АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16
захисників ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,
ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,
ОСОБА_22 ,
ОСОБА_23 ,
ОСОБА_24
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва заяву захисника ОСОБА_17 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про відвід прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_25 ,

в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, та йому призначити покарання: за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі; за ч. 2 ст. 357 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 162 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 189 КК України, із застосуванням ст. 54 КК України, у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням спеціального звання - лейтенант міліції; за ч. 3 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 54 КК України, у виді 9 років позбавлення волі з позбавленням спеціального звання - лейтенант міліції.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волі, з позбавленням спеціального звання - лейтенант міліції.
ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано: за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення; за ч. 3 ст. 382 КК України, у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили - залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 10 березня 2016 року.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_7 перебування в установах попереднього ув`язнення з 10 березня 2016 року по 07 квітня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 120, ч. 2 ст. 353 КК України та йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 353 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 120 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 146 КК України у виді 8 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 127 КК України у виді 10 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді 10 років позбавлення волі.
ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 1 ст. 255 КК України, у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили - залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 09 вересня 2015 року.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_8 перебування в установах попереднього ув`язнення з 09 вересня 2015 року по 07 квітня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 120, ч. 2 ст. 353 КК України, та йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 353 КК України, у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 120 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 153 КК України у виді 6 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 146 КК України у виді 7 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 127 КК України у виді 9 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 визначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_9 остаточно визначено покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
ОСОБА_9 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 1 ст. 255 КК України, у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили залишено без зміни.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з 10 березня 2016 року.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_9 перебування в установах попереднього ув`язнення з 10 березня 2016 року по 07 квітня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 153 КК України, та йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 153 КК України, із застосуванням ст. 54 КК України, у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням спеціального звання - молодший сержант міліції; за ч. 3 ст. 146 КК України, із застосуванням ст. 54 КК України, у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням спеціального звання - молодший сержант міліції; за ч. 2 ст. 127 КК України, із застосуванням ст. 54 КК України, у виді 9 років позбавлення волі з позбавленням спеціального звання - молодший сержант міліції.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_11 остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волі, з позбавленням спеціального звання - молодший сержант міліції.
ОСОБА_11 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили - залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 ухвалено рахувати з 17 червня 2015 року.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_11 перебування в установах попереднього ув`язнення з 17 червня 2015 року по 07 квітня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 353 КК України та йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 353 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 146 КК України у виді 7 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 127 КК України у виді 9 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_10 визначено остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волі.
ОСОБА_10 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 1 ст. 255 КК України, у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили - залишено без зміни.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 ухвалено рахувати з 17 червня 2015 року.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_10 перебування в установах попереднього ув`язнення з 17 червня 2015 року по 07 квітня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_12 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 120, ч. 2 ст. 353 КК України, та йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 353 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 120 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 146 КК України у виді 7 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 127 КК України у виді 9 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_12 остаточно визначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.
ОСОБА_12 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 1 ст. 255 КК України, у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили - залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 ухвалено рахувати з 17 червня 2015 року.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_12 перебування в установах попереднього ув`язнення з 17 червня 2015 року по 07 квітня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_13 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 353 КК України, та йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 353 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 146 КК України у виді 6 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 127 КК України у виді 8 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_13 визначено остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі.
ОСОБА_13 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 1 ст. 255 КК України, у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_13 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили - залишено без зміни.
Строк відбування покарання ОСОБА_13 ухвалено рахувати з 13 квітня 2016 року.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_13 перебування в установах попереднього ув`язнення з 13 квітня 2016 року по 07 квітня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_14 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України, та йому призначено покарання: за ч. 3 ст. 146 КК України, із застосуванням ст. 54 КК України, у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням спеціального звання молодший сержант міліції; за ч. 2 ст. 127 КК України, із застосуванням ст.ст. 54, 69 КК України, у виді 4 років позбавлення волі, з позбавленням спеціального звання - молодший сержант міліції.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_14 визначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням спеціального звання - молодший сержант міліції.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_14 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.
Зобов`язано ОСОБА_14 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
ОСОБА_14 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_14 у вигляді домашнього арешту залишено без зміни, із забороною обвинуваченому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. наступного дня, та зобов`язанням прибувати за кожною вимогою суду, а також носити електронний засіб контролю.
ОСОБА_15 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, та йому призначено покарання, із застосуванням ст. 54 КК України, у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням спеціального звання - молодший сержант міліції.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_15 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.
Зобов`язано ОСОБА_15 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
ОСОБА_15 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_15 з тримання під вартою змінено на домашній арешт, із звільненням його з-під варти негайно, із забороною обвинуваченому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 21 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. наступного дня, та зобов`язанням його прибувати за кожною вимогою суду, а також носити електронний засіб контролю.
Роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_15 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_15 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
ОСОБА_26 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, та йому призначено покарання, із застосуванням ст. 54 КК України, у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням спеціального звання - молодший сержант міліції.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_26 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строкомна 2 роки.

Зобов`язано ОСОБА_26 періодично з`являтися для реєстрації по уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з потань пробації про зміну місця проживання.
ОСОБА_26 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_26 з тримання під вартою змінено на домашній арешт, із звільненням його з-під варти негайно, із забороною обвинуваченому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 21 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. наступного дня, та зобов`язанням його прибувати за кожною вимогою суду, а також носити електронний засіб контролю.
Роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_26 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_26 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
ОСОБА_16 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, та йому призначено покарання, із застосуванням ст. 54 КК України, у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням спеціального звання молодший сержант міліції.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_16 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.
Зобов`язано ОСОБА_16 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
ОСОБА_16 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано: за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення; за ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 127 КК України, у зв`язку із недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_16 з тримання під вартою змінено на домашній арешт, із звільненням його з-під варти негайно, із забороною обвинуваченому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , у період часу з 21 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. наступного дня, та зобов`язано його прибувати за кожною вимогою суду, а також носити електронний засіб контролю.
Роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_16 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_16 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
Стягнуто з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 на користь УК в Оболонському районі м. Києва (код 24060300, , рахунок 0006) судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 7750 гривень з кожного.
На вказаний вирок суду першої інстанції надійшли апеляційні скарги прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_25 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_28 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_20 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_29 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_20 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_20 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_29 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_18 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_19 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_21 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_22 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_22 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_22 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_29 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_16 , захисника ОСОБА_29 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_26 , та захисника ОСОБА_17 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .
Ухвалою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 29 травня 2017 року відкрито апеляційне провадження за вказаними апеляційними скаргами. Ухвалою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 02 червня 2017 року апеляційний розгляд призначено на 15 вересня 2017 року.
У судовому засіданні 16 березня 2018 року захисник ОСОБА_17 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 заявив відвід прокурорам ОСОБА_5 та ОСОБА_25 , посилаючись на те, що у розумінні п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України та ст. 17 Закону України "Про прокуратуру", ОСОБА_25 та ОСОБА_5 не є прокурорами, оскільки вказані норми не містять положень про військову прокуратуру та посади, які займають ОСОБА_25 та ОСОБА_5 , а тому, на думку захисника, не можуть представляти сторону обвинувачення та брати участь у судовому проваджені.
Крім того, захисник ОСОБА_17 зазначав, що заступник Генерального прокурора - Головний військовий прокурор ОСОБА_30 , який є керівником ОСОБА_25 та ОСОБА_5 , неодноразово, до завершення судового розгляду у кримінальному провадженні, висловлювався у засобах масової інформації про винуватість обвинувачених в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях.
При цьому, захисник зазначав, що під час досудового розслідування, 22 березня 2016 року ОСОБА_30 був допитаний у якості свідка в даному кримінальному провадженні, а тому, з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 77 КПК України, незаконно визначив групу прокурорів у даному кримінальному провадженні.
Заслухавши думку захисників ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які підтримали заяву захисника ОСОБА_17 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про відвід прокурорів, заслухавши думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти заявленого відводу, обговоривши доводи заяви про відвід, колегія суддів приходить до висновку, що заява про відвід прокурорів задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Вичерпний перелік підстав, з яких прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, передбачений ст. 77 КПК України.
Згідно абзацу ч. 1 ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
Згідно даних постанов заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурору ОСОБА_31 від 30 вересня 2015 року, у кримінальному провадженні №0002025, від 02 лютого 2016 року у кримінальному провадженні №0000348, від 23 вересня 2015 року у кримінальному провадженні №0000044, та від 18 квітня 2016 року у кримінальному провадженні №0001038, визначено групу прокурорів у даних кримінальних провадженнях.
Старшим групи прокурорів призначено прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 .
До складу прокурорів у даних кримінальних провадженнях вищезазначеними постановами включено старшого прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_25 .
Враховуючи наведене, посилання захисника ОСОБА_17 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на те, що прокурори ОСОБА_5 та ОСОБА_25 підтримують державне обвинувачення у кримінальному провадженні без законних повноважень, є безпідставними та спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Доводи захисника ОСОБА_17 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 стосовно того, що у розумінні п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України та ст. 17 Закону України "Про прокуратуру", ОСОБА_25 та ОСОБА_5 не є прокурорами, оскільки вказані норми не містять положень про військову прокуратуру та посади, які займають ОСОБА_25 та ОСОБА_5 , не грунтуються на вимогах закону.
Інші наведені захисником у заяві про відвід прокурорам доводи не свідчать про наявність безумовних обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в упередженості прокурорів ОСОБА_25 та ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні.
Обставин, що виключають участь прокурорів ОСОБА_25 та ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, визначених статтею 77 КПК України, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 75, 77, 81 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_17 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про відвід прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_25 відмовити.
Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :
____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3