справа № 208/3918/17
№ провадження 1-кп/208/470/17
ВИРОК
Іменем України
27 жовтня 2017 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Млинок Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, учень 2-го курсу Дніпродзержинського індустріального коледжу, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
20.03.2017 близько о 03.00 годині, неповнолітній ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився у приміщенні гуртожитку Дніпродзержинського індустріального коледжу Державного Вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет», який розташований по вулиці Медичній, 12, у м. Кам`янське, де він тимчасово мешкав. Перебуваючи у вказаному гуртожитку та проходячи біля кімнати № 205, побачивши, що двері вказаної кімнати відчинені, у неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна будь-кого з мешканців кімнати, яке могло мати майнову цінність.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_7 близько 03.05 годині, зайшов до приміщення кімнати № НОМЕР_1 гуртожитку Дніпродзержинського індустріального коледжу Державного Вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет», де побачив, що на столі біля ліжка, де спав ОСОБА_8 , лежав мобільний телефон «LenovoA2020a40», і останній втратив контроль над своїм майном ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивівпереконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до столу біля ліжка ОСОБА_8 , та таємно, шляхом вільного доступу викрав зазначений мобільний телефон вартістю становить 2 230 гривень, після чого вийшов з кімнати, утримуючи при собі викрадене майно.
Після цього неповнолітній ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на свій розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 2 230 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочину при вищезазначених обставинах визнав повністю та пояснив суду, що він навчається Дніпродзержинського індустріального коледжу, мешкає в гуртожитку. 20.03.2017 року вночі він йшов в туалет та побачив відчинені двері в кімнату № 205. На столі в кімнаті лежав мобільний телефон. В нього раптово виник умисел на його крадіжку. Він зайшов та забрав телефон, який наступного дня віддав товаришу для продажу.
Свою вину визнає повністю, щиро кається у скоєному. Просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році»
Окрім повного визнання обвинуваченим своєї вини, вона знайшла своє повне підтвердження та доказується наступними матеріалами справи, які були предметом дослідження під час судового засідання:
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якого мати потерпілого, ОСОБА_9 заявила про крадіжку телефону сина (т.2 а.с.9);
- протоколом огляду місця події, яким зафіксована обстановка на місці вчинення злочину, (т.2 а.с. 11-13);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 31.03.2017 року, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_7 як хлопця, який віддав йому мобільний телефон для продажу ( т.2 а.с. 40-43);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 22.05.2017 року, де потерпілий ОСОБА_8 вказує на викрадений в нього мобільний телефон «LenovoA2020a40» (т.2 а.с. 79-82);
- речовими доказами по справі мобільний телефон «LenovoA2020a40», який знаходиться на зберіганні у потерпілого (т.2 а.с. 57)
- висновком товарознавчої експертизи, відповідно до якого вартість мобільного телефону викраденого у ОСОБА_11 становить 2 230 гривень (т.2 а.с. 52-56)
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї неповнолітнього обвинуваченого, батьки займаються вихованням сина, який має хороші умови для проживання та розвитку (т.2 а.с. 91)
Згідно до звіту про неповнолітнього обвинуваченого, останній шкодує про вчинений злочин, готовий нести відповідальність, навчається у коледжі, має середній рівень знань, займається спортом, спілкується з друзями, має дівчину.
Аналізуючи викладене, суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає визнання своєї вини, щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховує характер скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, вину визнав повністю, враховує обставини що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, принцип індивідуалізації покарання.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у вигляді громадських робіт.
Розглянувши питання застосування до Булат акту амністії, судом встановлено наступне.
Згідно п. а ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, та від інших покарань не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчинені умисного злочину який не є тяжким чи особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
Ст. 12 КК України визначено, що злочин передбачений ст. 185 ч.1 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.
ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується його паспортом (т.2 а.с. 84), тобто на теперішній час є неповнолітнім.
Під коло осіб, до яких амністія не застосовується, визначених Законами України «Про застосування амністії в Україні», «Про амністію у 2016 році», Булат не підпадає.
Прокурор, захисник, кожен окремо, не заперечували проти застосування відносно Булат акта амністії.
Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.
На підставі п. а) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом основного покарання.
Речові докази по справі мобільний телефон «LenovoA2020a40», який знаходиться на зберіганні у потерпілого - залишити у останнього.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 198 гривень судових витрат по проведенню товарознавчої експертизи.
До набрання вироком законної сили, міру забезпечення кримінального провадження відносно засудженого, не обирати.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1