Ухвала
Іменем України

19 лютого 2018 р.

м. Київ
Справа № 707/1899/16-к

Провадження № 51-1773ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь в судах першої та апеляційної інстанцій, на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 19 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 19 червня 2017 року ОСОБА_4 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 191 КК України та виправдано, оскільки в її діях відсутній склад вказаного кримінального правопорушення.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 17 жовтня 2017 року вказаний вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями прокурор подав до касаційного суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати вирок місцевого суду і ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2018 року касаційну скаргу прокурора залишено без руху, з наданням йому десятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання. Також прокурору було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах строку на усунення недоліків, прокурор повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, проте недоліки, на які йому наголошував суд касаційної інстанції у своїй ухвалі, він не усунув.
Як вже зазначав касаційний суд, відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
При цьому Суд звернув увагу прокурора на те, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, а тому, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при винесенні цих рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції
Однак, ставлячи питання про необхідність скасування постановлених щодо ОСОБА_4 судових рішень, прокурор знову не конкретизував, яких порушень вимог закону допустився апеляційний суд, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення і були б безумовною підставою відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України для скасування оскаржуваного судового рішення касаційним судом з огляду на положення статей 370, 412, 419 цього Кодексу.
Викладені у повторній касаційній скарзі прокурора доводи знову зводяться до надання оцінки доказам та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що, як вказував Суд при залишенні касаційної скарги без руху, в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПКУкраїни, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що прокурор не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд,
постановив:
Повернути касаційну скаргу прокурора на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 19 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_4 , разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3