Справа № 129/424/18
Провадження по справі № 1-кп/129/222/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" березня 2018 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу № 0000035 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Докучаєвка Наурзумьского району, Кустанайської області, Казахстан та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

Установив:
Молодший сержант ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 призначений наказом її командира на посаду гранатометника 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти, всупереч ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України з мотиву невдоволення нестатутними взаєминами та метою ухилення від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, 01.11.2015 р. самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_1 до 23.02.2016 р. - дня прибуття до військової частини.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем строкової служби в умовах особливого періоду.

З урахуванням позицій прокурора, обвинуваченого та його захисника, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що 01.11.2015 р. він, будучи солдатом військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується по АДРЕСА_2 , призначений наказом її командира на посаду гранатометника 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період для уникнення нестатутних взаємин вирішив ухилитися від військової служби, самовільно залишив територію військової частини та проводив час на власний розсуд, проживаючи в АДРЕСА_1 , і лише 23.02.2016 р. прибув до військової частини для проходження військової служби.

Обираючи покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_4 , сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, відсутність судимості, позитивну репутацію обвинуваченого, збіг особистих тяжких обставин нестатутними відносинами в частині, що істотно ущемлювало його права.

Зазначені обставини суд визнає винятковими стосовно ст. 69 КК України, що дає підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого, який скоїв тяжкий за ст. 12 КК України злочин, і запобігання скоєнню ним нових злочинів, призначивши більш м`яке порівняно з санкцією ч. 4 ст. 407 КК України покарання, - у виді грошового штрафу.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту скасувати.

Керуючись ст.ст. 369 - 374 КПК України,

Присудив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і з застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді грошового штрафу в розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (5100 грн.).

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 у виді домашнього арешту скасувати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області, крім обставин, визнаних ОСОБА_4 відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Суддя: