Справа № 713/425/18
Провадження №1-кс/713/100/18
УХВАЛА
іменем України
21.03.2018 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000585 від 21.11.2015 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, -

УСТАНОВИВ:

Потерпіла ОСОБА_3 звернулася в суд із скаргою на постанову слідчого СВ Вижницького ВП ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000585 від 21.11.2015 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

У скарзі вказувала, що постановою слідчого ОСОБА_5 від 28.11.2017 року закрито кримінальне провадження №0000585 від 21.11.2015 року за відсутністю в діянні складу злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

З постановою не погоджується, оскільки 20.11.2015 року вчитель Вашківецької ЗОШ І-ІІІ ст. ОСОБА_6 допустив аморальний поступок, а саме під час словесної суперечки наніс їй тілесні ушкодження, а саме: забій правого променевого зап`ястного суглобу правої китиці, ЗЧМТ, струс головного мозку, внаслідок чого знаходилась на стаціонарному лікуванні з 21.11.2015 року по 02.12.2015 року.

Доказами цього факту є: акт про нещасний випадок №2 від 20.11.2015 року; акт проведення службового розслідування №1 від 02.12.2015 року; витяг з історії хвороби ОСОБА_3 ; медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_3 ; листок непрацездатності №960240 від 02.12.2015 року; висновок судмедекспертизи; висновок комісійної судмедекспертизи; публікація газети «Молодий буковинець» під рубрикою «Учитель побив учительку» від 03.12.2015 року; показання свідків: учнів 10 класу Вашківецької ЗОШ І-ІІІ ст. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , директора школи ОСОБА_9 та техпрацівниці ОСОБА_10 , які відображені в даній постанові.

Зазначала, що під час розслідування кримінального провадження в період з 21.11.2015 року по 28.11.2017 року слідчим не взято до уваги та не оцінено належним чином вказані вище докази, які є очевидними і достатніми підставами вважати вчителя ОСОБА_6 підозрюваним.

Натомість слідчим взято до уваги нічим не підтверджені покази ОСОБА_6 про те, що він не наносив їй ударів та не спричинив шкоди її здоров`ю, вона не падала та не отримувала травму голови.

Також слідчим незаконно взято до уваги висновок спеціаліста №377/16 від 28.10.2016 року, як доказ на захист ОСОБА_6 , одержаний в порушення порядку, встановленого КПК України, оскільки ОСОБА_6 не було повідомлено про підозру, він не був і не є стороною кримінального провадження, а тому не мав права збирати і подавати слідчому докази.

Не враховано, що висновок спеціаліста №377/16 від 28.10.2016 року спростовується висновком комісійної судово-медичної експертизи №065 від 24.04.2016 року.

Оскаржувану постанову отримала по пошті 28.02.2018 року, а тому строк на її оскарження нею не пропущено.

Просила скасувати постанову заступника начальника СВ Вижницького ВП ОСОБА_5 від 28.11.2017 року про закриття кримінального провадження №0000585 від 21.12.2015 року та продовжити кримінальне провадження із залученням спеціаліста слідчого управління ГУНП в Чернівецькій області.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 скаргу підтримала, послалася на обставини викладені в ній, просила скасувати постанову слідчого ОСОБА_5 від 28.11.2017 року про закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважала скаргу частково обґрунтованою, оскільки слідчим не перевірено правильність кваліфікації вчинене ОСОБА_6 .

Слідчий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, належно повідомлений про місце, день та годину слухання скарги, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, заслухавши потерпілу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дослідивши скаргу, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000585 від 21.11.2015 року, дійшов висновку, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 21.11.2015 року до ЄРДР за №0000585 внесено відомості про злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України, а саме про те, що 20.11.2015 року, близько 13.20 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , перебуваючи у приміщенні Вашківецької ЗОШ І-ІІ ступенів, під час словесної суперечки побив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_2 , спричинивши останній тілесні ушкодження.

Постановою слідчого ОСОБА_5 від 28.11.2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000585 від 21.11.2015 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто слідчим встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як на підставу для винесення оскаржуваної постанови слідчий ОСОБА_5 послався на покази потерпілої та свідків події які на його думку не є послідовними та суперечать щодо деталей події, яка відбулася, і встановити чітку послідовність обставин, які відбулися із механізмом виникнення тілесних ушкоджень у потерпілої не представилось можливим.

Відомостей про те, що оскаржувану постанову було надіслано ОСОБА_3 матеріали кримінального провадження не містять.

Копію зазначеної постанови потерпіла ОСОБА_3 отримала 28.02.2018 року, скаргу подано до суду 12.03.2018 року, а тому скарга подана в межах строку, передбаченого ст.304 КПК України.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ч.2 вказаної статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У ч.1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Судом установлено, що слідчий ОСОБА_5 при винесенні оскаржуваної постанови допустив ряд порушень зазначених вище вимог КПК України, а саме:

не надав належної оцінки зібраним у справі доказам показам неповнолітніх свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були очевидцями події;

не надав належної оцінки висновкам всіх призначених та проведених експертиз, а безпідставно врахував висновок спеціаліста №377/16 від 28.10.2016 року;

не встановив всіх свідків події, якими згідно матеріалів кримінального провадження повинні бути учні 10-А та 10-Б класів Вашківецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, з якими ОСОБА_6 20.11.2015 року проводив зведений урок, не допитав їх та не провів з на їх участю інших слідчих дій;

з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не провів за участю неповнолітніх свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слідчих експериментів шляхом відтворення дій, обстановки, обставин події;

не надав належної оцінки показам директора Вашківецької ЗОШ ОСОБА_9 та не провів з нею слідчого експерименту шляхом відтворення дій, обстановки, обставин події;

надаючи правову кваліфікацію злочину не врахував, що було зірвано зведений урок у 10-А та 10-Б класах Вашківецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, яка є громадським місцем, тобто не перевірив правильність кваліфікації вчиненого.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що постанова слідчого Вижницького ВП ОСОБА_5 від 28.11.2017 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000585 від 21.11.2015 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, є передчасною, формальною та невмотивованою.

Статтею 40 ч.1 КПК України встановлено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Таким чином, вважаю, що скарга обґрунтована і підлягає до задоволення, а матеріали кримінального провадження підлягають направленню прокурору для організації досудового розслідування.

Залучення спеціаліста слідчого управління ГУНП в Чернівецькій області не входить до компетенції слідчого судді, а тому в цій частині скарга ОСОБА_3 є помилковою.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу потерпілої ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000585 від 21.11.2015 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України скасувати.

Копію ухвали направити прокурору Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області для організації досудового розслідування у встановлені законом строки.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1