ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2017 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , законний представник потерпілого ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0009232 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; засудженого 28.12.1989 Ленінградським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 81, ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 215-3 КК України (КК в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі, 02.10.1993 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 03.03.1995 Ленінградським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 215-3 КК України (КК в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі, 12.05.1998 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 27.04.1999 Ленінградським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 141 КК України (КК в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі. 26.01.2004 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 17.09.2004 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. 07.08.2005 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 21.07.2006 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. 26.10.2010 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 23.12.2010 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. 29.01.2013 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 11.09.2014 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 02.12.2014 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 1 місяців позбавлення волі;

- 11.03.2015 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. 21.10.2016 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання; непрацюючого; за ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів проти власності, маючи незняту на непогашену судимість, на шлях виправлення не став та знову вчинив майновий злочин.

Так, ОСОБА_7 18.10.2017 приблизно о 14 год. на зупинці громадського транспорту вул. Зодчих в м. Києві, у неповнолітнього ОСОБА_8 , повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_7 18.10.2017, перебуваючи на зупинці громадського транспорту вул. Зодчих в м. Києві, не маючи постійного джерела доходів, з метою покращення свого матеріального становища вирішив повторно вчинити крадіжку чужого майна громадян.

Цього ж ня приблизно о 14 год. коли ОСОБА_7 продовжував знаходитись на зупинці громадського транспорту звернув увагу на раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого в кишені куртки він помітив мобільний телефон марки Нокіа 5228 в корпусі білого кольору. В цей час ОСОБА_7 вирішив повторно, таємно викрасти у неповнолітнього ОСОБА_5 вищевказаний мобільний телефон Нокіа 5228 в корпусі білого кольору, який належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 , знаходячись поряд з неповнолітнім ОСОБА_5 непомітно витягнув із кишені куртки останнього вищевказаний мобільний телефон марки Нокіа 5228 вартістю 500 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку Лайфселл вартістю 30 грн., а всього майна на суму 530 грн. Після цього ОСОБА_7 втік з місця вчинення злочину, однак згодом з викраденим майном був затриманий працівниками поліції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснившии, що приблизно о 14 год. 18.10.2017 на зупинці громадського транспорту вул. Зодчих в м. Києві, помітив раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_5 , у якого з кишені таємно викрав мобільний телефон Нокіа 5228. З місця подій втік, але був затриманий працівниками поліції.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_7 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку) - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів та вчинення злочину щодо малолітнього.

При призначенні обвинуваченому покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, повернув викрадене, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за неможливе виправлення ОСОБА_7 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за вчинений ним злочини в межах санкції ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Київський слідчий ізолятор», залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з 18 жовтня 2017 року, тобто з моменту його затримання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: