справа №190/1789/15-к
провадження №1-кп/176/40/18
УХВАЛА
19 лютого 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

судового розпорядника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, військовонезобов`язаного, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Грушуватка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, не працюючого, не одруженого, військовонезобов`язаного, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Нерудсталь П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, не працюючого, не одруженого, військовонезобов`язаного, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 21 вересня 2006 року вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області, за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 22 липня 2013 року вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, звільненого із залу суду 22 липня 2013 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 грудня 2014 року за №0001608,-

за участю учасників судового провадження: прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,-

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового слідства ОСОБА_6 ставиться за провину скоєння кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор П`ятихатського відділення Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_9 заявив клопотання щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 раніше обраних запобіжних заходів, оскільки ризики встановленні при їх обранні не зникли, а саме обвинувачені можуть переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_10 , вирішення даного клопотання поклали на розсуд суду, при цьому заперечували у задоволенні клопотання прокурора, щодо тримання під вартою ОСОБА_8 ..

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 , заперечувала у задоволенні клопотання прокурора, заявивши клопотання про зміну її підзахисному запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт з 19 години до 7 години, оскільки на даний час відсутні ризики, що встановлені при його обранні, обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, проживаючі однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_13 , яка на даній час є вагітною. Відтак ОСОБА_7 повинен матеріально забезпечувати свою родину, жодного разу не порушив умови домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника і її клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_12 , заперечувала у задоволенні клопотань прокурора. Одночасно, заявила клопотання про заміну її підзахисному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт за адресою проживання співмешканки АДРЕСА_4 . Дане клопотання обґрунтоване тим, що за весь час ув`язнення ОСОБА_8 стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, встановлених ст. 177 КПК України. Також вказала на те, що стороною обвинувачення не надано підтверджень, що ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки потерпілий, свідки допитані, матеріали провадження перебувають в суді; планував або планує здійснити будь-яке правопорушення. При цьому просила звернути увагу на те, що ОСОБА_8 має на утриманні 7 малолітніх дітей та дружину, яка займається доглядом за дітьми не працює, на даний час не визнаний винним у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання свого захисника адвоката ОСОБА_12 .

Згідно положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При цьому вирішення даного питання судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Аналізуючи вказану норму Закону, суд доходе висновку, що запобіжний захід скасовується або змінюється в судовому розгляді, якщо відпадає необхідність у застосуванні запобіжного заходу або в раніше обраному запобіжному заході. При цьому, на більш м`який запобіжний захід змінюється, якщо обвинувачення змінюється на менш тяжке або ступінь вірогідності неналежної поведінки обвинуваченого стає незначним.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і зазначені в даній нормі закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про можливість продовження застосування раніше обраних запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуюче те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, а також те, що на теперішній час відсутні відомості, що останній не виконує або будь-яким чином ухиляється від виконання покладених на нього судом процесуальних обов`язків, при цьому сторонами обвинувачення та захисту не надано мотивованих доводів щодо необхідності скасування або змінити ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в період з 19 години до 07 години, суд вважає, що даний запобіжний захід слід продовжити, оскільки він є найбільш м`яким та достатнім для забезпечення запобігання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Одночасно, суд вважає за можливе також змінити цілодобовий домашній арешт на домашній арешт в період з 19 години до 07 години обвинуваченому ОСОБА_7 . За глибоким переконанням суду, даний вид запобіжного заходу є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та зможе в повній мірі запобігти вчиненню ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для заміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .

Приходячи до такого висновку, суд враховує вимоги Європейського суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» вказував на те, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначених рішень Європейського суду з прав людини випливає, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може бути застосовано попереднє ув`язнення. Але воно не повинно бути очікуванням обвинувального вироку, а при його обранні суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справі і тільки, за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений законом, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 не має постійного зареєстрованого місця проживання, при цьому адвокат ОСОБА_12 неодноразово заявляючи клопотання про зміну своєму підзахисному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, жодного разу не надала суду належних доказів того, що обвинувачений дійсно має намір та можливість проживати за вказаною в клопотанні адресою. Довідка про те, що співмешканка обвинуваченого ОСОБА_14 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , не є таким доказом.

Викладене ставить під сумнів можливість ОСОБА_8 забезпечити виконання ухвали суду, у випадку встановлення йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, і є всі підстави вважати, що останній, за відсутності певного місця проживання, може почати переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а тому суд погоджується з наявністю ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд враховує те, що ОСОБА_8 будучи раніше судимим за вчинення тяжкого злочину та звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки, і маючи не погашену та не зняту в установленому законом порядку судимість, на теперішній час знову обвинувачується у вчиненні злочину, скоєного у період відбування ним іспитового строку, який є особливо тяжким, санкція якого передбачає довічне позбавлення волі, суд вважає, що дана обставина може свідчити про його вперте небажання ставати на шлях виправлення та схильність до постійного вчинення нових злочинів, в тому числі з тяжкими та особливо тяжкими наслідками, а тому він може становити особливу небезпеку для суспільства та окремих осіб і обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не гарантує того, що ОСОБА_8 не стане вчиняти інші кримінальні правопорушення. У зв`язку з зазначеним, суд погоджується із наявністю ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, суд не приймає до уваги доводи сторони обвинувачення, щодо наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме щодо можливості ОСОБА_8 перешкоджати кримінально провадженню, оскільки на даний час триває судовий розгляд провадження і всі докази, у тому числі і речі, знаходяться у сторони обвинувачення і будь-який вплив на них зі сторони ОСОБА_8 є неможливим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що прокурором загалом доведено та обґрунтовано клопотання щодо необхідності продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На думку суду, ОСОБА_8 дійсно може переховуватись від суду або вчиняти інші кримінальні правопорушення у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, тобто наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд не вважає за необхідне приймати до уваги доводи сторони захисту стосовно перебування на утриманні ОСОБА_8 семи неповнолітніх дітей, оскільки згідно наданих копій свідоцтв про народження цих дітей вбачається, що їх батьком є інша особа. Доказів того, що вказані неповнолітні діти дійсно перебувають на утриманні ОСОБА_8 суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що менш суворий запобіжний захід на даний час не здатен забезпечити виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим ОСОБА_8 , а тому останньому слід продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора П`ятихатського відділення Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_12 відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області, строк домашнього арешту, встановленого йому у період часу з 19 години до 07 години, із покладенням визначених обов`язків, до 16 квітня 2018 року включно.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю села Грушуватка П`ятихатського району Дніпропетровської області, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у період з 19 години до 07 години за адресою: АДРЕСА_2 , до 16 квітня 2018 року включно.

Покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, для участі в судовому засіданні по цій справі, в супроводі працівника поліції;;

- не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу суду у визначений час;

- уникати спілкування зі свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню.

Роз`яснивши ОСОБА_7 обов`язок працівників поліції відвідувати його за місцем проживання та перевіряти виконання покладених на нього судом обов`язків.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю села Нерудсталь П`ятихатського району Дніпропетровської області, строк тримання під вартою до 16 квітня 2018 року включно.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження до відома, направити до державної установи «Дніпровської установа виконання покарань (№4)», Жовтоводському ВП ГУНП України в Дніпропетровській області для належного виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3