Провадження № 1-кп/761/1438/2017
У Х В А Л А
Іменем України
07 вересня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участі сторін:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000291 внесеному до ЄРДР від 15.10.2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Баку, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України,

в с т а н о в и в :
12 липня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000291 від 15 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_4 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, оскільки він складений з дотриманням вимог Кримінального процесуального кодексу України, дане кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Києва.

Захисники просили повернути обвинувальний акт прокурору, у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України. Зокрема, зазначили, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 є неконкретним і суперечливим, при цьому, він не містить чітких і однозначних відомостей про обставини події кримінального правопорушення (час, спосіб та інші обставини вчинення злочину), мотив та мету вчинення злочину, а також про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Так, в обвинувальному акті відсутнє посилання на конкретні редакції Закону, порушення яких інкриміновано ОСОБА_4 , тоді як до ст. 212 КК України вносилися зміни. Окрім того, в описі суті нібито вчинених ОСОБА_4 порушень, обвинувальний акт містить посилання на положення ряду статей Податкового кодексу України, хоча в період часу з липня 2012 року по 2016 рік до вказаних статей неодноразово вносилися зміни, при цьому, одна з редакцій ст. 201 Податкового кодексу України введена в дію Законом України від 05 липня 2012 року, а почала діяти з 12 серпня 2012 року, тобто протягом періоду який інкриміновано ОСОБА_4 . Так само, Законами України від 03 вересня 2015 року та 03 листопада 2016 року вносилися зміни до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», на порушення якої також зроблено посилання в обвинувальному акті. Окрім того, на думку захисту, наведена в обвинувальному акті формула обвинувачення не містить усіх обов`язкових елементів, визначених диспозицією ст. 212 КК України. Також у формулюванні обвинувачення відсутні конкретні дата та час вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому дій і настання суспільно небезпечних наслідків, що є порушенням вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України щодо зазначення в обвинувальному акті викладу фактичних обставин кримінального правопорушення. Вказали, що на момент узгодження податкового зобов`язання 20 жовтня 2016 року ОСОБА_4 вже не працював у ПАТ «НАК «Нафтогаз України», а тому він не може нести відповідальність за сплату чи не сплату податку після узгодження такого зобов`язання. Звернули увагу на те, що з обвинувального акту неможливо зрозуміти, в чому конкретно полягає спосіб вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому діяння у незаконному формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість, у заниженні податку на додану вартість чи в сукупності таких дій. Крім того, стверджуючи в обвинувальному акті про умисне вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, сторона обвинувачення не вказує про те, чи були в останнього мотив і мета на ухилення від сплати податку. Наведене свідчить про суперечливість, неконкретність обвинувачення та порушення права на захист ОСОБА_4 . Також, на переконання захисту, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000291 було проведено не уповноваженим органом, який не мав на це законного права. Не відповідає вимогам ст. ст. 109, 110 КПК України й реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до обвинувального акта

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисників та просив повернути обвинувальний акт прокурору, з наведених захисниками підстав.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 3 статті 314 КПК України передбачені рішення, які суд вправі прийняти у підготовчому судовому засіданні. Одним з таких рішень є повернення обвинувального акта прокурору, у разі його невідповідності вимогам КПК України.

У відповідності з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

За вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Наведених вимог кримінального процесуального закону при складенні обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0000291 від 15 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_4 органом досудового розслідування дотримано не було.

Як убачається з обвинувального акта, ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, а саме, в тому, що він своїми умисними діями умисно ухилився від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених в установленому законом порядку, що призвело до ненадходження до державного бюджету коштів в особливо великих розмірах.

При цьому, згідно з обвинувальним актом, інкриміновані ОСОБА_4 діяння мали місце в період серпня, жовтня та грудня 2012 року.

Разом з тим, в обвинувальному акті не зазначено редакцію закону про кримінальну відповідальність, за якою підлягає відповідальності обвинувачений ОСОБА_4 , на момент вчинення інкримінованого йому злочину, зважаючи на внесення у подальшому змін у ст. 212 КК України.

Крім того, у викладі фактичних обставин містяться дані про порушення ОСОБА_4 положень Податкового кодексу України, без зазначення редакції Закону порушення якого інк5римінється останньому.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що в тексті підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення Суду від 19 грудня 1989 року в справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82 п. 79).

Також Європейський суд констатував, що положення підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення Суду від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 52).

Таким чином на переконання суду, наведені вище недоліки обвинувального акта свідчить про невиконання органом досудового розслідування вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України щодо викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та тягне за собою порушення права на захист обвинуваченого.

Окрім того, виклад в такий спосіб формулювання обвинувачення в обвинувальному акті дає суду підстави вважати, що органом досудового розслідування не виконано вимог ст. 291 КПК України при складанні такого процесуального документа, а також про ігнорування вимог ст. 91 КПК України щодо обов`язкового доказування у кримінальному провадженні події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та іншого.

Викладене в обвинувальному акті щодо ОСОБА_4 формулювання обвинувачення за своєю суттю є заздалегідь незрозумілим, що є прямим порушенням права на захист обвинувачених, оскільки останній у будь-якому разі повинен бути чітко обізнаними про характер висунутого щодо нього обвинувачення та обрати власну правову позицію захисту.

Необхідно зауважити, що за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а тому, перевірка обвинувального акта на відповідність його вимогам ст. 291 КПК України, в тому числі стосовно структури та процесуальної форми, повинна здійснюватися судом саме на підготовчому провадженні.

При цьому, суд враховує і те, що ст. 338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення в суді, однак це право виникає у прокурора, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, а не з метою виправлення недоліків обвинувального акта, які є очевидними.

Таким чином, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору.

З урахуванням наведеного, є слушними доводи сторони захисту з приводу наявності порушень при складенні обвинувального акта.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000291 внесеному до ЄРДР від 15.10.2015 року щодо ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом семи днів з дня її оголошення або з дня отримання її копії.

Головуючий суддя ОСОБА_1