Справа № 462/3451/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/713/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року у колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області юриста 1 класу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 31.08.2017 року, по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001486 від 14.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого про зміну підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді застави на взяття під варту із збільшенням розміру застави,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_8 ,

підозрюваної - ОСОБА_7 ,

встановила :
Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 31.08.2017 року відмовлено в задоволені клопотання слідчого Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню № 0001486 підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно клопотання, слідчий просив змінити запобіжний захід по кримінальному провадженню у вигляді застави в розмірі 64 000 грн., застосованого до ОСОБА_7 , на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 500 000 грн., покликаючись на те, що ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він, діючи умисно з корисливих мотивів для власного збагачення, шляхом обману, повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електроно-обчислювальної техніки, в складі організованої групи з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , використовуючи для вчинення шахрайських дій доступ до всесвітньої мережі Інтернет, у 2016 році створили обліковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на сайті оголошень «OLX.UA», де спеціально для цього зареєструвалися під вигаданими анкетними даними користувача « ОСОБА_13 » із зазначеними номерами телефону оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та оператора ПрАТ «МТС Україна» НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , розміщували оголошення про продаж товару, якого у володінні чи іншому користуванні не мали. Для досягнення своїх злочинних цілей ОСОБА_11 було орендоване офісне приміщення, що розташоване на першому поверсі адміністративного корпусу ТВК «Південний», що по вул. Щирецькій, 36 у м. Львові, де разом з ним здійснювали протиправну діяльність ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . Крім цього для отримання коштів потерпілих було відкрито розрахункові рахунки у ПАТ КБ «Правекс-Банк» № НОМЕР_9 та ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_10 , що зареєстровані на ФОП ОСОБА_11 . Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайстві), вчинене повторно, у складі організованої групи, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Слідчий суддя суду першої інстанції вмотивовуючи своє рішення, про необхідність відмови в зміні запобіжного заходу підозрюваному із застави - на взяття під варту із визначенням більшого розміру застави, врахував, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна; що у клопотанні слідчого не наведено взагалі яким чином розмір застави на суму 500 000 грн. співвідноситься з розміром та сумою майна, яке належить підозрюваному ОСОБА_7 ; стороною кримінального провадження, слідчому судді не надано жодних вагомих доказів, які посвідчують факти не з`явлення підозрюваного за викликом слідчого, прокурора у час, коли підозрюваний перебував на волі з 02.08.2017 року по 31.08.2017 року, як і не надано показання свідків чи потерпілих щодо намагання змінити свої показання; не обґрунтовано покликання слідчого про те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати займатись злочинною діяльністю враховуючи те, що слідчий в своїх пояснення зазначив, що всі докази у кримінальному провадженні зібранні, більшість слідчих дій проведена, тобто ОСОБА_7 не може знищити докази, перешкоджати правосуддю, отже вищевказані підстави для необхідності зміни запобіжного заходу є недоречним.

На дану ухвалу слідчого судді подана апеляційна скарга старшим групи прокурорів ОСОБА_6 , в якій він ставить питання про скасування ухвали слідчого судді суду першої інстанції щодо відмови в зміні запобіжного заходу ОСОБА_7 та постановленні нової ухвали про задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 та обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді взяття під варту строком на 60 днів з можливим внесенням застави у розмірі 500 000 грн. та у разі внесення застави покласти на нього ряд процесуальних обов`язків:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора які є у групі по даному кримінальному провадженні;

- не відлучатися з м. Львова, де підозрюваний фактично проживає;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади паспорт громадянина Російської Федерації, інші документи, які надають право на виїзд та в`їзд в Україну;

- заборонити підозрюваному ОСОБА_7 спілкуватися з іншими підозрюваним по даному кримінальному провадженні: ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , окрім необхідності у проведенні будь-яких слідчих дій, які проводяться за участі кількох підозрюваних;

- заборонити підозрюваному ОСОБА_7 спілкуватися зі свідками.

Апелянт покликається, що слідчий суддя першої інстанції при ухвалені свого рішення по даній справі критично підійшов до оцінки ризиків та доповіді прокурора про те, що необхідно запобігти спробі підозрюваному переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти нові кримінальні правопорушення, вчиняти тиск на свідків, потерпілих, інших підозрюваних.

Апелянт зазначає, що по даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 підозрюється у 44 епізодах на суму збитків, що становить 467 000 гривень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, а тому вважає, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Обираючи підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту з визначенням застави суд першої інстанції врахував зазначені в клопотання ризики, які можуть стати суттєвою перепоною для подальшого проведення досудового розслідування. У клопотанні слідчого про зміну запобіжного заходу дані ризики не зникли, зокрема підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, адже за скоєний ним злочин передбачено покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією майна, при цьому необхідно не забувати, що сума збитків завданих потерпілим становить 467 000 гривень.

Апелянт наголошує, що відомості зазначені в рішенні суду першої інстанції з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, не є дотичними до тих ризиків, які є наведені прокурором. Тобто слідчим суддею не враховано: тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання останнього винуватим, майновий стан підозрюваного, сума збитків завданих потерпілим, характер та обставини кримінального правопорушення, минуле підозрюваного та спосіб його життя, обґрунтованість доказів, зібраних на даній стадії досудового розслідування.

Заслухавши доповідача, міркування апелянта прокурора ОСОБА_6 , про задоволення апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення, оглянувши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

14.04.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001486 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, за ознаками ч.3 ст.190 КК України (а.с.28).

Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за який передбачено покарання до 12 років позбавлення волі та віднесені законом до категорії особливо тяжких.

31.07.2017 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено та вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України (а.с. 249-258).

31.07.2017 року була винесена ухвала слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова, якою підозрюваному ОСОБА_7 був ораний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, що становить 64 000 грн. (а.с.259-261).

Рішення про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави постановлене з дотриманням ст.ст. 177, 178 КПК України.

02.08.2017 підозрюваний ОСОБА_7 був звільнений з під варти із Львівської установи виконання покарань УДПтСУ у Львівській області (№19) у із внесенням застави заставодавцем на рахунок одержувача ТУ ДСА у Львівській області.

30.08.2017 року ОСОБА_7 повідомлено та вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України (а.с. 54-83).

Так, слідчий суддя, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу, підозрюваному ОСОБА_7 , у виді застави в розмірі 64000 грн. на запобіжний захід тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 500 000 грн. вказав, що у клопотанні не наведено взагалі яким чином розмір застави на суму 500 000 грн. співвідноситься з розміром та сумою майна, яке належить підозрюваному ОСОБА_7 . Обгрунтовуючи збільшення розміру заставу слідчий та прокурор покладають за основу тяжкість злочину та розмір матеріального збитку, який завданий потерпілим злочином, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_7 . Однак стороною кримінального провадження, слідчому судді не надано жодних вагомих доказів, які посвідчують факти не з`явлення підозрюваного за викликом слідчого, прокурора у час, коли підозрюваний перебував на волі з 02.08.2017 року по 31.08.2017 року, як і не надано показання свідків чи потерпілих щодо намагання змінити свої показання. Одного лише зазначення в клопотанні про те, що підозрюваний знаходячись на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності у вчинених правопорушеннях, незаконно впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати займатись злочинною діяльністю, недостатньо. Вказані ризики повинні підтверджуватись відповідними матеріалами, яких слідчому судді, стороною кримінального провадження, не надано. З пояснень слідчого всі докази у кримінальному провадженні зібранні, більшість слідчих дій проведена, а відтак посилання слідчого та прокурора, що ОСОБА_7 на даній стадії кримінального провадження може знищити докази, перешкоджати правосуддю або вчинити новий злочин, як на підставу необхідності зміни запобіжного заходу є недоречним. За таких обставин, посилання слідчого та прокурора як на підставу зміни запобіжного заходу на те, що ОСОБА_7 не визнає своєї вини, що свідчить про його небажання сприяти розслідуванню кримінальних правопорушень та приховання обставин його вчинення, є некоректним, та порушує принцип презумпції невинуватості.

Колегія суддів вважає, що прокурором не доведено існування ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням більшого розміру застави та слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання слідчого, при цьому врахувавши конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного.

В суді апеляційної інстанції було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 вийшов із слідчого ізолятору під заставу 02.08.2017 року та перебуваючи на волі по 31.08.2017 року не намагався уникнути органів досудового розслідування чи суду, відсутні відомості про те, що свідки чи потерпілі намагалися змінити свої показання. З пояснень слідчого в суді першої інстанції вбачається, що більшість процесуальних дій по даному кримінальному провадженні вже проведено.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, правильно оцінив в сукупності всі обставини, з врахуванням вимог ст.178 КПК України, у тому числі і дотримання підозрюваним ОСОБА_7 умов застосованого раніше запобіжного заходу.

Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватися слідчий суддя, суд при визначені у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є ризики, передбачені в ст.177 КПК України, а критеріями те, що розмір застави: а) достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, водночас,б) не буде завідомо непомірним для нього.

З огляду на вищевказане, доводи апеляційної скарги прокурора про доведеність у справі наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, щодо особи підозрюваного ОСОБА_7 та наявність підстав для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді взяттям під варту з визначенням більшого розміру застави, не знайшли свого підтвердження.

Лише у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава в зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчинені тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб відповідно. Оскільки застосування застави у більших розмірах у цих випадках пов`язується виключно з метою забезпечення виконання особою покладених на неї обов`язків, то слідчий суддя, суд в ухвалі повинен зазначити, в забезпечення виконання якого саме обов`язку чи обов`язків обирається більший розмір застави, мотивувати чому, через який ризик чи які ризики, та чому в такому розмірі.

Ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції стороною обвинувачення, всупереч вимогам п.3 ч.5 ст.182 КПК України, не зазначено виключних випадків призначення особі, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, застави в сумі 500 000 гривень, тобто у розмірі, який перевищує 300 розмірів мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає та залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила :
Апеляційну скаргу старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області юриста 1 класу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 31.08.2017 року, по матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001486 від 14.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого про зміну підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді застави на взяття під варту із збільшенням розміру застави - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: