Справа № 466/161/15-к
УХВАЛА
про надання дозволу на затримання
з метою приводу
«23» листопада 2017 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , розглянув у закритому судовому засіданні клопотання слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Тельманове Донецької області, українця, гр. України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 , адреса батьків: АДРЕСА_3 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , командира взводу викладача навчальної роти підготовки фахівців високо мобільних десантних військ, військової розвідки та підрозділів спеціального призначення, старшого лейтенанта,

з метою його приводу для участі в розгляді клопотання слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 про застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 15 липня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України,

у с т а н о в и в :

22 листопада 2017 року слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зіслався на те, що 19.06.2006 ОСОБА_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом у Збройні Сили України, тому, у відповідності до ч.5 п. 4 ст. 2 та ч.2 п.1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу.

25.10.2013 старший лейтенант ОСОБА_5 зарахований у списки особового складу військової частини НОМЕР_1 та проходив військову службу на посаді командира взводу - викладача навчальної роти підготовки фахівців високо мобільних десантних військ, військової розвідки та підрозділів спеціального призначення.

Під час проходження військової служби у відповідності до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України старший лейтенант ОСОБА_5 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок. Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України „Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, старший лейтенант ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, ЗО, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника). У ході досудового розслідування зазначеного кримінального правопорушення встановлено, що на підставі рапорту старшого лейтенанта ОСОБА_5 від 20.05.14 вх.№1192 за клопотанням командира навчальної роти підготовки фахівців високомобільних десантних військ, військової розвідки та підрозділів спеціального призначення майора ОСОБА_7 , командиром військової частини НОМЕР_1 була надана щорічна основна відпустка за 2014 рік старшому лейтенанту ОСОБА_5 для вирішення сімейно-побутових питань. Допитом свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 встановлено, шо старший лейтенант ОСОБА_5 (надалі - ОСОБА_5 ) мав схвальну позицію, щодо здійснення анексії Російською Федерацією у Автономній республіці Крим та, вирушавши у чергову відпустку, в останнього вже існував намір не з`являтись в подальшому для продовження проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 , а відтак він же зібравши всі свої речі за допомогою лінії експрес доставки ТОВ «Нова Пошта» передав їх за місцем проживання своїх батьків. Окрім того, про особливий період несення військової служби старшому лейтенанту ОСОБА_5 було достеменно відомо і до часу вибуття у відпустку з розташування військової частини останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання. Водночас, старшому лейтенанту ОСОБА_5 доведено під особистий підпис положення та зміст статей Кримінального кодексу України та відповідальність за їх вчинення. Проте, 26.06.2014 року старший лейтенант ОСОБА_5 у розташування військової частини НОМЕР_1 на сьогоднішній день, так і не повернувся.

Окрім того, з повідомлення від 26.09.2014 № 5/1962 начальника оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що старший лейтенант ОСОБА_5 29.05.2014 залишив територію України, перетнувши українсько-російський кордон в напрямку Російської Федерації через пункт протеку «Успенка» Донецької області, та до сьогоднішнього дня не повернувся.

Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_10 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість іа несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 26.06.2014 без поважних причин не з`явився на службу до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з основної щорічної відпустки за 2014 рік та 29.05.2014 покинув територію України, шляхом вибуття на територію Російської Федерації, та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби, чим вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.

10.11.2014 року ОСОБА_5 в порядку ч.1 ст. 278, ч.1 ст. 111, ч.1,2 ст. 135 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України та 11.11.2014 через подальше ухилення від з`явлення до органу досудового розслідування та переховування, останнього оголошено в розшук, а досудове розслідування у кримінальному провадженні №00005 5 зупинено.

Обставинами, що дають підстави підозрювати старшого лейтенанта ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є повідомлення командира в/ч - п/п НОМЕР_1 та матеріали службового розслідування по факту не прибуття останнього на військову службу, показання свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які кожен окремо підтвердили, що старший лейтенант ОСОБА_5 з 26.06.2014 відсутній на службі без поважних причин, повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 про неможливість встановлення місця перебування ОСОБА_5 , повідомлення начальника оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 про перетин ОСОБА_5 українсько-російського кордону в напрямку Російської Федерації.

Враховуючи те, що строк дії ухвали слідчого судді від 15.01.2014 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчився 15.07.2015, ОСОБА_5 до вказаної дати затриманий та доставлений до суду не був, тому виникла необхідність про звернення до слідчого судді для поновлення строків клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З врахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від проходження військової служби переховується від органів досудового розслідування та суду, тому слід прийти до висновку про неможливість запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, викладених в описовій частині цього клопотання, застосуванням більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам.

Обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , може призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду, з огляду на що, тримання ОСОБА_5 під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового слідства та судового розгляду справи, слідчий просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При розгляді клопотання встановлено наступне.

15 липня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 внесено дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5

10.11.2014 року військовою прокуратурою Львівського гарнізону винесено повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.408 КК України.

11.11.2014 року через подальше ухилення від з`явлення до органу досудового розслідування та переховування, ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Строк дії ухвали слідчого судді від 15.01.2014 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчився 15.07.2015 року.

При розгляді даного клопотання в суді доведено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які вказує слідчий та прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи дане клопотання, приймається до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду, на виклики не відповідає, а тому з урахуванням наведеного дане клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176, 177, 178, 184, 187, 188, 189, 190 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала втрачає законну силу 23 травня 2018 року.

Виконання ухвали доручити слідчому військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 : м. Львів, вул. Клепарівська, 20, тел. роб.: НОМЕР_2 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_13 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1