Справа № 546/595/17
Провадження № 1-кп/546/16/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Решетилівка кримінальне провадження за № 0000219 від 23 червня 2017 року про обвинувачення

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залінійне Зечепилівського району Харківської області, росіянина, громадянина України, з освітою 8 класів, розлученого, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 310 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

24 червня 2017 року в ході огляду домогосподарства ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено на земельній ділянці 450 шт. рослин маку на корені, які він незаконно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, вирощував, доглядаючи рослину маку, шляхом прорідження та прополювання рослин з метою доведення їх до стадії визрівання, діючи незаконно, з метою вирощування маку для власних потреб без мети збуту.

Згідно висновку хімічної експертизи № 1846 від 30.06.2017, надані на дослідження рослини зеленого кольору мають ботанічні ознаки, характерні для рослин снотворного маку, які містять наркотичні алканоїди опію морфін, кодеїн, та відносяться до рослин виду «мак снодійний», які містять наркотичні засоби та психотропні речовини.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст.310 КК України, як умисні дії, що виразилися в незаконному придбанні, перевезенні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Під час досудового розслідування між прокурором Решетилівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 30 червня 2017 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст. 310 КК України у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 1700 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .

Крім того, у судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого 02 вересня 2015 року Пенсійним фондом України, ОСОБА_4 є пенсіонером. (а.с. 29)
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року № 1810-VIIІ і, відповідно до п. «ґ» ч. 1 зазначеного Закону, ОСОБА_4 є суб`єктом застосування амністії, оскільки злочин він вчинив до набрання чинності Закону України "Про амністію у 2016 році" та на день набрання чинності зазначеного Закону досяг пенсійного віку.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав, прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання не заперечував.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до ст. 10 зазначеного Закону України питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Обмежень, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", щодо застосування відносно ОСОБА_4 амністії, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, думку прокурора та обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Угоду від 30 червня 2017 року по кримінальному провадженні за № 0000219 від 23.06.2017 про визнання винуватості укладену між прокурором Решетилівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним за ч. 1 ст. 310 КК України та призначити узгоджене покарання за ч.1 ст. 310 КК України у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700,00 грн.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі пункту «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речові докази по справі, а саме: 450 рослин маку на корені, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Решетилівського ВП ГУНП в Полтавській області знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя