АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1975/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно, яке було вилучене 30 січня 2018 року під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2018 року в автомобілі «Mersedes-Benz ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 і перебуває у користуванні ОСОБА_10 , а саме на: - мобільний телефон Нокіа 8800, сірого кольору; - мобільний телефон Nокіа Е 66, сірого кольору; - автомобіль марки «Mersedes-Benz ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 .
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подала в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення їй строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить скасувати цю ухвалу і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження захисник ОСОБА_7 зазначає, що розгляд клопотання про арешт майна був здійснений без повідомлення підозрюваного чи його захисника, а копію ухвали слідчого судді вона отримала лише 16 березня 2018 року, звернувшись із адвокатським запитом до Печерського районного суду міста Києва.

Стосовно ухвали слідчого судді, то захисник вважає її незаконною. Зокрема, апелянт стверджує, що в оскаржуваній ухвалі відсутнє належне мотивування прийнятого рішення, не визначено мети і завдання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а також відсутнє будь-яке посилання на норми Кримінального процесуального кодексу України, якими слідчий суддя керувався при прийнятті рішення про арешт майна. Крім того, захисник наголошує, що арештоване майно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 та його дружині ОСОБА_11 . Також автор апеляції вважає, що в матеріалах провадження відсутні будь-які докази, які б свідчили, що арештоване майно має ознаки речових доказів у кримінальному провадженні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що захисником ОСОБА_7 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2018 року, виходячи з положень абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а її апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000254, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2017 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Органи досудового розслідування вважають здобутими докази того, що у невстановлений ними час та місці ОСОБА_8 і ОСОБА_12 дійшли згоди на спільне вчинення вимагання та одержання неправомірної вигоди від суб`єктів підприємницької діяльності за не створення надуманих перешкод у митному оформленні товарів у зоні діяльності Київської міської митниці ДФС.
Зокрема, органи досудового розслідування стверджують, що ОСОБА_8 отримав за пособництва ОСОБА_12 від директора ТОВ «Віндейл» ОСОБА_13 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в загальній сумі 4650 доларів США, що згідно курсу Національного банку України на момент отримання неправомірної вигоди становило 131286 гривень, після чого о 23 годині 40 хвилин 30 січня 2018 року був затриманий працівниками військової прокуратури Київського гарнізону в порядку ст. 208 КПК України.
Згідно з реєстраційною карткою транспортного засобу, автомобіль марки «Mersedes-Benz ML 250», д.н.з. НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_8 .
30 січня 2018 року під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2018 року прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_14 у належному на праві власності громадянину ОСОБА_8 автомобілі «Mersedes-Benz ML 250», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у користування ОСОБА_10 , виявлено та вилучено майно, а саме мобільний телефон Nokia 8800, сірого кольору, та мобільний телефон Nokia Е 66, сірого кольору. Крім того, було вилучено сам автомобіль марки «Mersedes-Beaz ML 250», д.н.з. НОМЕР_2 .
01 лютого 2018 року (датоване 31 січня 2018 року) слідчий військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням фактично про накладення арешту на майно, яке було вилучене 30 січня 2018 року під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2018 року в автомобілі «Mersedes-Benz ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 і перебуває у користуванні ОСОБА_10 , а саме на: - мобільний телефон Нокіа 8800, сірого кольору; - мобільний телефон Nокіа Е 66, сірого кольору; - автомобіль марки «Mersedes-Benz ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2018 року вказане клопотання слідчого було задоволено.
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000254, та накладаючи арешт на майно, яке було вилучене 30 січня 2018 року під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2018 року в автомобілі «Mersedes-Benz ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 і перебуває у користуванні ОСОБА_10 , а саме на: - мобільний телефон Нокіа 8800, сірого кольору; - мобільний телефон Nокіа Е 66, сірого кольору; - автомобіль марки «Mersedes-Benz ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які додані до клопотання, та прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно, яке було вилучене 30 січня 2018 року під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2018 року в автомобілі «Mersedes-Benz ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 і перебуває у користуванні ОСОБА_10 , а саме на: - мобільний телефон Нокіа 8800, сірого кольору; - мобільний телефон Nокіа Е 66, сірого кольору; - автомобіль марки «Mersedes-Benz ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 , з огляду на те, що вказане майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо, виходячи з наступних обставин.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.
В матеріалах судового провадження відсутні дані, що на майно, яке було вилучене 30 січня 2018 року під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2018 року в автомобілі «Mersedes-Benz ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 і перебуває у користуванні ОСОБА_10 , а саме на: - мобільний телефон Нокіа 8800, сірого кольору; - мобільний телефон Nокіа Е 66, сірого кольору; - автомобіль марки «Mersedes-Benz ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 , може бути накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, тобто що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки слідчим не додано до клопотання про арешт майна постанову про визнання вищевказаного майна речовими доказами, тобто процесуального документу, який надає їм статус речових доказів у кримінальному провадженні. Відсутність такого процесуального документу нівелює мету накладення арешту на майно, передбачену п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто забезпечення збереження речових доказів, так як не може бути забезпечено збереження того, чого немає.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Зокрема, в матеріалах, доданих до клопотання, не міститься жодного доказу того, що майно, яке було вилучене 30 січня 2018 року під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2018 року в автомобілі «Mersedes-Benz ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 і перебуває у користуванні ОСОБА_10 , а саме на: - мобільний телефон Нокіа 8800, сірого кольору; - мобільний телефон Nокіа Е 66, сірого кольору; - автомобіль марки «Mersedes-Benz ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 , було знаряддям чи предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, зберегло на собі його сліди або містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту та необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скаргазахисника ОСОБА_7 задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесене до суду з порушенням вимог ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 , погоджене із прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно, яке було вилучене 30 січня 2018 року під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2018 року в автомобілі «Mersedes-Benz ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 і перебуває у користуванні ОСОБА_10 , а саме на: - мобільний телефон Нокіа 8800, сірого кольору; - мобільний телефон Nокіа Е 66, сірого кольору; - автомобіль марки «Mersedes-Benz ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 , погодженого із прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 , фактично про накладення арешту на майно, яке було вилучене 30 січня 2018 року під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2018 року в автомобілі «Mersedes-Benz ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 і перебуває у користуванні ОСОБА_10 , а саме на: - мобільний телефон Нокіа 8800, сірого кольору; - мобільний телефон Nокіа Е 66, сірого кольору; - автомобіль марки «Mersedes-Benz ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 , відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4