Номер провадження: 11-кп/785/673/17
Номер справи місцевого суду: 1-206/2010
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
23.11.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 03.04.2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про дострокове погашення судимості, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 18.11.2010 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст.307, ч. 1 ст.308, ч. 1 ст.309, ч. 1 ст. 317 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2013 року, на підставі ст.81 КК України, ОСОБА_7 було замінено невідбуту частину строку покарання, призначеного вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 18.11.2010 року, з позбавлення волі на громадські роботи строком на 240 годин.

22.03.2017 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області з клопотанням про дострокове зняття судимості.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 03.04.2017 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про дострокове зняття судимості з тих підстав, що ОСОБА_7 був засуджений за вчинення тяжких злочинів, а, відповідно до вимог ч. 2 ст.91 КК України (зі змінами згідно Закону №1698-У11 від 14.10.2014 року), не допускається дострокове погашення судимості до закінчення строків, зазначених у ст. 89 КК України, осіб засуджених за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області скасувати та винести нову, якою зняти судимість за вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 18.11.2010 року, посилаючись на те, що суд при розгляді клопотання керувався ч. 2 ст.91 КК України (зі змінами згідно Закону №1698-У11 від 14.10.2014 року),в той час, як, в даному випадку, діяла більш м`яка норма, ч. 2 ст.91 КК України ( в редакції Закону України № 4652-УІ від 13 квітня 2012 р.).
Судом при розгляді клопотання не були прийняті до уваги дані про особу ОСОБА_7 , який позитивно характеризується з постійного місця роботи, документи щодо продовження навчання та бажання останнього отримати диплом про освіту без відмітки про судимість.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив частково задовольнити апеляційну скаргу та виключити з мотивувальної частини вказівку про застосування ст. 91 КК України ( в редакції Закону №1698-У11 від 14.10.2014 року), вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

У відповідності до приписів п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є незастосування судом закону, якій підлягає застосуванню.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Так, згідно п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Згідно ч.ч.1,2 ст. 91 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законом України № 4652-УІ від 13 квітня 2012 р.), якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.
Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 КК цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 18.11.2010 року ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст.307, ч. 1 ст.308, ч. 1 ст.309, ч. 1 ст. 317 КК України.

Згідно вимог ч.4 ст. 12 КК України, злочини, передбачені ч. 2 ст.307, ч. 1 ст.308 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2013 року, на підставі ст.81 КК України, ОСОБА_7 було змінено не відбута частина строку покарання призначеного вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 18.11.2010 року, з позбавлення волі на громадські роботи, строком на 240 годин, яке згідно з довідки начальника татарбунарського РВ КВІ УДПтС України в Одеській області ОСОБА_8 від 01.02.2016 року, ОСОБА_7 відбув 26.03.2014 року.

В ухвалі суду першої інстанції обґрунтовано встановлено, що ОСОБА_7 був засуджений за вчинення тяжких злочинів, станом на 26.03.2017 року відбув половину строку погашення судимості, передбаченого п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України.
Також апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки в ухвалі суду першої інстанції про те, що відсутні будь-які об`єктивні докази того, що ОСОБА_7 своєю поведінкою довів про повне виправлення та критичне ставлення до вчинених злочинів.
Доводи апеляційної скарги з цих питань також не підтверджені доказами, підстави для скасування судового рішення та задоволення клопотання засудженого про дострокове погашення судимості не встановлені.
Разом з тим, апеляційна скарга має бути задоволена в частині виключення з мотивувальної частини ухвали посилання на ч. 2 ст.91 КК України (зі змінами згідно Закону №1698-У11 від 14.10.2014 року), оскільки діяла ст. 91 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законом України № 4652-УІ від 13 квітня 2012 р.).
На підставі наведеного, згідно вимог ст. 409 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наведених підстав.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 419 КПК України апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 03.04.2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про дострокове погашення судимості змінити.
З мотивувальної частини ухвали Татарбунарського районного суду Одеської області від 03.04.2017 року виключити вказівку про застосування ст. 91 КК України (зі змінами згідно Закону №1698-У11 від 14.10.2014 року).

В іншій частині ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 03.04.2017 року залишити без змін.

Повний текст ухвали буде оголошений 28.11.2017 року, о 13:00 год.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_2