Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/1098/18 номер провадження 1-кп/215/378/18
В И Р О К
Іменем України
24 квітня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області угоду про примирення, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000402 від 02.03.2018р., по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуваючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доказаним, що 15.02.2018р. близько 16:45 год, ОСОБА_4 , перебував на території дільниці №2 ЦВО-2 (цех видобування окатишів) ПрАТ «ПІВНГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу поблизу обпалювальної машини корпусу обстукування.
В цей же день 15.02.2018р. приблизно о 16:47 год ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні корпусу обстукування, поблизу опалювальної машини на ґрунтовій ділянці місцевості помітив 3 металевих колосника, які використовуються в діяльності опалювальної машини, після чого у останнього раптово виник умисел направлений на викрадення чужого майна (крадіжка). Діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, таємно взяв 3 металевих колосника, які належать ПрАТ «ПІВНГЗК» та з метою приховання предмету посягання поклав вищевказане майно в принесений з собою поліетиленовий пакет та пішов в бік адміністративно банного комплексу (АБК) ЦВО-2 в Тернівському районі м. Кривого Рогу.

15.02.2018р. приблизно о 17:00 годині, ОСОБА_4 намагався покинути охоронювану територію дільниці №2 ЦВО-2 ПрАТ «ПІВНГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу, однак в приміщенні АБК ЦВО-2 ПрАТ «ПІВНГЗК», був зупинений співробітниками охоронного агентства «БАРС», які виявили в поліетиленовому пакеті останнього 3 металевих колосника.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив всі дії, які вважав за необхідне для здійснення таємного викрадення чужого майна, а саме 3 металевих колосників, які належать ПрАТ «ПІВНГЗК», однак злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як останній був зупинений із вказаним майном співробітниками охоронного агентства «БАРС».
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1074 від 07.03.2018р., надано на експертизу: 3 колосника зі стального металу з 10% зносу, які придатні для подальшого використання, вартість яких станом на 15.02.2018р. складає 807,30 грн.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками закінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведеного до кінця з причин, що не залежали від її волі.
21 березня 2018 року у даному кримінальному провадженні між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 , в порядку передбаченому положеннями ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою підозрюваний та представник потерпілого, за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст. 471 КПК України, виклали формулювання підозри та правову кваліфікацію дій підозрюваного за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, викрадене майно повернуто потерпілому, при цьому підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке підозрюваний ОСОБА_4 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме штраф у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному та потерпілому.

Розглядаючи, в порядку встановленому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення між підозрюваними та потерпілим дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому, узгоджене в угоді, покарання та інші, передбачені угодою, заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 , а також представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні просять затвердити угоди про примирення, укладену між ними 21.03.2018 року, та призначити обвинуваченому, узгоджену між ними міру покарання. При цьому представник потерпілого підтвердив, що йому роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення угод та обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення осіб до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди. До того ж зазначив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між обвинуваченим та представником потерпілого є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст, укладеної з представником потерпілого угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, представник потерпілого, в свою чергу, цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, що визначені положеннями ст. 65 КК України.

На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між підозрюваним ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 , відповідає вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив закінчений замах, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведеного до кінця з причин, що не залежали від її волі, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Згідно положень угоди про примирення ОСОБА_4 слід призначити, узгоджену сторонами угоди, міру покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись вимогами ст.ст. 314, 369, 373-376, 394, 469, 473 - 475 КПК України, суд -

П Р И Г О В О Р И В:

Затвердити угоду про примирення від 21.03.2018 р. у кримінальному провадженні за №1-кп/215/378/18 (215/1098/18), зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000402 від 02.03.2018 р., укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому, узгоджене між сторонами угоди про примирення від 21.03.2018 р., покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в дохід держави, що на день постановлення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Речові докази: три металевих колісника, що належить ПрАТ «ПівнГЗК» та передані під зберігальну розписку на збереження ОСОБА_6 , повернути власнику.

Вирок може бути оскаржено, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, представнику потерпілого та прокурору.

Суддя: