Справа №705/621/18
1-кс/705/195/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2018 року місто Умань
Слідчий у клопотанні зазначив, що 08 лютого 2018 року до Уманського ВП ГУНП в Черкаській області звернувся ОСОБА_7 з заявою про те, що 08.02.2018 близько 05 години 50 хвилин, невідома особа відкрито із будинку охорони викрала його майно.
Досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 05 години 50 хвилин, перебуваючи на території ТОВ «Круїз Авто», що по вул. Вокзальна, 1, м. Умань, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, із будинку охоронця, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, що знаходилося на столі, а саме: журнал обліку заїзду автомобілів, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 75 гривень, мобільний телефон марки «Nokia 113» вартістю 300 гривень, в якому перебувала сім-карта мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 гривень, що належать громадянину ОСОБА_7 , однак залишаючи з викраденим приміщення будинку охорони був помічений працівниками товариства, та будучи виявленим продовжив свої злочинні дії направлені на утримання викраденого майна, шляхом залишення місця скоєння злочину, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий після вчинення злочину працівниками ТОВ «Круїз Авто», в результаті чого потерпілий міг зазнати матеріального збитку на загальну суму 400 гривень.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення 08 лютого 2018 року оголошено підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Ханіно Суворовського району Тульської області Російської Федерації, українцю, громадянину України, зі слів працюючого в столярному цеху робітником в АДРЕСА_1 , зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому.
В діях ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.15, ч.1 ст. 186 КК України, а саме закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
Підставою застосування запобіжного заходу, на думку слідчого, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії. передбачені п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки санкція статті, за якою пред`явлено підозру, передбачає позбавлення волі до 4 років та він розуміє, що в разі доведення вини в судовому порядку йому буде призначено покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін; незаконно впливати на свідків чи потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, так як отримавши копії матеріалів клопотання дізнається їх анкетні дані, де вони проживають і може вмовити їх під примусом, щоб вони змінили свої свідчення на його користь; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування досудового розслідування, яке може виразитись в не з`явленні до слідчого, прокурора та суду під приводом надання фіктивних документів про перебування на лікуванні, відрядженні, подорожі, що унеможливить проведення слідчих дій в розумні строки; вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки ОСОБА_5 розуміє, що санкція статті 186 КК України в будь-якому разі поглине покарання за корисливі злочини, передбачені ст. 185-186,190 КК України, буде продовжувати вчиняти нові злочини.
Також слідчий зазначив, що враховуючи ч.2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , об`єктивно усвідомлюючи значення своїх протиправних дій та їх наслідки, вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, та відповідно до ч.1 ст.186 КК України карається позбавленням волі на строк до 4 років, може незаконно впливати на потерпілого чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчиняти інші кримінальні і правопорушення, а обрання відносно нього будь - якої іншої міри запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 2 місяці, цілодобово, за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок прибувати за першим викликом до органів слідства, прокуратури та суду, не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого прокурора або суду.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримала, просила його задовольнити. Зазначила, що підозрюваного затримали під час вчинення кримінального правопорушення, підозрюваний офіційно не працевлаштований, дітей не має, наявні ризики, викладені у клопотанні слідчого, які підтверджуються доказами, що також зазначені у клопотанні. Так як підозрюваний має постійне місце проживання, вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту належним чином забезпечить процесуальну поведінку підозрюваного.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні свою причетність до вчинення злочину заперечив, зазначив, що, дійсно, 8 лютого 2018 року в ранковий час він заходив на територію ТОВ «Круїз-Авто» перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, так як хотів дізнатись, чи виїжджають на рейс автобуси, щоб доїхати до місця тимчасового проживання. Але йому сказали піти з території автопарку, тому він вийшов і пішов. Коли пройшов метрів 50 почув, що йому хтось кричить, щоб він зупинився. До нього підбіг чоловік, почав питати за якісь документи, після чого завів ОСОБА_5 знову на територію автопарку. Через деякий час приїхали працівники поліції, одягли на нього наручники і відвезли до відділку поліції.
Захисник адвокат ОСОБА_4 просив у задоволенні клопотання відмовити, так як наданими до клопотання доказами не підтверджується, що саме його підзахисний вчинив викрадення майна, зазначеного у клопотанні. При затриманні його підзахисного у нього жодних з викрадених речей знайдено не було. Крім того, матеріалами клопотання не доведено наявність зазначених слідчим ризиків. Зазначив, що було порушено право ОСОБА_5 на захист, так як захисник йому був призначений ще об 11 годині 8 лютого 2018 року, проте повідомлення про підозру було вручено 8 лютого 2018 року о 17 годині без участі захисника, і захисника не було ознайомлено з текстом підозри та матеріалами, на яких вона ґрунтується до 9 лютого 2018 року.
Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, підозрюваного та його захисника, які просили відмовити у задоволенні клопотання, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, додані до клопотання, прийшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.
У відповідності до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Матеріалами клопотання належним чином не доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 , який був затриманий в порядку ст.208 КПК України, являється тією ж особою, яку згідно доданих до клопотання копій протоколів допитів затримали свідки та потерпілий на місці вчинення злочину.
Як вбачається з протоколів допитів свідків та потерпілого, вони дійсно переслідували чоловіка, який, на їх думку, викрав майно охоронця ТОВ «Круїз-авто», і після того, як його наздогнали, неподалік від затриманого в снігу виявили вилучені речі, а потім викликали співробітників поліції.
Згідно вимог статті 207 КПК України кожен має право затримати будь-яку особу у випадках, передбачених ч.2 даної статті, після чого доставити таку особу до уповноваженої службової особи або негайно повідомити уповноважену службову особу про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно статті 208 КПК України уповноважена службова особа при затриманні особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складає протокол, у якому, зокрема, зазначаються: місце, дата і точний час затримання відповідно до положень статті 209 КПК України.
Згідно статті 209 КПК України особа є затриманою, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Як вбачається з матеріалів клопотання, потерпілий та свідки затримали чоловіка, після чого викликали співробітників поліції. При цьому, в матеріалах клопотання відсутні документи, які б вказували на те, чи приїздили працівники поліції на місце затримання вказаного чоловіка, ким він виявився, яким чином встановили його особу, чи був такий чоловік затриманий співробітниками поліції після того як вони прибули на виклик потерпілого та свідків.
Згідно протоколу затримання ОСОБА_5 від 8 лютого 2018 року, який долучений до матеріалі клопотання, ОСОБА_5 був затриманий слідчим ОСОБА_6 о 9 годині в Уманському ВП ГУНП в Черкаській області з підстав, визначених у п.1, п.2 ч.1 ст.208 КПК України. Проте у протоколі немає жодного посилання на те, що ОСОБА_5 являється саме тією особою, яка була затримана свідками та потерпілим, не вказано хто фактично проводив затримання. З матеріалів не вбачається, яким чином ОСОБА_5 опинився в Уманському ВП ГУНП у слідчого ОСОБА_6 , і чому він був вказаним слідчим затриманий.
Окрім того, клопотання містить посилання на ризики, які, на думку слідчого, дають підстави для застосування запобіжного заходу. При цьому, не зазначено якими саме доказами кожен з ризиків підтверджується. У судовому засіданні такі докази також не були названі і додані.
Слідчий суддя вважає обґрунтованими посилання захисника на те, що були обмежені його права як захисника, і в результаті порушене право на захист його підзахисного.
Згідно вимог ч.5 ст.46 КПК України захисник має право брати участь в процесуальних діях, що проводяться за участю підозрюваного.
Захисник ОСОБА_4 був допущений до кримінального провадження ще об 11 годині 8 лютого 2018 року. Проте, захисник не був повідомлений про таку процесуальну дію як повідомлення про підозру його підзахисному, в результаті чого був позбавлений можливості взяти участь у такій процесуальній дії, що певним чином вказує на порушення права на захист.
Підсумовуючи викладене, слідчий суддя вважає, що в даному випадку не доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, викладеного у клопотанні слідчого, саме ОСОБА_5 , а також наявність ризиків, про які зазначив слідчий.
У відповідності до вимог ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.
Слідчий суддя не розглядає можливості застосування до підозрюваного інших, менш суворих запобіжних заходів, так як при обранні будь-якого запобіжного заходу повинна бути доведена наявність саме обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 194 КПК України, слідчий суддя,
Відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти негайно у залі суду, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.
Копію ухвали вручити прокуророві, підозрюваному, захиснику та спрямувати до місця ув`язнення, під вартою в якому перебував ОСОБА_5 .
Ухвала в частині звільнення підозрюваного з-під варти набирає законної сили негайно, в іншій частині може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий сддя ОСОБА_1