справа № 208/2556/17
№ провадження 1-кс/208/58/18
УХВАЛА
Іменем України

18 січня 2018 р. м. Кам`янське
встановив:
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з вимогою скасування арешту автомобіля «БМВ 520» д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , та який перебував у користуванні ОСОБА_6 . Своє клопотання обґрунтував тим, що після накладення арешту 25.05.2017 року і до моменту звернення до суду відносно арештованого майна не були проведені відповідні слідчі дії, не призначена експертиза з метою виявлення факту підробки номеру кузова. На думку заявника, наразі відсутні підстави подальшого тримання вказаного авто під арештом.
У судовому засіданні заявник підтримав клопотання з підстав, зазначених у його мотивувальній частині. Додатково пояснив, що готовий надати авто для проведення слідчих дій та експертних досліджень.
Слідчий у судовому засіданні пояснив, що відносно арештованого автомобіля була призначена експертиза, однак, за клопотанням експерта, до автівки має бути наданий вільний доступ, який у слідчого відсутній. Клопотання прохав вирішити на розсуд суду.
Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи з викладених норм процесуального права та позиції слідчого, слідчий суддя не вбачає підстав для подальшого тримання вилученого майна під арештом, оскільки воно вже тривалий час зберігається органом досудового розслідування і слідчий мав змогу вчасно провести всі необхідні дії з ним, перебування зазначеного майна на зберіганні у володільця не перешкоджатиме можливим подальшим слідчім діям та продовження обмеження у реалізації права користування наразі не відповідає меті застосування такого заходу забезпечення криміналього провадження, як арешт майна, відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України.
Крім того, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії», де було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, яка наразі, в цьому конкретному випадку, відсутня.
Керуючись ст. 170, 174, 175, 369-372 КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
Клопотання ОСОБА_4 - задовольнити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 25.05.2017 року на автомобіль «БМВ 520» д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1