Справа № 751/2224/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1059/2017
Категорія - ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 09 листопада 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010595, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 вересня 2017 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернігів, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком від 11 серпня 2009 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 187, 71 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений по відбуттю строку покарання 20 липня 2016 року,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 вересня 2017 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Строк відбування покарання визначено рахувати з 13 квітня 2017 року, тобто з часу його фактичного затримання.

У відповідності до ст. 72 КК України, ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з 13 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишено без змін, у виді тримання під вартою.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга, в якій він просив скасувати рішення місцевого суду, оскільки виявив незгоду з кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 27 жовтня 2016 року близько 18 год. 00 хв. перебуваючи в кімнаті квартири АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, шляхом нанесення щонайменше одного удару в область обличчя ОСОБА_9 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді параорбітальної гематоми та забиття м`яких тканин обличчя справа, які згідно висновку експерта № 1209 від 30 листопада 2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи стійкої втрати працездатності, відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 500 грн., що належать ОСОБА_9 та сережками з металу жовтого кольору, вагою 1,48 г, вартістю 886 грн. 71 коп., що належать ОСОБА_10 , а всього заволодів майном на загальну суму 1386 грн. 71 коп.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали вимоги, викладені в поданій апеляційній скарзі, думку прокурора, який заперечив проти вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

Розглянувши кримінальне провадження в межах поданої апеляційної скарги встановлено, що вина ОСОБА_8 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, повністю доведена в суді першої інстанції зібраними під час досудового слідства доказами, які були оцінені судом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не визнав, та показав, що 27 жовтня 2016 року у нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_9 , після чого він зайшов до кімнати, та з ліжка забрав червону коробочку і пішов геть. Потерпілий вибіг за ним у під`їзд, де знову виник конфлікт, в ході якого він наніс ОСОБА_9 близько 2-3 ударів ногою по тулубу. В подальшому він попросив ОСОБА_11 здати до ломбарду сережки, на що останній погодився та здав їх за 840 грн.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілого і свідків.

Так, зокрема, вина у вчиненні передбаченого за ч. 2 ст. 186 КК України кримінального правопорушення підтверджується показами потерпілого ОСОБА_9 , наданих ним під час розгляду справи в суді першої інстанції, який показав, що 27 жовтня 2016 року у нього з ОСОБА_8 з приводу встановлення склопакету виник конфлікт, в ході якого останній почав вимагати у нього гроші, а потім наніс йому удар в ділянку шиї, в область челюсті, вирвав гроші з рук, зняв куртку і почав витрушувати кишені, з яких випала червона коробка з золотими сережками, забравши яку, наніс йому на площадці ще один удар. Після інциденту він звернувся до травмпункту та поліції.

Вищевикладені показання потерпілого з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_8 повністю підтвердив під час розгляду справи в суді першої інстанції свідок ОСОБА_12 , та показав, що в кінці жовтня 2016 року у вечірній час був очевидцем нанесення обвинуваченим ОСОБА_8 2-3 ударів рукою по тулубу і в обличчя потерпілому ОСОБА_13 .

З показань допитаної в місцевому суді свідка ОСОБА_10 вбачається, що 27 жовтня 2016 року о 20 год., зі слів її чоловіка вона дізналася про розбитий склопакет та про те, що його побив її брат ОСОБА_8 який забрав гроші і сережки, після чого ОСОБА_9 звернувся в травмпункт. Після бійки 27 жовтня 2016 року у ОСОБА_9 виникла гематома біля вуха, біля челюсті, в області голови.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_11 , наданими ним в місцевому суді, підтверджується факт заволодіння ОСОБА_8 , золотих сережок, що також підтвердив у своїх показаннях і сам обвинувачений, які на прохання обвинуваченого він здав в ломбард, за що отримав грошові кошти у розмірі 840 грн., які віддав останньому.

Зокрема, суд першої інстанції свої висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, окрім вищевикладених показань свідків, обґрунтував відомостями, що містяться у: протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.10.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_9 просив провести перевірку за фактом крадіжки грошей в сумі 500 грн. та сережок з металу жовтого кольору ОСОБА_8 (а.с.69); висновку судово-медичної експертизи № 1209 від 08 грудня 2016 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_9 , наявне тілесне ушкодження у вигляді параорбітальної гематоми та забиття м`яких тканин обличчя справа, котре виникло від дії тупого предмету і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності (а.с.74-75); протоколі проведення слідчого експерименту та ілюстративній таблиці до нього від 06 січня 2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 , в ході якого останній, добровільно погодившись на проведення цієї слідчої дії, в деталях продемонстрував про обставини скоєння ним злочину (а.с.80-83); протоколі проведення слідчого експерименту та ілюстративній таблиці до нього від 04 квітня 2017 року, за участю потерпілого ОСОБА_9 , в ході якого останній, добровільно погодившись на проведення цієї слідчої дії, в деталях продемонстрував про обставини скоєння злочину(а.с.85-90); договорі фінансового кредиту № ДОН від 27 жовтня 2016 року з ломбарду «Благо», укладеного з ОСОБА_11 , відповідно до якого 27 жовтня 2016 року до ломбарду здані пара золотих сережок, вагою 1,48 г, за що отримані кошти 840 грн. (а.с.73).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що в своїй сукупності досліджені судом докази беззаперечно свідчать про наявність у діях ОСОБА_8 факту відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, а тому вважає, що суд з достатньою повнотою перевірив всі доводи обвинуваченого та його захисника в судовому засіданні, виклав чіткий аналіз окремих доказів та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, позицію обвинуваченого ОСОБА_8 , щодо його непричетності до інкримінованого йому в вину злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України суд першої інстанції вірно розцінив як захисну, спрямовану на уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки вона протирічить висновкам суду, яких він дійшов під час вивчення матеріалів кримінального провадження та дослідження доказів.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, при призначенні ОСОБА_8 виду та міри покарання місцевий суд врахував ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який ніде не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався, але неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність обставин що пом`якшують чи обтяжують покарання, а тому, на переконання колегії суддів, обґрунтовано прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Всі обставини, які слід врахувати під час визначення міри та виду покарання, районним судом були враховані та на думку колегії суддів, ним в повній мірі були дотримані вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання у визначеному розмірі є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи вищезазначене, колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б як наслідок тягли за собою скасування ухваленого обвинувального вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3