Справа №366/967/18
Провадження №1-кс/366/214/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року смт. Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження слідчого СВ Відділу поліції зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділу поліції зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 19 квітня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.267-1 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на транспортний засіб, який був вилучений в ході огляду від 19.04.2018 року по кримінальному провадженню № 0000021 (правова кваліфікація ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України).

Слідчий обґрунтовує своє клопотання тим, що 19.04.2018 року поліцейськими ВП зони Чорнобильської АЕС ГУ НП в Київській області при огляді автомобіля марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 було виявлено три металеві листи, які водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , намагався перемістити за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу і без проведення дозиметричного контролю.

Виїздом слдічо-оперативної групи на місце події було оглянуто вказаний автомобіль марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 та металеві листи, які після огляду були вилучені до Відділу поліції зони Чорнобильської АЕС ГУ НП в Київській області, про що було зазначено в протоколі огляду місця події від 19.04.2018 року.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити з метою збереження речових доказів по вказаному кримінальному провадженню.

Власник майна ОСОБА_4 заперечував проти арешту майна.

Слідчий суддя дослідивши клопотання про накладення арешту на майно та додані документи, вислухавши думку слідчого та власника майна, вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Відділу поліції зони Чорнобильської АЕС Головного Управління НП в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000021 від 19.04.2018 року, з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України.

Відповідно до обставин вказаного кримінального провадження, 19.04.2018 року поліцейськими ВП зони Чорнобильської АЕС ГУ НП в Київській області при огляді автомобіля марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 було виявлено три металеві листи, які водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , намагався перемістити за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу і без проведення дозиметричного контролю.

Законодавець в положеннях ст. 171 КПК України висуває вимоги до клопотання про арешт майна. Також, ч. 1 ст. 173 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Зокрема, слідчим суддею встановлено, що вилучений під час огляду від 19.04.2018 року транспортний засіб, як речовий доказ не визнавався (відсутня постанова про визнання автомобіля речовим доказом), а отже автомобіль марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 речовим доказом, в розумінні положень ст. 98 КПК України слідчим не визнавався.
Крім того, в судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 повідомив, що слідчих дій з вказаним транспортним засобом по даному кримінальному провадження не планується проводити.
Згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, та зазначені ризики визначені в ст. 170 КПК України слідчим не доведені в судовому засіданні.

Беручи до уваги викладене, керуючись ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про арешт майна необхідно відмовити.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Відділу поліції зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000021 про арешт тимчасово вилученого майна відмовити.

Негайно повернути власнику майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіль марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів після її проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1