянці основи 3-4 пальців розміром 3,5х 3 см. Від подальшого огляду відмовився.
У ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в лівій підочній ділянці, крововиливи: в ділянці мушлі лівої вушної раковини, по тильній поверхні лівої кисті в ділянці основи 3-4 пальців, які могли виникнути від дії ударів тупих твердих предметів, якими могли бути кулаки рук, ноги сторонньої особи, або їм подібні предмети, можливо в строк та за обставин, вказаних в постанові та потерпілим, і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 11 березня 2017 року з відеозаписом на диску, який був відтворений в судовому засіданні, під час якого потерпілий в присутності понятих детально показав та розповів обставини відкритого, із застосуванням фізичної сили, викрадення у нього мобільного телефону. Від учасників доповнень та зауважень не надходило.
Змістом протоколу огляду від 15 березня 2017 року з фотоілюстраціями під час огляду куртки, в яку був одягнений потерпілий під час грабежу, останній в присутності двох понятих показав і повідомив, що в лівій зовнішній кишені куртки перебував його мобільний телефон, якого проти його волі під час побиття вийняв обвинувачений. Від учасників доповнень та зауважень не надходило.
Як вбачається з довідки ПП «Глушко В.В.» від 06 березня 2017 року станом на 25 лютого 2017 року вартість мобільного телефону Lenovo А1010А20 становила 2300 грн.; карти пам`яті 32 Гб 385 грн.; стартового пакету «Київстар» - 25 грн.; шкіро замінний чохол до Lenovo А1010А20 160 грн.
Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у грабежі, тобто відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно доведена, тому його дії за ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковані вірно.
Крім того 24 квітня 2017 року близько 22 години обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи поряд із магазином «Крамничка» по вул. 1 Травня, 87 м. Старокостянтинів Хмельницької області, діючи з корисливих мотивів, з метою власної наживи, шляхом вільного доступ, умисно, таємно, повторно викрав припаркований поряд з магазином велосипед марки «TREK» вартістю 3331,84 грн., який належить потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив останньому майнової шкоди на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні, розкаявся у скоєнні даного суспільно небезпечного діяння та надав суду покази про те, що ввечері 24 квітня 2017 року, проходячи повз магазин «Крамничка» по вул. 1 Травня м. Старокостянтинова, побачив припаркований спортивний сірого кольору велосипед марки «TREK». Скориставшись тим, що поруч нікого не було, він викрав його з наміром в подальшому продати. Викрадений велосипед заховав в коморі по місцю свого проживання. Зранку наступного дня він продав його невідомому чоловікові за 800 грн. номіналом по 200 грн., частину з яких витратив на власні потреби. В місті до нього підійшли працівники поліції, які розпитували його відносно крадіжки велосипеда, в чому він їм добровільно зізнався та повернув 203 грн. з тих, за які продав викрадений велосипед.
Незалежно від зізнавальних показань обвинуваченого, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення об`єктивно підтверджується дослідженими судом доказами.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні надав показання про те, що ввечері 24 квітня 2017 року залишив власний спортивний велосипед марки «TREK» сірого кольору поряд магазину «Крамничка» по вул. 1 Травня м. Старокостянтинова. Вийшовши через деякий час з магазину виявив його відсутність. На наступний день біля того ж магазину побачив, що його велосипедом користується невідомий йому чоловік, з розмови з яким дізнався, що він придбав його у невідомого чоловіка за 800 грн. Після чого викликав працівників поліції. Викрадений велосипед йому повернуто, претензій до обвинуваченого немає, при призначенні покарання поклався на розсуд суду.
У відповідності до даних протоколу огляду від 25 квітня 2017 року з фотоілюстраціями, біля магазину «Крамничка» по вул. 1 Травня м. Старокостянтинова виявлено спортивний велосипед сірого кольору марки «TREK», з приводу якого ОСОБА_14 в присутності понятих повідомив, що придбав його на цьому ж місці у ОСОБА_8 , добровільно видавши його працівникам поліції. Від учасників доповнень та зауважень не надходило.
Заявою ОСОБА_14 аналогічного змісту із зазначенням того, що 25 квітня 2017 року він прдбав у ОСОБА_8 даний велосипед за 800 грн.
Під час огляду за участі понятих у ОСОБА_8 виявлено грошові купюри загальною сумою 203 грн., які він добровільно видав працівникам поліції і з приводу яких пояснив, що це залишок від 800 грн., отриманих ним від продажі викраденого велосипеда (протокол огляд від 25 квітня 2017 року з фотоілюстраціями). Доповнень та зауважень від учасників не надходило.
Даними протоколу огляду речових доказів від 26 квітня 2017 року з фотоілюстраціями: велосипеда марки «TREK» та грошових купюр на загальну суму 203 грн., які приєднані до матеріалів кримінального провадження. Слідча дія відбувалась з участю понятих, від учасників доповнень та зауважень не надходило.
У відповідності до висновку експерта № 384 т від 27 квітня 2017 року ринкова вартість гірського велосипеда (двопідвісу) торгівельної марки «TREK» на вторинному ринку велосипедів станом на 24 квітня 2017 року могла складати 3331,84 грн.
Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, доведена, тому його дії за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до вимог ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжким, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують його покарання суд визнає часткове визнання винуватості у вчинених кримінальних правопорушеннях, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування збитків в частині визнаного злочину.
Обставиною, що обтяжує його покарання суд визнає рецидив злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_8 раніше на протязі дванадцяти років сім разів судимий за умисні корисливі середньої тяжкості та тяжкі злочини проти власності до реальної міри покарання (у виді позбавлення волі), та з не знятою і непогашеною у встановленому законом порядку судимістю через незначний проміжок часу після звільнення з місця позбавлення волі повторно вчиняв злочини, в останнє будучи засудженим вироком Старокостянтинівським районним судом 18 жовтня 2017 року за вчинення в липні 2017 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, що свідчить про його явне та свідоме небажання ставати на шлях виправлення, за місцем попереднього ув`язнення та проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зобов`язання відшкодувати завдану злочином шкоду для потерпілого ОСОБА_6 , відсутність претензій потерпілого ОСОБА_7 , поведінку обвинуваченого під час судового провадження, а саме, ухилення обвинуваченого від суду, в зв`язку з чим він був оголошений в розшук, неодноразове порушення порядку в судовому засідання, у вигляді викрикування до учасників процесу образ, погроз, не реагування на зауваження головуючого щодо необхідності дотримуватись порядку в судовому засіданні та неприпустимість проявляти неповагу, висловлюватись нецензурною лексикою до учасників процесу, що дає суду підстави вбачати, що обвинувачений не в повній мірі розуміє обов`язок дотримуватись закону, поважати права та законні інтереси інших осіб, тому суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченому інших видів покарань, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, у виді арешту та обмеження волі, а також застосування при призначенні покарання статті 69 КК України.
Разом з тим, беручи до уваги наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, вік обвинуваченого, а також того, що покарання має на меті не лише кару, а передусім виправлення особи, судприйшов до висновку про достатнє призначення покарання у виді позбавлення волі в наближених до мінімальних розмірів, визначених у санкціях інкримінованих кримінальних правопорушень.
На переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
З цих же підстав, а також у зв`язку із тим, що обвинуваченому призначається покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, з огляду на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою запобігти його спробам вчинити інші кримінальні правопорушення, ухилитись від суду, а також з метою забезпечення виконання вироку на підставі п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити попередній захід тримання під вартою.
Згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч.2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
У відповідності до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_6 завдана майнова шкода в розмірі 2870 грн., розмір якої визначається судом в межах доведеної вартості викраденого майна.
За положеннями частини 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у принижені честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Частиною 3 вказаної норми передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
При вирішенні питання щодо розміру моральної шкоди, суд врахував те, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_8 заподіяно майнову шкоду та ушкодження здоров`я потерпілому ОСОБА_6 , в результаті чого він зазнав фізичного болю, душевних страждань, що змусило його змінити свій звичайний уклад життя, потерпілому довелось докладати додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права, взято до уваги вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, неодноразове висловлювання обвинуваченим до потерпілого в судовому засіданні погроз, образ, принижуючи його людську гідність, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що його позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн. підлягають задоволенню.
Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) в сумі 395,48 грн. у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо долі речових доказів підлягає вирішенню згідно зі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,
засудив:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України один рік шість місяців позбавлення волі
- за ч. 2 ст. 186 КК України п`ять років позбавлення волі
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити п`ять років три місяці позбавлення волі.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, яке остаточно призначено за сукупністю злочинів цим вироком, зарахувати частково відбуте покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду від 18 жовтня 2017 року, остаточно призначити п`ять років шість місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 16 серпня 2017 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 16 серпня 2017 року по 23 квітня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили для ОСОБА_8 залишити попередній тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 2870 грн. майнової шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, а всього 7870 грн.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати на залучення експерта в розмірі 395,48 грн.
велосипед марки «TREK» - залишити потерпілому ОСОБА_7 ;
грошові купюри в загальній сумі 203 грн. конфіскувати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка утримується під вартою, протягом 30 днів з дня вручення їй копії вироку.

Суддя _______________