Справа № 183/1078/18
№ 1-кп/183/654/18
В И Р О К
іменем України
06 березня 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000011, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2018 р. за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом у військовому званні старший солдат, на посаді навідника 2 роти 1 батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
21 жовтня 2016 року наказом № 236 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини, та призначено на посаду старшого стрільця 1 парашутно-десантного взводу 2 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та згідно з текстом ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», в Україні діє особливий період.
У відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини», який вступив в силу 5 березня 2015 року до ст. 413 КК України внесено зміни.
Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), старший солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку та сумлінно і чесно виконувати обов`язки.
Крім того згідно ст.ст. 127, 128 Статуту старший солдат ОСОБА_3 у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, а також за утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, за збереження виданого йому майна. Повинен сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою.
Відповідно до п. 10 Розділу «Про збереження стрілецького озброєння, артилерійських оптичних і електронно-оптичних приладів у підрозділах», при казарменому розташуванні в кожному підрозділі (батареї, роті) прилади зберігаються в окремих шафах, обладнаними полками. На внутрішній стороні дверцят шафи міститься опис приладів, що зберігаються, із вказівкою номера і прізвища особи, за якою закріплений прилад. Шафа замикається на замок, ключ від якого зберігається в чергового по підрозділу.
Згідно п. 2 Наказу Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359 «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», зброя, боєприпаси та інше військове майно видається під особистий підпис в книзі обліку наявності та руху військового майна в підрозділі та в книзі обліку військового майна, виданого в тимчасове користування.
Також вимоги ст.ст. 13, 14, 15 «Положення про затвердження Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225 (далі Положення) чітко визначають порядок зберігання військового майна, та зобов`язують зберігати військове майно з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників. Умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати та відповідати вимогам вибухопожежобезпеки. Експлуатація військового майна повинна здійснюватися відповідно до вимог документації заводів-виробників. Порядок зберігання, використання і технічного обслуговування військового майна визначається статутами Збройних Сил, цим Положенням, нормативно-правовими актами і нормативними документами Міноборони та документацією заводів-виробників.
12 травня 2017 року старший солдат ОСОБА_3 отримав для службового користування предмет технічного постачання - монокуляр нічного бачення AN/PVS - 14 №74349505.
Однак, упродовж червня 2017 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_3 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, однак легковажно розраховуючи на їх відвернення, у порушення нормативних документів, зберігання монокуляра нічного бачення AN/PVS - 14 № 74349505 не забезпечив та всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства ввірений для службового користування предмет технічного забезпечення - монокуляр нічного бачення AN/PVS - 14 № 74349505 для зберігання у спеціально обладнане місце (шафу), яке перебуває під охороною у чергового по підрозділу, не здавав, командиру підрозділу на зберігання не передавав, а переносив його з собою, періодично залишаючи його без нагляду в спальному приміщенні 2 роти військової частини НОМЕР_1 не контролюючи його наявність, тим самим залишаючи ввірений предмет технічного постачання без нагляду та охорони.
Ввечері 13 червня 2017 року, прибувши в черговий раз до спального приміщення 2 роти військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_3 , виявив відсутність ввіреного йому предмету технічного забезпечення - монокуляр нічного бачення AN/PVS - 14 № 7438559, вартістю 79042 грн. 76 коп.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_3 (військова частина НОМЕР_2 ), на посаді старшого стрільця 1 парашутно-десантного взводу 2 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону, після отримання для службового користування предмета технічного постачання - монокуляр нічного бачення AN/PVS - 14 № 74349505, на початку червня 2017 року, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , порушуючи вимоги ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 10 Розділу «Про збереження стрілецького озброєння, артилерійських оптичних і електронно-оптичних приладів у підрозділах», п. 2 Наказу Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359 «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької рої та боєприпасів у Збройних Силах України» та ст.ст. 13, 14, 15 « Положення про затвердження Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України» утвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, однак легковажно розраховуючи на їх відвернення, збереження монокуляра нічного бачення AN/PVS - 114 № 74349505 не забезпечив, у спеціально обладнане місце (шафу), яке перебуває під охороною у чергового по підрозділу не здавав, командиру підрозділу на зберігання передавав, а переносив його з собою, періодично залишаючи його без нагляду в спальному приміщенні 2 роти військової частини НОМЕР_1 , не контролюючи його наявність, тим самим залишаючи ввірений предмет технічного постачання без нагляду та охорони. Ввечері 13 червня 2017 року, прибувши в черговий раз до спального приміщення 2 роти військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_3 виявив відсутність ввіреного йому предмету технічного постачання монокуляр нічного бачення AN/PVS - 14 № 74349505, вартістю 79042 грн. 76 коп.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину, цивільний позов визнав в повному обсязі.
В судовому засіданні учасники кримінального провадження не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за частиною 2 статті 413 КК України втрата ввіреного для службового користування предмету технічного постачання внаслідок порушення правил його зберігання, вчиненої в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.
Так, кримінальне правопорушення, яке вчинене обвинуваченим відноситься до злочину середньої тяжкості, обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, на обліках у лікарів фтизіатра, нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
До обставини, що пом`якшує покарання, у відповідності до ст. 66 КК України, суд відносить та враховує щире каяття ОСОБА_3 , яке ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної поведінки, беззаперечному визнанні вини та готовністю понести кримінальну відповідальність.
Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд, виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції частини 2 статті 413 КК України, у вигляді позбавлення волі.

При призначенні покарання, суд, розглянувши клопотання ОСОБА_3 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 р.» та звільнення його від покарання, вислухавши учасників процесу вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а ОСОБА_3 звільненню від покарання, з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серія НОМЕР_4 від 07 червня 2016 року.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ і відповідно до ч. 2 зазначеного закону ОСОБА_3 є суб`єктом застосування амністії, як такий, що захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення та отримав статус учасника бойових дій.

Відповідно до ч.2 ст.3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Враховуючи, що обмежень, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 ЗУ "Про амністію у 2016 році", щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 амністії, судом не встановлено, суд вважає, можливим призначивши ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши від його відбування призначеного покарання.

При розгляді кримінального провадження Військовий прокурор Дніпропетровського гарнізону звернувся з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Розглянувши позовні вимоги, дослідивши надані прокурором на обґрунтування позову докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що внаслідок дій ОСОБА_3 було втрачене військове майно монокуляру нічного бачення AN/PVS - 14 № 74349505, вартістю 79042 грн. 76 коп.
У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В зв`язку з наведеним, ОСОБА_3 повинен відшкодувати завдану злочином матеріальну шкоду на користь держави.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 349, 370, 394, 371, 373, 374, 376 КПК України, ЗУ "Про амністію у 2016 році", суд,-

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 413 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.2 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 (код ЄРДРПОУ 229948774, АДРЕСА_2 ) на відшкодування завданої матеріальної шкоди 79042 грн. 76 коп. (сімдесят дев`ять тисяч сорок дві грн. 76 коп.)

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1