У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,секретар судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Одесі скаргу представника ОСОБА_3 , - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області у кримінальному провадженні №0002495 від 10.05.2017 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в
Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність старшого слідчого Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області у кримінальному провадженні №0002495 від 10.05.2017, яка виразилась у неповерненні тимчасово вилученого майна.

ОСОБА_4 в обґрунтування скарги посилається на наступне. Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2017 року було накладено арешт на мобільні телефони IPhone 6S, який належить ОСОБА_3 . Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.07.2017 року ухвалу про накладення арешту - скасовано, а клопотання про накладення арешту повернуто прокурору для усунення недоліків, протягом 72 годин. Станом на 02.10.2017 року, сторона обвинувачення не звернулась із клопотанням про накладання арешту, а тому майно, підлягає поверненню законному володільцю.

Володілець майна та його представник не з`явились до судового засідання.

Слідчий чи прокурор до судового засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає не розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, прийшов до висновку про необхідність задоволення скарги із наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, 13.06.2017 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси накладено арешт на майно ОСОБА_3 , а саме на мобільні телефони IPhone 6S. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.07.2017 року ухвалу про накладення арешту - скасовано, а клопотання про накладення арешту повернуто прокурору для усунення недоліків, протягом 72 годин.

Станом на 02.10.2017 року, сторона обвинувачення не звернулась із клопотання про накладення арешту, та вилучену техніку не повернено законному володільцю.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: у разі скасування арешту.
Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).
На підставі вище викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що справді, майно яке вилучено органом досудового розслідування, є тимчасово вилученим майном, оскільки арешт, на даний час, скасовано, та дане майно знаходиться у органу досудового розслідування без підставно та в порушення вимог ч. 1 ст. 100 КПК України.
Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя вважає, що бездіяльність слідчого, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, напряму порушує законні права особи на безперешкодне володіння своїм майном, а тому скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214-216, 303-307, 318-380 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Скаргу представника ОСОБА_3 , - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області у кримінальному провадженні №0002495 від 10.05.2017 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна- задовольнити.
Вилучені під час обшуку 09.06.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 мобільні телефони IPhone 6S, який належить ОСОБА_3 , підлягають якнайшвидшому поверненню особі, у якої вони були вилучені.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1
02.10.2017