печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
Іменем України
06 квітня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні в залі Апеляційного суду в м. Києва в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 24.03.2015, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1. ст. 111 КК України, питання доцільності подальшого тримання обвинуваченого під вартою, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

До обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 07.04.2017 включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно він наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про доцільність продовження застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор вважав необхідним його продовження, посилаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшились із часу застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу: можливість переховуватись від суду, впливати на кримінальне провадження іншим чином, та вважав, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого, обвинувачений заперечували проти продовження строків тримання під вартою, зазначивши, що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, який постійно проживає в м. Києві разом із своєю цивільною дружиною, просили запобіжний захід змінити. Крім того, зазначили, що стан здоров`я обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора постійно погіршується та йому потрібно лікування, яке в умовах ізолятору є неможливим.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши наявні матеріали провадження, надходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Колегія суддів, вирішуючи питання щодо доцільності подальшого тримання обвинуваченого під вартою, виходить з тяжкості інкримінованого ОСОБА_7 злочину, а також з характеру інкримінованого злочину злочин проти основ національної безпеки України, а саме державна зрада: шпигунство (передача та збирання з метою передачі представнику іноземної організації відомостей, що становлять державну таємницю) і надання представнику іноземної організації, а саме співробітнику Федеральної служби безпеки Російської Федерації, допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Тож з урахуванням конкретного характеру інкримінованого ОСОБА_7 злочину, інкримінування його вчинення із використанням посади в Службі зовнішньої розвідки України, тих обставин, що інкримінований злочин мав місце в період проведення в України антитерористичної операції, та на даний час проведення антитерористичної операції продовжується, а також того, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень фундаментальних цінностей суспільства.

З урахуванням наведених обставин колегія суддів вважає, що навіть з урахуванням позитивних даних про особу обвинуваченого, який має вищу освіту, до затримання працював, не притягувався до кримінальної, адміністративної відповідальності, має постійне місце проживання, в провадженні наявні ризики, передбачені пунктами 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином), та у сукупності із конкретними обставинами справи ризик втечі та перешкоджання провадженню є таким, що унеможливлюють їх запобігання шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, та виправдовують подальше тримання ОСОБА_7 під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статями 109 114-1, 258 - 258-5, 260, 261 КК України.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 177, 183, 331, 206 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 04 червня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3