УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2017 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000039 від 22 березня 2017 року, за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_4 , ОСОБА_5 передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

30.10.2017 до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000039 від 22 березня 2017 року, за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_4 , ОСОБА_5 передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, а саме - грошові кошти ТОВ «АГРО_ПОИНТ» (), які знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 (код валюти 980, 840) відкритих у банківській установі ПАТ "БАНК ВОСТОК" (МФО 307123).

Підставою накладення арешту зазначили, що грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України. Також вказали, що арешт необхідно вжити з метою запобігання протиправним діям з використанням банківського рахунку, припинення злочинної діяльності, в подальшому відшкодування спричинених державі збитків, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів та конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на рахунки відкриті в ПАТ "БАНК ВОСТОК" (МФО 307123), які належить ТОВ «АГРО_ПОИНТ» ().

Вивчивши доводи клопотання, матеріали, надані в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Так, в клопотанні прокурор наводить підставу застосування арешту відповідність грошових коштів на рахунках зазначеного підприємства критеріям, визначеним ст. 98 КПК України щодо речових доказів, набуття в результаті вчинення злочину. Необхідність накладення арешту пов`язується з метою запобігання протиправним діям з використанням банківського рахунку, припинення злочинної діяльності, в подальшому відшкодування спричинених державі збитків, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів та конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на рахунки відкриті в ПАТ "БАНК ВОСТОК" (МФО 307123), які належить ТОВ «АГРО_ПОИНТ» ().
У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Матеріали клопотання в обґрунтування доводів не містять достатніх фактичних даних на підтвердження доводів прокурора щодо руху коштів та проведення фіктивних операцій. Відповідними достовірними даними, отриманими в межах досудового розслідування в даному кримінальному провадженні такі обставини не підтверджуються.

Крім того, відсутні достатні підстави вважати, що вчинено злочин, передбачений ч.3 ст.212 КК України, оскільки також відсутнє достовірне підтвердження розміру завданих збитків, як на те посилається в клопотанні прокурор.

Також відсутні достатні підстави вважати, що посадові особи ТОВ «АГРО_ПОИНТ» причетні до вчинення злочину фіктивного підприємництва, відсутні дані про причетність до ухилення від сплати податків, жодній посадовій особі не пред`явлено підозру, надані матеріали клопотання не є достатніми для вжиття такого виду обмеження як арешт майна на даній стадії кримінального провадження.

Інших фактичних даних, отриманих у передбаченому КПК України порядку в ході слідчих (розшукових) дій, матеріали клопотання не містять.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має також обов`язково переконатись на підтвердження вчинення кримінального правопорушення в наявності доказів, які мають давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, доводи в клопотанні, що конкретні грошові кошти, що належать юридичній особі, відповідають критеріям, визначеним ст.98 КК України у кримінальному провадженні, в якому ведеться досудове розслідування, - ґрунтуються на припущеннях.

Також відсутні законні підстави для вжиття арешту грошових коштів на банківських рахунках підприємства, розмір яких не визначений, з метою запобігання протиправним діям з використанням банківського рахунку, припинення злочинної діяльності, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів та конфіскації майна. Оскільки такі підстави та мета застосування арешту майна не визначені.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на грошові кошти, у співрозмірності такого виду забезпечення завданням кримінального провадження суд з наданих матеріалів клопотання не має можливості пересвідчитися.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000039 від 22 березня 2017 року, за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_4 , ОСОБА_5 передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1