СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року м. Снігурівка
Справа № 485/489/18
Провадження № 1-в/485/42/18
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
представника СВК-5 ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м.Снігурівка у режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, громадянина України, засудженого вироком Апеляційного суду Вінницької області від 09 червня 2010 року за ст. 15 ч. 3, ст. 186 ч. 3, ст. 115 ч. 2 п.п. 4, 6, 12, ст. 187 ч.4, ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив:
30 березня 2018 року від засудженого ОСОБА_6 до суду надійшло клопотання, про звільнення його від подальшого відбування покарання умовно-достроково на підставі ст.81 КК України. Клопотання прийнято до провадження Снігурівського районного суду Миколаївської області в порядку ст.ст. 537,539 КПК України.
У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав. Суду пояснив, що за попереднім місцем відбування покарання має одне непогашене стягнення, всім разів заохочувався правами начальника відділення та установи за зразкову поведінку та ставлення до праці.
Представник установи виконання покарань заперечив проти задоволення клопотання.
Прокурор зазначив, що клопотання необґрунтоване та є таким, що задоволенню не підлягає.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд прийшов до таких висновків.
ОСОБА_6 засуджений вироком Апеляційного суду Вінницької області від 09 червня 2010 року за ст. 15 ч. 3, ст. 186 ч. 3, ст. 115 ч. 2 п.п. 4, 6, 12, ст. 187 ч.4, ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна (а.с.32-38 особової справи засудженого). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 червня 2016 року ОСОБА_6 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 10 серпня 2009 року по 04 листопада 2010 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України (а.с.45-46 особової справи засудженого).
Відповідно до п.2 ч.2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за доведення виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Таким чином, для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є необхідними дві умови: відбуття певної частини строку покарання та доведеність виправлення засудженого сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Станом на 05 квітня 2018 року з призначеного вироком покарання ОСОБА_6 відбув 9 роки 10 місяців 20 днів; невідбутий строк покарання становить 3 роки 1 місяць 11 днів.
З характеристики та матеріалів особової справи ОСОБА_6 вбачається, що з 24 січня 2011 року засуджений відбував покарання у Вінницькій виправній колонії №86 Вінницької області, де за час відбування покарання характеризується негативно. За порушення режиму відбування покарання сім разів притягувався до дисциплінарної відповідальності за зберігання заборонених предметів, порушення розпорядку дня, відмову від обшуку, двічі був поміщений до дисциплінарного ізолятору установи. За час відбування покарання у Снігурівській ВК-5 з 07 грудня 2017 року зарекомендував себе з посереднього боку; в програмах диференційованого виховного впливу участь приймає. На виробництві не працевлаштований за станом здоров`я. До застосування заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці не представлявся. За період відбування покарання режиму відбування покарання не допускав.
Відповідно до ст.9 КВК України, засуджені зобов`язанні виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб, виконувати вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, ввічливо ставитися до персоналу, а також до інших засуджених. Таким чином, дотримання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком, а не правом засудженого.
Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недостатність позитивних змін у особистості засудженого і неготовність його до самокерованої правослухняної поведінки, як то визначається ч.1 ст.6 КВК України.
На підставі викладеного, клопотання не знайшло свого обґрунтування, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України суд
постановив:
- у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Вінницької області від 09 червня 2010 року за ст. 15 ч. 3, ст. 186 ч. 3, ст. 115 ч. 2 п.п. 4, 6, 12, ст. 187 ч.4, ст. 70 КК України, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Суддя ОСОБА_2