Провадження № 1-кп/161/710/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 30 листопада 2017 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

Судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

представника потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002949, від 21.06.2017 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх доньку ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, раніше несудимого, -

- за ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , 17.05.2017 року, близько 22.00 год., знаходячись на території ТзОВ «Тера Проспериті», що по вул. Мамсурова, 10Б, у м. Луцьку, Волинської області, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, використовуючи наданий йому, як працівнику вказаного товариства, ключ, відчинивши навісний замок, з складського приміщення, таємно викрав чуже майно, а саме: десять будівельних рихтувальних стійок «ДОКА ФРАМАКС», вартістю по 125,1 євро кожна, та чотири опалубні щити «ДОКА ФРАМАКС», розміром 0,9 х 2,7 м., вартістю по 296,10 євро кожна, що в перерахунку, у відповідності до курсу Національного банку України, станом на 17.05.2017 року, становить, відповідно 36 566 грн. 73 коп., та 34 620 грн. 01 коп., які за допомогою крану-балки переміщував по даному складському приміщенні, а в подальшому навантаживши на рокву, здійснив їх вивезення з приміщення, а вподальшому і за межі території товариства, чим завдав ТзОВ «Тера Проспериті», матеріальних збитків, на загальну суму 71 186 грн. 74 коп..

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні, з приводу інкримінованого йому даним вироком злочину, обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість визнав повністю.

Дав показання про те, що він, дійсно, у вказаний в обвинуваченні час та обставинах, знаходячись на території ТзОВ «Тера Проспериті», де в той час працював, використовуючи наданий йому, як працівнику вказаного товариства, ключ, відчинивши навісний замок, з складського приміщення, викрав: десять будівельних рихтувальних стійок та чотири опалубні щити, розмір, кількість та вартість яких, він не заперечує. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 , своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, його вина підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому за погодженням із всіма учасниками судового розгляду їх дослідження у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, не проводилось.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії середньої тяжкості, дані про його особу, обставини, які пом`якшують його покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують його покарання, досудовим розслідуванням не інкримінуються.

При таких обставинах, враховуючи наведені по справі обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який характеризується задовільно, активно сприяв розкриттю злочину, його суб`єктивне ставлення до вчиненого, що свідчить про його щире каяття, а тому, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції Закону, за яким притягнуто до кримінальної відповідальності, у виді позбавлення волі встановивши мінімальний строк.

Обираючи вид покарання, суд враховує загальний розмір завданої матеріальної шкоди внаслідок вчинення ОСОБА_4 злочину, яка на даний час невідшкодована.

На підставі ст.1166 ЦК України, вирішуючи цивільний позов, представника потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 71 186 грн. 74 коп., який ОСОБА_4 визнав повністю, суд вважає, що його слід задовольнити повністю, оскільки він підтверджується показаннями представника потерпілого ОСОБА_8 та не оспорюється самим обвинуваченим ОСОБА_4 ..

Приймаючи рішення по суті справи, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить із наступного:

В судовому засіданні ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має на утриманні малолітніх доньку ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та непозбавлений батьківських прав.

Заслухавши з цього приводу думку прокурора ОСОБА_9 , яка не заперечувала щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 . Закону України про амністію, представника потерпілого ОСОБА_5 , яка заперечила таке клопотання, суд вважає, що клопотання слід задовольнити, оскільки:

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив злочин, які відносяться до категорії середньої тяжкості, на момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», має дітей, яким не виповнилось 18 років та непозбавлений батьківських прав, а тому до нього слід застосувати, вимоги ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнивши його від відбування призначеного покарання.

Керуючись ст.ст.368; 369; 371; 373; 374 КПК України, п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

До вступу вироку в законну силу, обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

З`являтись на виклики до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», обвинуваченого ОСОБА_4 , звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_8 про стягнення в користь ТзОВ «Терра Просперіті» із обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди у сумі 71 186 (сімдесят одна тисяча сто вісімдесят шість) гривень 74 (сімдесят чотири) копійки, задовольнити повністю.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в користь ТзОВ «Терра Просперіті» матеріальну шкоду у сумі 71 186 (сімдесят одна тисяча сто вісімдесят шість) гривень 74 (сімдесят чотири) копійки.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд Волинської області, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_1