Провадження № 1-кс/761/8194/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 29 листопада 2017 року у кримінальному провадженні № 0014098 від 17.12.2014,-
ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду надійшло клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 29 листопада 2017 року у кримінальному провадженні № 0014098 від 17.12.2014.
Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 29.11.2017 року задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС 3-го відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0014098 від 17.12.2014 та накладено арешт на нежитлове приміщення загальною площею 183,4 кв.м., після реконструкції квартири та нежитлового приміщення, вбудоване в перший поверх дев`яти поверхового житлового будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 .
Заявник вказує на те, що належне ОСОБА_5 майно тривалий час перебуває під арештом, а на даний момент органом досудового розслідування не здобуто будь-яких доказів того, що дана квартира здобута незаконним, злочинним шляхом, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, чи набута в результаті вчинення кримінального правопорушення. Крім того, заявник вказує на те, що у кримінальному провадженні №0014098 від 17.12.2014 власник майна не має жодного процесуального статусу.
Оскільки арешт, накладений на майно необґрунтовано, заявник просить його скасувати.
Заявник в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав у ньому наведених та просила його задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки арешт на майно накладено обґрунтовано. Вказав що майно, на яке накладено арешт, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та з метою його збереження є необхідність у перебуванні майна під арештом..

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи представника заявника та слідчого, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 29.11.2017 року задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС 3-го відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0014098 від 17.12.2014 року та накладено арешт на нежитлове приміщення загальною площею 183,4 кв.м., після реконструкції квартири та нежитлового приміщення, вбудоване в перший поверх дев`яти поверхового житлового будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 .
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України встановлено, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ст.174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Що стосується того, що нежитлове приміщення, на яке накладено арешт, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні № 0014098 від 17.12.2014 року, то слід зазначити, що слідчим не наведено обґрунтованих даних, які б безсумнівно вказували на те, що дане майно відповідно до ст.98 КПК України, має реальні ознаки речового доказу.
Також заявником до клопотання долучено копії витягів з ЄРДР, відповідно до яких досудове розслідування у кримінальному провадженні №0014098 від 17.12.2014 року здійснюється щодо кримінальних правопорушень, які мали місце у 2014 році, а майно, на яке накладено арешт, придбано ОСОБА_5 13.12.2007 року.
Відповідно до ст.ст.7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише тимчасово та на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тривале перебуває майна ОСОБА_5 під арештом що порушує і обмежує його права на користуванням належним йому майном.
У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливийбаланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (відповідно до рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льоннрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Отже, органом досудового розслідування не здобуто достатніх та належних доказів для безспірного висновку про наявність підстав, які б виправдали тривале тримання належного ОСОБА_5 майна під арештом.

Зважаючи на доводи, викладені у клопотанні, керуючись принципами диспозитивності та змагальності сторін, слідчий суддя приходить до висновку, що в застосуванні такого засобу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба.
Виходячи з наведеного, керуючись ст. 170,174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0014098 від 17.12.2014,- задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 29.11.2017 р. у справі №761/42947/17, а саме на нежитлове приміщення, загальною площею 183,4 кв.м., після реконструкції квартири та нежитлового приміщення, вбудоване в перший поверх дев`яти поверхового житлового будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 .
Скасувати заборону відчужувати, розпоряджатися та використовувати нежитлове приміщення, загальною площею 183,4 кв.м., після реконструкції квартири та нежитлового приміщення, вбудоване в перший поверх дев`яти поверхового житлового будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1