Справа № 640/4135/18
н/п 1-кс/640/2272/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2018 р. Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , яка полягає у не розгляді заяви про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, -
встановив:
До Київського районного суду м. Харкова 16.03.2018 об 11 год. 00 хв. надійшла вказана скарга, в якій заявники просять: 1. Визнати бездіяльність слідчого Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 ; 2. Зобов`язати слідчого ОСОБА_4 визнати його потерпілим; 3. Зобов`язати слідчого ОСОБА_4 повідомити його письмово сутність пред`явленої підозрюваному підозри та заходи, вжиті в процесу досудового розслідування; 4. Визнати, що вказана бездіяльність слідчого може бути пов`язана з корумпованістю посадових осіб слідчого органа та направити відповідний документ в Прокуратуру Київського району.
Слідчий суддя, дослідивши скаргу та залучені до скарги матеріли, приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за скаргою, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до слідчого судді у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Так, у ч.1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Заявники в обґрунтування скарги посилаються на ст. 303 КПК України, тому слідчий суддя аналізує зазначені у скарзі вимоги в урахувань змісту ст. 303 КПК України в цілому.
Зі змісту скарги та доданих матеріалів встановлено, що ОСОБА_2 26.02.2018 направив слідчому Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 заяву, зокрема, про визнання його потерпілим.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено оскарження слідчому судді саме рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, яке, як слідує зі змісту скарги, слідчим не приймалося.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
За змістом даної скарги, як зазначено вище, заявник та його представник просять визнати бездіяльність слідчого, яка полягає у неприйнятті рішення за наслідками розгляду заяви про залучення до кримінального провадження як потерпілого та зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_2 потерпілим.
Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
За змістом ст. 303 КПК України «бездіяльність» слідчого, прокурора визначена в якості предмету оскарження лише у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України. Решта, а саме, п. 2 п. 10 ч. 1 вищевказаної норми визначають предметом оскарження певне рішення слідчого, прокурора.
При тому, наряду з можливістю оскарження бездіяльності, пов`язаної з нездійсненням певних дій, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності, яка полягає у нездійсненні слідчим, прокурором інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Таким чином, оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, можливе лише в разі визначення у КПК конкретного строку для вчинення таких дій.
Однак, положеннями ч. 5 ст. 55 КПК України не визначено строків для винесення такої постанови слідчим про відмову у визнанні особи потерпілим.
Вимоги заявника, викладені в п.3 та п.4 скарги, а саме: 3. Зобов`язати слідчого ОСОБА_4 повідомити його письмово сутність пред`явленої підозрюваному підозри та заходи, вжиті в процесу досудового розслідування; 4. Визнати, що вказана бездіяльність слідчого може бути пов`язана з корумпованістю посадових осіб слідчого органа та направити відповідний документ в Прокуратуру Київського району такожне можуть бути оскаржені в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України слідчому судді.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.
Враховуючи викладене, вивчивши скаргу в межах заявлених вимог, на виконання вимог ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за вказаною скаргою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 26, 303, 304, 372 КПК України,-

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , яка полягає у не розгляді заяви про визнання потерпілим у кримінальному провадженні - відмовити.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особам, які подали скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1