Ухвала
Іменем України

03 квітня 2018 року

м. Київ
Справа № 480/1006/14

Провадження № 51-5206 ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 02 лютого 2015 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001561,
встановила:
Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації майна згідно ч. 2 ст. 59 КК.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 02 лютого 2015 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушив питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку. До скарги додав клопотання, в якому просить поновити строк касаційного оскарження, мотивуючи тим, що вступив у справу лише 02 березня 2018 року на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши надані захисником матеріали, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути предметом касаційного розгляду, оскільки подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого у ст. 426 КПК, та за відсутності підстав для його поновлення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі заяви, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
З копій доданих до касаційної скарги судових рішень вбачається, що під час розгляду кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанції захист інтересів ОСОБА_5 здійснював адвокат ОСОБА_6 , який був присутнім в судовому засіданні апеляційної інстанції 02 лютого 2015 року під час проголошення апеляційним судом ухвали.
За таких обставин, строк на касаційне оскарження судових рішень щодо ОСОБА_5 для захисника закінчився 03 травня 2015 року, однак протягом встановленого строку правом на касаційне оскарження захисник не скористався.
З огляду на це, вступ у справу захисника ОСОБА_4 більше ніж через три роки з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції не є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження та не може бути підставою для його поновлення.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
Відмовити захиснику ОСОБА_4 в поновленні строку касаційного оскарження.
Касаційну скаргу захисника на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 02 лютого 2015 року щодо ОСОБА_5 повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3