Ухвала
іменем україни

24 жовтня 2017року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретаріОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в судах першої і апеляційної інстанцій, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року, постановлену у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року задоволено частково клопотання захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 та змінено останньому запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 12 жовтня 2016 року, заборонивши йому залишати житло за місцем проживання щоденно цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду, а також строком до 12 жовтня 2016 року покладено на ОСОБА_6 певні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні оскаржив ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді та апеляційну скаргуповернуто прокурору разом з доданими до неї матеріалами.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вважає, що висновок апеляційного суду про те, що ухвала слідчого судді про зміну запобіжного заходу не підлягає оскарженню в апеляційному порядку є безпідставним, оскільки суперечить вимогам закону. Зазначає, що, приймаючи рішення про повернення апеляційної скарги, суд позбавив прокурора права на апеляційне оскарження судового рішення, чим допустив істотне порушення кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст. 129 Конституції України забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом, є однією з основних засад судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 зтримання під вартою на домашній арешт, суд виходив із того, що така ухвала відсутня у передбаченому ст. 309 КПК України переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що рішення суду апеляційної інстанції постановлено без урахування всіх положень кримінального процесуального закону.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту або відмову в його застосуванні підлягає оскарженню під час досудового розслідування.

Виходячи зі змісту статей 177, 178, 194, 196, 200, 201 КПК України застосування запобіжного заходу полягає в обранні запобіжного заходу, продовженні або скасуванні обраного раніше, а також у зміні запобіжного заходу, що являє собою скасування попереднього виду та обрання нового виду запобіжного заходу.

Зокрема, у ст. 177 КПК України йдеться про мету й підстави застосування запобіжного заходу, а у ст. 178 цього Кодексу про обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

У ч. 4 ст. 194 КПК України зазначається, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні; у ч. 5 вказаної норми міститься положення про те, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід.

Частина 1 ст. 196 КПК України містить перелік відомостей, які мають міститися в ухвалі про застосування запобіжного заходу, а ч. 4 цієї норми вимагає зазначення в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дати закінчення цих запобіжних заходів.

Статтями 200 та 201 КПК України визначено порядок розгляду клопотань слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.

У ст. 203 КПК України передбачено негайне припинення дії запобіжних заходів, зокрема, йдеться про те, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом. Зазначене стосується в тому числі запобіжного заходу, обраного ухвалою про зміну запобіжного заходу.

Крім того, у КПК не передбачено іншого процесуального документа, крім ухвали про застосування запобіжного заходу (ст. 196 КПК України) при вирішенні питань, пов`язаних із такими заходами.

При постановленні ухвали про відмову у відкритті провадження та про повернення апеляційної скарги поза увагою залишено й вимогу ч. 6 ст. 9 КПК України, якою встановлено, що в разі, якщо положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Недотримання судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону позбавило прокурора можливості перевірки за ініціативою останнього судового рішення, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого апеляційному суду необхідноурахувати наведене в цій ухвалі та прийняти рішення відповідно до вимог процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в судахпершої та апеляційноїінстанцій, задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року про повернення апеляційної скарги прокурора на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року про зміну підозрюваному ОСОБА_6 узапобіжного заходу скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3