Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
попереднього розгляду

30 квітня 2014 р. м. Рівне

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1 з участю прокурора ОСОБА_2 при попередньому розгляді кримінальної справи за апеляціями прокурора ОСОБА_3 , який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, засудженого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 18 лютого 2014 року щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.187, ч.2 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в :

Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 18 лютого 2014 року ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ч.1 ст.187 КК України на 4 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.289 КК України на 6 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задоволено частково та постановлено стягнути з ОСОБА_4 на її користь 2780 грн. матеріальної шкоди та 17 000 грн. моральної шкоди.

В апеляції прокурор ставить питання про скасування вироку і постановлення нового, яким пропонує призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.2 ст.289 КК України 6 років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 2 ст.187 КК України 9 років позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 9 років позбавлення волі. При цьому посилається на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права а саме судом першої інстанції невірно вказано у вироку, що ОСОБА_4 не має судимості.

Засуджений ОСОБА_4 у своїй апеляції просить вирок змінити, виправдати його за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки суд не прийняв до уваги доказів, які можуть мати істотне значення для вирішення справи.

Потерпіла ОСОБА_6 ставить питання про скасування вироку в частині як кваліфікації дій засудженого і призначення покарання, так і вирішення цивільного позову у зв`язку з порушенням судом норм процесуального і матеріального права, та просить постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_4 на 15 років позбавлення волі та задовольнити її цивільний позов у повному обсязі.

Згідно ст.350 Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року (далі - КПК 1960 р.) в апеляції зазначаються: назва суду, якому адресується апеляція; особа, яка подає апеляцію; вирок, ухвала чи постанова, на які подається апеляція, і назва суду, який їх постановив; вказівка на те, в чому полягає незаконність вироку, ухвали, постанови та доводи на її обґрунтування; прохання особи, яка подає апеляцію; перелік документів, які додаються до апеляції. При обґрунтуванні прокурором та захисником необхідності зміни чи скасування вироку, ухвали, постанови апеляція повинна містити посилання на відповідні аркуші справи.

Проте вказаним вимогам кримінально-процесуального законодавства апеляція прокурора не відповідає.
?? Згідно ст.367 КПК 1960 р. підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в апеляційному суді є:
1) однобічність або неповнота дізнання, досудового чи судового слідства;
2) невідповідність висновків суду, викладених у вироку (постанові), фактичним обставинам справи;
3) істотне порушення кримінально-процесуального закону;
4) неправильне застосування кримінального закону;
5) невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.
Всупереч вказаній статті прокурор в апеляції покликався на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Вичерпний перелік випадків, в яких апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і постановлює свій вирок, містить ст.378 КПК 1960 р. Однак в апеляції не зазначено чому необхідно постановити новий вирок.
Розгляд справи за апеляцією провадиться у відповідності до положень глави 30 (ст.ст.256-382) КПК 1960 р., натомість прокурор послався на ст.ст.392, 393, 395, п.4 ст.14, 408, 413 КПК України.
Також в апеляції міститься покликання на довідку ВІТ УМВС України в Рівненській області, проте на порушення вимог ст.350 КПК 1960 р. відсутнє посилання на відповідні аркуші справи.
Окрім того, пропозиція щодо призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років, яке ближче до верхньої межі санкції ч.2 ст.187 КК України, не мотивована.
Скільки додано копій апеляції, прокурор не зазначив (т.4 арк.82).

Апеляція засудженого ОСОБА_4 містить суперечності, які унеможливлюють підготовку справи до її апеляційного розгляду (т.4 арк.84-87).
Так у мотивувальній частині апеляції ставиться питання про скасування вироку у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи внаслідок не прийняття до уваги доказів, які можуть мати істотне значення для вирішення справи, а також безпідставність повного задоволення цивільного позову щодо відшкодування матеріальної шкоди та компенсації моральної шкоди.
Натомість у прохальній частині апеляції засуджений просить змінити вирок та виправдати його за ч.2 ст.289 і ч.2 ст.185 КК України. Також ОСОБА_4 просить застосувати до нього ст.75 КК України - відстрочити виконання призначеного судом покарання. Проте ст.75 КК України передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням. Вказані суперечності не дозволяють вирішити питання, пов?язані з підготовкою справи до апеляційного розгляду.

На даний час доповнень чи змін до вказаних апеляцій в суд не надійшло.
Згідно з вимогами ч.1 ст.352 КПК України 1960 р., у разі невиконання особою, яка подала апеляцію, вимог, передбачених статтею 350 цього Кодексу, головуючий своєю постановою залишає апеляцію без руху та повідомляє про необхідність виконання зазначених вимог закону протягом семи діб з моменту одержання повідомлення.
Недотримання судом першої інстанції вимог ст.352 КПК 1960 р. унеможливлює розгляд справи в апеляційній інстанції у призначений строк, а тому дана справа підлягає поверненню в суд першої інстанції для виконання вимог ст.352 КПК 1960 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 357, 359 КПК України (в редакції 1960 року),
п о с т а н о в и в :

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.187 КК України повернути Рівненському районному суду Рівненської області для виконання вимог ст.ст.350, 352 КПК 1960 р.

Суддя