Справа№ 640/6760/17
н/п 1-кп/640/596/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2017 р. Київський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретері ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5 , її представника ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , позивача ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,-
ОСОБА_10 , 05.01.2017, близько о 17:10 годин, керував технічно справним автомобілем «Honda Accord», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим грубо порушив вимоги п 2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
- п. 2.9 a) «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у або перебуваючи стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»,
і рухався по вул. Героїв Праці м. Харкова зі сторони вул. Барабашово в напрямку вул. Сидора Ковпака, зі швидкістю приблизно 90 км/год.
Під час руху по вказаній вулиці, ОСОБА_10 грубо порушив вимоги п.п.12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
- п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»
- п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. »,
та, не впоравшись з керуванням свого автомобілю, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із автомобілем "Toyota Rav 4", р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , яка рухалась у зустрічному йому напрямку по вул. Героїв праці зі сторони вул. Жілярді в напрямку Барабашово по своїй смузі руху. В результаті зіткнення сталося відокремлення частини кузова від автомобіля «Honda Accord» р.н. НОМЕР_3 , яка в некерованому стані змістилася також на зустрічну смугу руху та зіткнулась з автомобілем «Dacia Logan», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_13 , який рухався по вул. Героїв Праці зі сторони вул. Шевченко в напрямку вул. Барабашово за автомобілем Toyota Rav 4", р.н. НОМЕР_5 .
Внаслідок дорожньо-транспортної події згідно висновку судово-медичної експертизи № 40-A/17 від 31.01.2017 потерпілій ОСОБА_5 спричинені середнього ступеня тілесні ушкодження по ознаці тривалості розладу здоров`я а саме: закритий перелом нижнього полюса наколінника зліва із зсувом, закритий перелом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки незначним зсувом, закритий перелом лівої променевої кістки в зоні дистального метадіaфiза без зсуву. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 39-A/17 від 13.02.2017 потерпілій ОСОБА_7 , внаслідок ДТП, спричинені середнього ступеня тілесні ушкодження по ознаці тривалості розладу здоров`я, а саме: закритий подвійний перелом грудини Тіла Мечовидного відростка з зсувом; Закритий компресійний перелом тіла 1-го і 3-го поперекових хребців, ротаційний підвивих 1-го шийного хребця, синці на грудній клітині i передній черевній стінці.
Порушення п.12.1 Правил дорожнього руху України ОСОБА_10 , які згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 343/17 від 24.04.2017 знаходяться в причинному зв`язку наслідками дорожньо-транспортної пригоди, виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем "Honda Accord", вибрав небезпечні прийомі керування транспортним засобом і швидкість руху, а саме рухався з перевищенням максимально допустимої у населеному пункті швидкістю, внаслідок чого не впорався з керуванням свого автомобілю та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем "Toyota Rav 4", під керуванням ОСОБА_9 , яка рухалась по своїй смузі руху у зустрічному йому напрямку, з подальшим відокремленням частини кузова автомобіля, яка зіткнулась автомобілем "Dacia Logan" під керуванням ОСОБА_13 , який рухався по своїй смузі руху у зустрічному йому напрямку, що спричинило вищевказані наслідки.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за : - ст. 286 ч.1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатру не перебуває, характеризується формально-задовільно, офіційно не працює, одружений.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та знаходження у нього на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає знаходження обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, і вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів для ОСОБА_10 слід призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ст. 286 ч.1 КК України, при цьому, суд вважає за необхідне застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 рік.
При цьому ОСОБА_10 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі ст.1 п. «в» ЗУ «Про амністію у 2016р.», оскільки злочин, передбачений ст. 286 ч.1 КК України , відповідно до ст. 12 КК України є необережним злочином і не є, а ні тяжким, а ні особливо тяжким, а сам ОСОБА_10 не є особою, щодо яких визначені обмеження в застосування амністії відповідно до ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016р.».
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 1187 ч.2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).
До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього ЦК України, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон № 1961-IV).
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).
Згідно зі ст. 6 Закону № 1961-IVстраховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом Закону № 1961-IV(статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
З огляду на вищенаведене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик).
Разом з тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його користь або на користь третьої особи страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.
Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 1, 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд -
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
В силу ст.ст. 1 п. «в», 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання за цим вироком.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.
В іншій частині в задоволення позовних вимог відмовити.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.
В іншій частині в задоволення позовних вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1