УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.11.2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні, в залі суду, клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_4 про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
Із поданого клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що один із мешканців будинку розташованого в АДРЕСА_1 ОСОБА_5 оформив на себе підвальні приміщення цього будинку, загальною площею 300,3 м. кв. та, відповідно до колективної заяви мешканців цього ж будинку оформлення права власності відбулось без їх згоди чим порушено їх права.
Водночас, допитані мешканці будинку заперечили факт підписання такої заяви, що підтверджується отриманими в процесі досудового розслідування показами наступних громадян: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші.
24.11.2017 року постановою слідчого вказані підвальні приміщення визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
В подальшому підвальні приміщення у АДРЕСА_1 , неодноразово відчужувались. При цьому, предметом злочину у вказаному кримінальному провадженні є саме вищевказані підвальні приміщення, що підтверджує їх правовий статус як речового доказу.
Згідно відомостей реєстру речових прав на нерухоме майно, наразі власником підвальних приміщень площею 300,3 кв.м. будинку АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 07.11.2000 року, видавник: Ужгородський РВУМВС України в Закарпатській області, країна громадянства: Україна, адреса проживання: АДРЕСА_2 .
Клопотання мотивоване тим, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що рішення про визнання права на нерухоме майно за ОСОБА_5 було прийнято внаслідок обману, оскільки відбулось на підставі підробленого документа - заяви мешканців будинку АДРЕСА_1 , яку ті не підписували.
Захід забезпечення кримінального провадження тимчасове вилучення майна, застосований з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
ОСОБА_13 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України:
2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення
Досудовим розслідуванням встановлено, що один із мешканців будинку розташованого в АДРЕСА_1 ОСОБА_5 оформив на себе підвальні приміщення цього будинку, загальною площею 300,3 м. кв. та, відповідно до колективної заяви мешканців цього ж будинку оформлення права власності відбулось без їх згоди чим порушено їх права.
24.11.2017 року постановою слідчого вказані підвальні приміщення визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Згідно відомостей реєстру речових прав на нерухоме майно, наразі власником підвальних приміщень площею 300,3 кв.м. будинку АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 07.11.2000, видавник: Ужгородський РВУМВС України в Закарпатській області, країна громадянства: Україна, адреса проживання: АДРЕСА_2 .
У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Заслухавши пояснення сторін з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи те, що підвальні приміщення площею 300,3 кв.м. будинку АДРЕСА_1 визнані слідчим речовим доказом у кримінальному провадженні, для збереження такого речового доказу, забезпечення проведення експертних досліджень щодо вартості такого майна, унеможливлення проведення будь-яких ремонтних робіт чи реконструкцій, проведення подальшої перереєстрації підвалів на третіх осіб, з метою встановлення осіб винних у вчиненні кримінального правопорушення та попередження негативних наслідків у ході досудового розслідування, приходжу до переконання, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на об`єкт нерухомості - підвальні приміщення загальною площею 300,3 м.кв. у будинку, розташованому на АДРЕСА_1 , які складаються з поз.: I, VIII, IX, X, XI, XII, XIII, XIV, XV, XVI, XVII, XVIII, XIX, XX, XX' - XX''''', VIII', XXXIV, які відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебувають у власності ОСОБА_13 , мешканця АДРЕСА_2 та заборонити проводити будь-які ремонтні роботи чи реконструкції, розпоряджатись, використовувати, відчужувати, проводити будь-які нотаріальні дії щодо вказаного об`єкту нерухомості.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії).
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1