Єдиний унікальний номер 205/3250/17
Провадження №1-кп/205/169/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2018 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

законного представника

малолітнього обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Дніпрі клопотання у кримінальному провадженні №0000682 від 08.03.2017 стосовно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, який має початкову освіту, є учнем КЗО НВК ДМР №92, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 19.02.2017 близько 14:00 год. перебував за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де маючи заздалегідь виниклий умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у інше приміщення, вступив у злочину змову із малолітнім племінником ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізуючи яку, розподілили ролі своєї злочинної діяльності, згідно яких ОСОБА_7 повинен проникнути до літної кухні, розташованої на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з метою викрадення майна, що знаходиться там, а ОСОБА_6 залишитися на вулиці для спостереження за навколишнім оточенням з метою попередити співучасника злочину про наближення сторонніх осіб. Після чого, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у інше приміщення, погоджено, згідно відведеним їм ролям, знаходячись у вище вказаному місці о 17:30 год. 19.02.2017 р., здійснили задумане, а саме ОСОБА_7 , перелізши через огорожу, на територію сусіднього домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , де проник, через двері шляхом вільного доступу, до літньої кухні звідки, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, викрав наступне майно: металобрухт загальною вагою 16,75 кг вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 146 від 21.04.2017 складає 82 гривні 7 копійок та стабілізатору марки Таврія 3, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 146 від 21.04.2017 складає 350 гривень, яке належить ОСОБА_8 , та яке переніс на територію домоволодіння за яким на той час проживав. ОСОБА_6 в цей час перебуваючи на території свого домоволодіння здійснював візуальний контроль за тим, щоб дії ОСОБА_7 залишалися таємними та їх ніхто не побачив.
В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 , майнову шкоду на загальну суму 432 гривні 7 копійок.
Вчинення малолітнім ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння при вищезазначених обставинах має ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, зазначивши, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. На момент вчинення зазначеного суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_6 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ч.3 ст.185 КК України, оскільки станом на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння останньому виповнилося 13 років, що виключає можливість малолітнього бути суб`єктом кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст. 22 КК України. Просив, враховуючи умови проживання, навчання та виховання малолітнього ОСОБА_6 , застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог поведінки, передачі під нагляд матері ОСОБА_5 терміном на 1 рік.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння, які викладені в клопотанні прокурора, у своїх діях щиро кається і в подальшому зобов`язується не вчиняти кримінальні або адміністративні правопорушення.
Законний представник малолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_5 , пояснила суду, що її син є спокійною та врівноваженою дитиною, своєчасно реагує на будь-які зауваження, регулярно та у повному обсязі відвідує навчальний заклад, піддається вихованню у домашніх умовах. Підтримала клопотання прокурора про передачу малолітнього ОСОБА_6 під її нагляд.
Захисник малолітнього ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 підтримав думку законного представника та вважав за можливе задовольнити клопотання прокурора.
Суд, розглянувши клопотання, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Приймаючи зазначене рішення суд виходить з наступного.
Діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, дійсно мало місце та вчинено малолітнім ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 вчинив зазначене діяння у віці від 13 років та на момент його вчинення не досяг віку кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 22 КК України, що підтверджується свідоцтвом про його народження.
Відповідно до ч.2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Вид примусових заходів виховного характеру зазначений у ч.2 ст.105 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.105 КК України - до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Суд, з урахуванням умов проживання, навчання та виховання ОСОБА_6 , його ставлення до свого протиправного вчинку, вважає за достатнє застосувати до малолітнього ОСОБА_6 примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , оскільки, на глибоке переконання суду, саме такий примусовий захід виховного характеру буде достатнім та найбільш сприятливим для виправлення малолітнього ОСОБА_6 та недопущення скоєння ним правопорушень.
На підставі викладеного, з урахуванням виконання всіх визначених законодавством необхідних обставин, керуючись ст. ст. 97, 105 КК України, 500-501 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку кримінальної відповідальності задовольнити частково.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 1 рік.
Ухвалу може бути оскаржено протягом тридцяти днів з моменту її винесення в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд.

Суддя ОСОБА_1

Копія вірна: Суддя

Секретар -