Справа №146/1638/17
Провадження по справі №1-кп/150/93/17
УХВАЛА
22 грудня 2017 року с. Мазурівка
Чернівецький районний суд Вінницької області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
з участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,
з участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання прокурора про продовження терміну перебування обвинуваченого під вартою в матеріалах кримінального провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000254 від 29.07.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сліди Могилів Подільського району Вінницької області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, із середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, раніше не судимої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , українця, громадянина України із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: - згідно вироку Корюковського районного суду Чернігівської області від 24.04.2011 року за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільнений на підставі ст., ст.75, 104 КК України від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку терміном на 1 рік 6 місяців;

- згідно вироку Корюковського районного суду Чернігівської області від 08.11.2011 року за ч.3 ст.185 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі, 17.04.2013 року звільнений з місць позбавлення волі умовно достроково із невідбутим терміном покарання 1 рік 5 місяців 19 днів;

- згідно вироку Корюковського районного суду Чернігівської області від 08.11.2011 року за ч.3 ст.185 КК України до трьох років два місяці позбавлення волі

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України.
Прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, оскільки ризики, визначені ухвалою слідчого судді Чернівецького районного суду Вінницької області від 31.07.2017 року, про обрання запобіжного заходу, існують і на даний час. Крім цього, термін перебування під вартою ОСОБА_4 закінчується 24.12.2017 року.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заперечують щодо задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою. Обгругтовуючи свої заперечення проти продовження строку перебування під вартою, ОСОБА_4 посилається на погіршення стану здоров`я, що унеможливлює його перебування під вартою, тому просить застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 також просить застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ґрунтуючись на наступних підставах.
Як свідчить реєстр матеріалів досудового розслідування №0000254 від 29.07.2017 року, доданий до обвинувального акта, під час досудового розслідування згідно ухвали слідчого судді Чернівецького районного суду від 31.07.2017 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали відповідно до вимог ч.1 ст.197 КПК України встановлено терміном 60 (шістдесят) діб.

Згідно ухвал від 28.09.2017 року, 26.10.2017 року термін перебування під вартою ОСОБА_4 продовжено строком на 60 діб.
Частиною 4 статті 176 КПК України встановлено, що запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб. На досудовому розслідуванні ОСОБА_4 відповідно до встановленого законом порядку затримано 29.07.2017 року та повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину 30.07.2017 року, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов для розгляду до суду.
Вище наведене свідчить про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного (обвинуваченого); наявність у підозрюваного (обвинуваченого) постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені частиною 1 статті 178 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Пунктом 5 частини 2 статті 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Строк дії ухвали від 26.10.2017 про продовження запобіжного заходу, застосованого 31.07.2017 року відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою закінчується 24.12.2017 року, у зв`язку із чим прокурор ОСОБА_3 клопоче про продовження строку зазначеного запобіжного заходу.
Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України , і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, а також наявність ризиків.
Так, підставою вважати, що ОСОБА_4 буде переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення є те, що, що 29.07.2017 року він вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, будучи раніше неодноразово судимим за вчинення тяжких корисливих злочинів - крадіжок, ОСОБА_4 по відбуттю строку покарання на шлях виправлення не став і знову вчинив тяжкий корисливий злочин.
При вирішенні питання про продовження терміну перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України (від 7 до 10 років позбавлення волі); його вік; відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи.
Крім того, судом враховується, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, а також ризик вчинення обвинуваченим інших подібних кримінальних правопорушень у випадку не продовження терміну запобіжного заходу.
Суд не може взяти до уваги пояснення ОСОБА_4 щодо поганого стану здоров`я, оскільки, як зазначила прокурор ОСОБА_3 , як на досудовому розслідуванні, так і до цього часу ОСОБА_4 не надано підтверджуючих документів, медичних довідок.
На підставі вище викладено, суд дійшов висновку про наявність належних та достатніх підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатнім застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Частиною 4 статті 97 КПК України встановлено обов`язок суду визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
На підставі наведеного, керуючись ст., ст.177, 199, 314, 315, 316, 317, 369, 372 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , задоволити.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити строком на шістдесят діб: з 16 год. 10 хв. 22 грудня 2017 року до 16 год. 10 хв. 19 лютого 2018 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд Вінницької області протягом семи днів з моменту її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст., ст.284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1