Справа № 468/1611/17-к

БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

06.12.2017 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження №0000573 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Янгиюль Ташкентської області Узбекистану, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту 03.11.2017 року в ранковий час в м. Миколаєві ОСОБА_3 придбав у невстановлених осіб дві запаяні трубки із полімерного матеріалу з опієм ацетильованим для власного вживання. Близько 15.00 години вказаного дня ОСОБА_3 приїхав до міста Баштанка Миколаївської області та перебуваючи на міжміській автостанції, розташованій по вул. Театральна м. Баштанка, в громадському місці розпивав алкогольне пиво, після чого був запрошений працівниками поліції до Баштанського відділу поліції для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 178 ч.1 КУпАП.

У Баштанському ВП було проведено особистий огляд ОСОБА_3 , під час якого у правій внутрішній кишені його куртки було виявлено та вилучено дві запаяні трубки із полімерного матеріалу, в яких знаходилася рідина, що відповідно до висновку експерта від 13.11.2017 року №2036 є опієм ацетильованим, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, загальною масою в перерахунку на суху речовину 0,524 г. Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_3 зберігав для власного вживання без мети збуту.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 309 ч.1 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

23.11.2017 року між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 309 ч.1 КК України, та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказані вид та міра покарання визначені сторонами угоди з врахуванням особи обвинуваченого, характеру і тяжкості обвинувачення. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор, обвинувачений та його захисник підтримали угоду про визнання винуватості та вважають, що є всі підстави для її затвердження судом та визначення погодженого сторонами угоди покарання, обвинувачений вказав, що працює по найму та на теперішній час працевлаштовується на постійну роботу, тому має змогу сплатити штраф.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 23.11.2017 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази: дві запаяні полімерні трубки з наркотичним засобом - підлягають знищенню.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 23.11.2017 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання в виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази дві запаяні полімерні трубки з наркотичним засобом - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України судові витрати за проведення експертних досліджень в сумі 618 (шістсот вісімнадцять) гривень 50 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

суддя: