У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні 14 вересня 2017 року у м. Києві кримінальне провадження № 0003736 за касаційною скаргою заступника прокурора Закарпатської області на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 22 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 .
Цим вироком
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
та мешканця м. Мукачево, Закарпатської області,
неодноразово судимого, востаннє 25 травня
2012 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України
(далі КК) на 3 роки 3 місяці позбавлення волі,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 187 КК, виправдано за недоведеності його участі у вчиненні кримінального правопорушення.
Цим же вироком засуджено за ч. 2 ст. 187 КК ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 26 листопада 2015 року вирок в частині виправдання ОСОБА_6 залишено без зміни.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 02 червня 2016 року ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 26 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 скасовано з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 22 липня 2016 року вирок залишено без зміни.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що він 11 грудня 2014 року близько 23.30 год., перебуваючи на території готелю «Тропік», за попередньою змовою з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , діючи за спільним злочинним умислом на заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, під час розбійного нападу останніх на потерпілого ОСОБА_9 умисно завдав потерпілому ОСОБА_10 удар у голову, від чого останній впав на землю, та підібрав мобільний телефон ОСОБА_10 , що випав з рук потерпілого. Після цього ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які на цей час заволоділи майном ОСОБА_9 із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, де отримав від ОСОБА_7 гаманець ОСОБА_9 для огляду на предмет відшукання грошових коштів та платіжних карток. Заволодівши майном потерпілих: ОСОБА_9 загальною вартістю 9 119 грн та ОСОБА_10 вартістю 475 грн, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 зникли з місця нападу.
У касаційній скарзі прокурор посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. Стверджує, що матеріалами провадження винуватість ОСОБА_6 доведена у повному обсязі. Зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України (далі КПК). Просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 419 КПК при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. Разом з тим, ці вимоги закону при розгляді даного провадження апеляційним судом залишились не виконаними.
В апеляційній скарзі прокурора ставилось питання про скасування вироку у зв`язку з необґрунтованим виправданням ОСОБА_6 за недоведеністю його винуватості у вчиненні злочину. На обґрунтування своїх доводів прокурор посилався на те, що суд безпідставно не прийняв до уваги та не оцінив у своєї сукупності всі докази, здобуті у ході досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні. Зокрема, суд першої інстанції не завершив допит свідка-очевидця події ОСОБА_11 , яка ухилилась від допиту, посилаючись на емоційний зрив і погане самопочуття.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, під час апеляційного розгляду апеляційний суд взагалі не вирішував питання про допит свідка ОСОБА_11 .
Крім того, надаючи оцінку показанням потерпілого ОСОБА_10 , апеляційний суд в ухвалі вказав про відомості, що містяться на звукозаписі. Однак, в ході апеляційного розгляду звукозапис судового засідання не відтворювався, тобто апеляційний суд послався на доказ, що не був ним безпосередньо досліджений у судовому засіданні.
Також зі змісту ухвали убачається, що апеляційний суд не в повній мірі виконав вказівки, що містяться в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 02 червня 2016 року. Так, апеляційний суд не навів в ухвалі переконливих підстав прийнятого ним рішення щодо законності виправдувального вироку щодо ОСОБА_6 , не розкрив суті доводів апеляційної скарги прокурора і не проаналізував їх.
Отже, перевіркою матеріалів кримінального провадження з`ясовано, що суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги всі зазначені апелянтом доводи ретельно не перевірив і свого рішення про залишення без зміни вироку суду першої інстанції належним чином не мотивував.
Тому колегія суддів вважає, що у зв`язку з невідповідністю ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати наведене у даній ухвалі, перевірити доводи, викладені в апеляційній та касаційній скаргах прокурора, та прийняти рішення, яке б відповідало вимогам кримінального та кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 22 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати.
Призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3