Справа № 735/106/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/10/2018
Категорія - ст. 185 ч. 3 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 29 липня 2016 року за № 0000237 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2016 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Понорниця Коропського району Чернігівської області, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, неодружений, перебуває у цивільному шлюбі, неповнолітніх дітей не має, не працює, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 10 грудня 2008 року Коропським районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 11 листопада 2009 року Коропським районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч.2, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 14 лютого 2013 року Коропським районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч. 3, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 04 червня 2013 року Коропським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 18.04.2016 року по відбуттю строку покарання, -

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання визначено обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

Стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 1759 (одна тисяча сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 20 копійок.

Питання речових доказів вирішене в порядку ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , будучи засудженим 04.06.2013 року Коропським районним судом Чернігівської області за ст. 186 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнений 18.04.2016 року по відбуттю покарання, на шлях виправлення не став і в період не знятої та не погашеної судимості знову, повторно, вчинив новий корисливий злочин.

Так, 28.07.2016 року, близько 24 години, ОСОБА_8 , таємно від оточуючих, шляхом розбиття скла та відгинання металевих ґрат, проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в АДРЕСА_3 , та який належить ОСОБА_9 , звідки повторно викрав товаро - матеріальні цінності, а саме: шльопанці - пінка чоловічі, розміром 44-45, одну пару, вартістю 39,50 грн.; енергетичний напій «burn» в жерстяній банці, об`ємом 0,5 л, одну шт., ціною 26,00 грн.; напій «Спрайт» в жерстяній банці, об`ємом 0,25 л, одну банку, вартістю 5,00 грн.; батончик «Марс», три штуки, вартість одного батончика 19,50 грн., на суму 58,50 грн.; цукерки «Waffi», 1,2 кг., вартістю за 1 кг., 77,00 грн., на суму 92,40 грн.; цукерки «Тузя», вагою 0,900 кг., вартістю за 1 кг. 76,00 грн., на суму 68,40 грн.; Цукерки «VIRSAVIA», 3,5 кг., вартістю за один кг. 83,00 грн., на суму 290,50 грн.; цукерки «Джек» 0,820 кг., вартістю за 1 кг, 91,00 грн., на суму 74,62 грн.; цукерки ««Лукася», 1.8 кг., вартістю за один кг. цукерок 76,00 грн. на суму 136,80 грн.; цукерки «Кара-Кум», 0,800 кг., вартістю за один кг. цукерок 142,00 грн., на суму 113,60 грн.; цукерки «Ясочка» 2,5 кг., вартістю за один кг. 78,00 грн., на суму 195,00 грн.; вагову каву 0,900 кг, вартістю за один кг. 430,00 грн., на суму 387,00 грн.; дві жерстяні банки кави «Галка» 50 г., вартістю за одну банку 33,00 грн., на суму 66,00 грн.; дві жерстяні банки кави «Галка» 100 г. вартістю 42,00 грн., на суму 84,00 грн.; чотири жерстяні банки кави «Nesscafe-classik» 100 г., вартістю за одну банку 53,00 грн., на суму 212,00 грн.; три жерстяні банки кави «Nesscafe-classik» 50 г., вартістю за одну банку 33,00 грн., на суму 99,00 грн.; одну жерстяну банку кави «BERLINER» 50 г., вартістю за одну банку 54,00 грн.; 3 жерстяні банки паштету з птиці, вартістю за одну банку 12,00 грн., на суму 36,00 грн.; дві жерстяні банки шпротів в олії ТОВ «Супой» м. Черкаси, гост 280-85, 150 г., вагою 250 г., вартістю за одну банку 20,00 грн., на суму 40,00 грн.; ковбасу «Салямі Козацька» 1,6 кг., вартістю за один кг. 56,50 грн., на суму 90,40 грн.; суповий набір «Чабатурка» «Наша ряба» 0,800 кг., вартістю за один кг. 33,00 грн., на суму 26,40 грн.; стегенця морожені 1,2 кг., вартістю за 1 кг. 41,50 грн., на суму 49,80 грн.; згущене молоко в пластикових пляшках 1 л., «Полтавочка» 2 шт., вартістю за одну пляшку 36,00 грн., на суму 72,00 грн.; 2 жерстяні банки згущеного молока в жерстяних банках «Білоруське», вагою банки 380 г., вартістю за одну банку 32,50 грн., на суму 65,00 грн.; одну пачку морозива «Каштан» 65 г., вартістю однієї пачки 7,20 грн.; дві пачки чаю «Лісма» індійський 100 г. вартістю за одну пачку 15,50 грн., на суму 31,00 грн.; дві пачки чаю «Ваtik» 100 г., вартістю за одну пачку 29,00 грн., на суму 58,00 грн.; одну пачку чаю «Brook bond» 25 пак., вартістю 22,00 грн.; одну футболку котонову жіночу, 50-58 розміру, вартістю 130,00 грн.: два поліетиленових пакета з двома ручками та зображенням на бічній поверхні у вигляді «Троянд», вартістю за один пакет 1,90 грн., на суму 3,80 грн.; один поліетиленовий пакет типу майка, жовтого кольору з зображенням на бічній поверхні у вигляді «Полуниці », вартістю 0,55 грн.; одну майку чоловічу, розміром 56/4, х/б, вартістю 55,00 грн.; 1 колоду гральних карт з пластиковим покриттям W.М. №9811 вартістю 8.10 грн.; чим заподіяв майнову шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 2697,57 гривень.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, а саме умисне, повторне, таємне, поєднане з проникненням у приміщення, викрадення чого майна.

На вирок суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій не оскаржуючи доведеність вини, кваліфікацію дій та обставини вчиненого кримінального правопорушення, просить фактично змінити вирок суду та застосувати положення ст. 75 КК України, призначивши покарання не пов`язане з позбавленням волі. Вважає, що місцевий суд при винесенні вироку не врахував ряд пом`якшуючих обставин, а саме наявність ряду тяжких захворювань, особливі життєві обставини та характеризуючи дані, які на його думку не є негативними.

Інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг на вирок суду не подавали.

В своїх запереченнях прокурор у кримінальному провадженні просить залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, а вирок суду без змін. Вважає, що всі доводи, на які посилається автор скарги, були в повному обсязі враховані судом, а тому саме призначене покарання буде достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, аргументи захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, заслухавши позицію прокурора, що заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги вказавши про їх безпідставність та наполягав на законності вироку місцевого суду, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає. Таке рішення колегія суддів ґрунтує наступним чином.

Обвинувачений просив розглянути подану ним апеляційну скаргу в його присутності, проте в судове засідання не з`явився. Враховуючи, що ОСОБА_8 не перебуває під вартою, апеляційний суд вважає за можливе розглянути скаргу за його відсутності, проте за участі захисника, що представляє інтереси обвинуваченого.

Так, статтею 22 КПК України встановлено, що розгляд справ у судах відбувається на засадах змагальності, а тому суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для виконання сторонами їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Виходячи з цього принципу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 138 КПК України, даною нормою закону передбачені поважні причини нез`явлення особи за викликом суду. На момент розгляду кримінальної справи апеляційним судом, підстав, передбачених ст. 138 КПК України встановлено не було, ніяких доказів щодо поважності причин нез`явлення обвинуваченого до суду надано не було, аргументи сторін не підпадають під дію вимог ст. 138 КПК. Тому, на думку суддів апеляційного суду, неявка обвинуваченого до суду розцінюється як спроба затягнути розгляд справи, що є неприпустимим, адже справа знаходиться в провадженні більше одного року, зупинялась у зв`язку з перебуванням обвинуваченого на стаціонарному лікуванні.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, перед прийняттям рішення про дослідження доказів у передбаченому ч.3 ст.349 КПК України порядку, суд попередньо з`ясував у обвинуваченого та інших учасників судового провадження, всі вищевказані в цьому законі обставини і, впевнившись що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, а його позиція добровільна, роз`яснив ОСОБА_8 наслідки розгляду провадження у зазначеному вище порядку, проти чого останній не заперечував.

Даних, які б свідчили про неналежне виконання судом вимог ч.3 ст.349 КПК України щодо роз`яснення порядку і наслідків розгляду кримінального провадження в передбаченому вище порядку, не встановлено.

З огляду на наведене, виходячи із положень ч.3 ст.404 КПК України, колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження і кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України.

Обговорюючи питання про суворість призначеного обвинуваченому покарання, призначеного судом першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного.

Як убачається з вироку при призначенні ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в центрі зайнятості не перебував, групи інвалідності не має, до адміністративної відповідальності не притягувався, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2006 року, але примусового лікування на даний час не потребує, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Крім того, враховано, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення і перевиховання не став, скоїв новий умисний корисливий злочин, що свідчить про його небажання виправитись.

Судом враховано пом`якшуючі покарання обставини щире каяття і сприяння в розкритті злочину, та відсутність обставин, що його обтяжує.

Входячи із сукупності зазначеного, а саме ступеню тяжкості вчиненого злочину, відсутності тяжких наслідків від злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, наявності у обвинуваченого ряду серйозних захворювань, із врахуванням його стану здоров`я, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд призначив обвинуваченому покарання за ч.3 ст. 185 КК України, нижче від найнижчої межі, із застосуванням ст. 69 КК України.

Вказаний висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам статей 65 67 КК України, а призначене судом першої інстанції покарання у відповідності до ст. 50 КК України, воно є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Сукупність вказаних даних спростовує доводи обвинуваченого про призначення йому судом першої інстанції занадто суворого покарання, та про те, що судом не було враховано стан його здоров`я, особливі життєві обставини та характеризуючи дані.

Таким чином, підстави для скасування судового рішення та задоволення скарги обвинуваченого, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4