Справа № 128/3442/16-к
УХВАЛА
Іменем України
06 жовтня 2017 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця справу за поданням Вінницького МРВ ЦЗМУ з питань ВКП та пробації Міністерства Юстиції України про можливість застосування Закону України «Про амністію в 2016 році» до засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 був засуджений 21.11.2016 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 310 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75, 76 КК України був звільнений від відбування призначеного судом покарання, з іспитовим строком на 1 рік та покладеними на нього обов`язками, згідно ст. 76 п.2, 3,4 КК України.

У поданні Вінницького МРВ ЦЗМУ з питань ВКП та пробації Міністерства Юстиції України, ставиться питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного судом на підставі п. «В» ст. 1 ЗУ «Про амністію в 2016 році», оскільки він має на утриманні неповнолітніх дітей.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, на технічній фіксації не наполягав.

В судове засідання представник КВІ не з`явився, надали суду заяву, якою просять подання слухати у їх відсутність, дане подання просять задоволити та не наполягають на фіксуванні судового процесу технічними засобами.
ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, за якою клопотання КВІ підтримує та просить застосувати відносно нього п. «В» ст. 1 ЗУ «Про амністію в 2016 році», слухання справи проводити у його відсутність, оскільки має на утриманні 4-х неповнолітніх дітей.

Врахувавши думку учасників судового процесу, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного.
Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, в тому числі, має право вирішувати питання про звільнення від покарання на підставі Закону України про амністію.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».
Відповідно дост.1 Закону України Про амністію в 2016 році від 22.12.2016 року звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідност.10 Закону України «Про амністію в 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.310 КК України, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно дост.12 КК України, є батьком 4-х малолітніх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження і не позбавлений відносно них батьківських прав, суд вважає, що по справі є достатні підстави для звільнення засудженого від покарання згідно п. «В» ст.1 Закону України Про амністію в 2016 році та приходить до висновку про задоволення клопотання.
Підстав, які б унеможливлювали застосування положень Закону України "Про амністію у 2016 році" у відношенні засудженого, визначених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом під час розгляду зазначеної справи не встановлено. За таких обставин суд вважає, що на засудженого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання, а заява такою, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.537,539 КПК України, ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд, -
УХВАЛИВ:
Подання задовільнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 21.11.2016 року на підставі п. «В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області на протязі 7 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1