Провадження № 1-кп/317/29/2017
Справа № 317/4097/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю:
прокурорів ОСОБА_4
ОСОБА_5
ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001647 від 07.09.2016 р. відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, інваліда третьої групи, розлученого, зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24.11.2016 р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
07 вересня 2016 року, приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_8 через вхідну хвіртку зайшов на територію вказаного домоволодіння, підійшов до будинку та через вікно проник до нього. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_8 викрав з кімнати зазначеного будинку наступне майно, яке належить потерпілому ОСОБА_10 : ноутбук «Lenovo V-560» вартістю 3800 грн. 00 коп., жіночий годинник «Playboy» вартістю 300 грн. 00 коп., ланцюжок з білого металу з кулоном у вигляді долонь вартістю 100 грн. 00 коп. та запальничку «Pezo» вартістю 50 грн. 00 коп. Після цього ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 було завдано матеріальної шкоди на суму 4250 грн. 00 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що знає потерпілого ОСОБА_10 ще з 1980-х років як працівника органів внутрішніх справ. ОСОБА_11 кілька разів обіцяв йому посприяти у вирішенні питання щодо не притягнення його до кримінальної відповідальності, за що брав гроші у його батьків, але своїх обіцянок не виконав та зробив так, щоб його було позбавлено волі. Приблизно у 2006 році він вирішив помститися ОСОБА_10 за це. 07 вересня 2016 року приблизно об 11 год. 00 хв. він прийшов до домоволодіння ОСОБА_10 , яке розташоване біля магазину по АДРЕСА_2 (номера будинку він не знає) та подзвонив у дзвінок на вхідних воротах. Після того як йому ніхто не відчинив, він через вхідні ворота зайшов на територію подвір`я ОСОБА_10 , підійшов до відкритого вікна у будинку та через це вікно проник до кімнати. В кімнаті він взяв зі столу ноутбук з зарядним пристроєм, блок цигарок з верхньої шухляди столу, годинник, запальничку та металевий ланцюжок з кулоном. Після цього він покинув приміщення будинку ОСОБА_10 через вікно та вийшов з подвір`я через вхідні ворота. Наступного дня він поїхав до міста Запоріжжя, де на ринку «Універсам» продав все зазначене майно незнайомим людям приблизно за 1950,00 грн. Гроші, отримані від викраденого майна, він роздав безпритульним там же на території ринку. Собі він нічого не залишив, оскільки мотивом викрадення майна у ОСОБА_10 була лише помста. Корисного мотиву він не мав.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, є доведеною.
Окрім часткового визнання своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, вина ОСОБА_8 доведена сукупністю зібраних в кримінальному провадженні доказів: показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , протоколами слідчих дій.
Так, потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він знає обвинуваченого ОСОБА_8 давно, оскільки раніше він працював в органах внутрішніх справ та проводив оперативно-розшукові заходи відносно ОСОБА_8 коли тому було близько 18 років. Зазначив, що він проживає в АДРЕСА_2 . 07 вересня 2016 року в обідній час він закрив будинок на замок та поїхав по справах до міста Запоріжжя. Через деякий час, коли він вже їхав по місту Запоріжжю, йому подзвонила його донька, яка мала приїхати до нього в гості, та сказала, що підходячи до подвір`я вона помітила, що у будинку відкрите вікно, а москітна сітка з вікна знята і стоїть поруч. Також донька повідомила йому, що перед тим, як підійти до подвір`я вона заходила до магазину, який розташований поруч, і продавець їй сказала, що приходив якийсь неохайний чоловік та питав про нього. Він одразу викликав поліцію та поїхав додому. Вдома він побачив, що з його кабінету зник ноутбук Леново, жіночий годинник, запальничка та ланцюжок з кулоном. Крім того, з верхньої шухляди столу зник блок цигарок. Оскільки його будинок та подвір`я обладнані відеокамерами, вони разом з робітниками поліції одразу продивились відеозаписи з цих камер. Тоді йому здалось, що цей чоловік був дуже схожий на ОСОБА_14 , якого він знав ще у молодості. Після цього він пішов до магазину, який розташований поруч та запитав у продавця про чоловіка, який його шукав. Та підтвердила, що нещодавно до магазину заходив чоловік, який за прикметами був схожий на чоловіка з камер відеоспостереження, та питав про нього. Потім він подзвонив до іншого магазину, який розташований далі від його будинку і там продавець підтвердила, що нещодавно заходив неохайний чоловік з ноутбуком та блоком цигарок в руках. Крім того, вона зазначила місце, де цей чоловік може перебувати. Після цього, викликавши працівників поліції, він разом з ними пішов за вказаною адресою, однак вони нікого там не виявили. Наступного ранку він подзвонив своєму знайомому в поліції та попросив направити співробітників до Нового Запоріжжя. Приїхало двоє робітників поліції і вони разом знову пішли за адресою, на яку напередодні вказала йому продавець. Там вони виявили обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтвердив факт скоєння крадіжки його речей та вказав де і кому він збув ці речі. Через деякий час його викликали до відділення поліції та повернули викрадене майно.
У письмовій заяві від 02 серпня 2017 року потерпілий ОСОБА_10 просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 суворе покарання.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що він займається колекціонуванням різних старих речей. В першій декаді вересня (точної дати він не пам`ятає, але зазначає, що це точно було до 10 вересня, тобто до дня народження його доньки) 2016 року він перебував в районі ринку «Універсам», що знаходиться на проспекті Ювілейному в місті Запоріжжі. Приблизно о 8-9 годині ранку особисто не знайомий йому раніше чоловік, якого він знав як мешканця « ОСОБА_15 », запропонував купити ноутбук чорного кольору. Оскільки він саме планував подарити своїй доньці ноутбук на день народження, він погодився на пропозицію цього чоловіка та придбав у нього ноутбук разом з зарядним пристроєм за 1800,00 грн. Чоловік при цьому зазначив, що ноутбук належить йому. Приблизно через дві години того ж дня до нього підійшли робітники поліції та сказали, що ноутбук, який він придбав у незнайомого чоловіка, є краденим та що його необхідно повернути. В поліцейському автомобілі він помітив того незнайомого чоловіка, який продав йому ноутбук і якого він упізнав в залі судового засідання як обвинуваченого ОСОБА_8 . Ноутбук він одразу ж передав робітникам поліції.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає в с. Нове Запоріжжя Запорізького району Запорізької області. Обвинувачений ОСОБА_8 є її знайомим. Восени 2016 року (більш точно вона не пам`ятає) ОСОБА_8 сказав їй, що він вкрав ноутбук з будинку мешканця с. Нове Запоріжжя ОСОБА_10 , який проживає по АДРЕСА_2 , щоб помститися йому за те, що той не заплатив йому за якусь виконану роботу. Згодом вони з ОСОБА_8 поїхали на таксі до міста Запоріжжя, де ОСОБА_8 продав викрадений у ОСОБА_10 ноутбук, а гроші роздав незнайомим людям. За яку суму обвинуваченим було продано ноутбук вона не знає, оскільки в цей час знаходилась в автомобілі.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 вересня 2016 року встановлено, що свідок ОСОБА_12 на фото за № 2 впізнав чоловіка, який 08.09.2016 року за 1800,00 грн. продав йому ноутбук «Lenovo» V-560 в корпусі чорного кольору з зарядним пристроєм. Як вбачається з довідки до даного протоколу, на фото № 2 зображений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.к.п. 58-60).
Протоколом огляду від 20 вересня 2016 року з додатком до нього встановлено, що на DVD-RW диску помаранчевого кольору з надписом «VIDEX» містяться записи з камер спостереження, розташованих в подвір`ї та в будинку АДРЕСА_2 та які були добровільно надані співробітникам поліції потерпілим ОСОБА_10 . В судовому засіданні було досліджено відеозаписи з зазначеного диску, якими підтверджено факт проникнення ОСОБА_8 до домоволодіння ОСОБА_10 (а.к.п. 74-76).
Суд, дослідивши докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними, а всі вони в своїй сукупності є достатніми для висновку про те, що в діях обвинуваченого наявний склад інкримінованого йому злочину, тож суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Суд критично ставиться до версії обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не мав корисного мотиву при викраденні майна потерпілого ОСОБА_10 , виходячи з наступного.
Дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами підтверджується той факт, що ОСОБА_8 проник до будинку ОСОБА_10 та викрав належне йому майно. При цьому, як вбачається з пояснень потерпілого, ОСОБА_8 заходив до магазину та цікавився чи є вдома потерпілий. Пояснюючи мотив викрадення ним чужого майна, ОСОБА_8 зазначив, що хотів помститися ОСОБА_10 за те, що кілька десятків років тому той посприяв притягненню його до кримінальної відповідальності. В той же час, як впевнено стверджувала в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , пояснюючи їй свої дії по відношенню до майна ОСОБА_10 , казав про те, що він раніше працював у потерпілого, а той йому не заплатив. При цьому з пояснень самого обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_10 вбачається, що будь-яких трудових або цивільно-правових відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ніколи не було.
Також суд враховує пояснення потерпілого ОСОБА_10 про те, що у нього з ОСОБА_8 не було жодних неприязних відносин, які могли б бути підґрунтям до помсти з боку обвинуваченого.
На наявність саме корисливого мотиву вказує й те, що ОСОБА_8 зрештою продав викрадені у ОСОБА_10 речі, при цьому розпорядився грошима на власний розсуд.
Таким чином, суд приходить до висновку, що твердження ОСОБА_8 про відсутність у нього корисливого мотиву при проникненні до будинку ОСОБА_10 та заволодінні майном потерпілого, є спробою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, притягувався до кримінальної відповідальності неодноразово, на обліку у психіатра на теперішній час не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога, за останнім місцем проживання характеризується негативно, до затримання не працював, є інвалідом 3-ї групи.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Суд виключає з обставин, які пом`якшують покарання, що визначені в обвинувальному акті щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Щире каяття це обставина, яка відображає психічний стан особи, котра вчинила злочин. Каяття передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління. Тобто щире каяття це передусім морально-психологічне явище, яке виявляється у самозасудженні особою вчиненого нею злочину, його наслідків, прагненні усунути заподіяну шкоду та рішенні особи більше не вчиняти злочинів. Такий психічний стан особи може свідчити про позитивну перебудову свідомості особи та втрату або зниження ступеня її суспільної небезпечності, про реальну можливість виправлення цієї особи. Щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Даних про таку оцінку ОСОБА_8 своїх дій у матеріалах провадження немає. Суд не вбачає ані щирого каяття, ані активного сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

За таких обставин, враховуючи особу ОСОБА_8 , думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, зважаючи на наслідки злочину, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції статті.

Оскільки ОСОБА_8 вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2016 р. засуджений до 4 років позбавлення волі, вчинив злочин до винесення попереднього вироку, остаточне покарання має бути визначено йому за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутого покарання, що призначене йому вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2016 р.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Цивільний позов не заявлено.

Документально підтверджені процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 263 грн. 88 коп. підлягають стягненню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави, оскільки залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Клопотання прокурором про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу під час судового розгляду не заявлялось, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає, оскільки ОСОБА_8 наразі відбуває покарання за іншим вироком суду, який набрав законної сили.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2016 року, та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 відраховувати з його моменту фактичного затримання 24.11.2016 р.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 263 грн. 88 коп. (двісті шістдесят три грн. 88 коп.) в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи.

Речові докази:

ноутбук «Lenovo V-560», жіночий годинник «Playboy», ланцюжок з білого металу з кулоном у вигляді долонь, запальничку «Pezo», що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 залишити ОСОБА_10 як законному власнику;
DVD-RW диск помаранчевого кольору з надписом «VIDEX» та 6 слідів папілярних візерунків, які долучено до кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1