Справа № 362/125/18
Провадження № 1-кс/362/375/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання старшого слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

в с т а н о в и в :

03.04.2018 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся старший слідчий СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майор поліції ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на земельні ділянки.

Клопотання мотивовано наступним.

Слідчим відділом Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001909 від 31.10.2017 р., за фактом несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах чи комп`ютерних мережах або зберігається на носіях такої інформації, вчинені особою, яка має право доступу до неї, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 01.09.2017 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором комунального підприємства «Центр розвиту та інвестицій Васильківського району» () ОСОБА_4 внесено записи щодо прав власності ОСОБА_5 на земельну ділянку кадастровий номер :01:026:0136 площею 3,1652 га з цільовим призначенням землі житлової забудови та на земельну ділянку кадастровий номер :01:026:0135 площею 3,1919 га з цільовим призначенням землі житлової забудови. При цьому підставою виникнення права власності зазначено рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі 368/2242/17 від 13.04.2017 р.

Однак згідно інформації, наданої ДП «Інформаційні судові системи», відповідно до даних, що містяться в центральній базі даних автоматизованої системи документообігу суду, в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області не зафіксовано справу № 368/2242/17.

Відповідно до ст. 31-1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-ІV (далі - Закон), реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.
Частиною 2 ст. 31-1ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення.
Згідно ч. 3 ст. 31-1 Закону, державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 31-1 Закону, інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.
Згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» № 1666-VIII від 06.10.2016 р. встановлено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.
Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов`язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами.
У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Таким чином, державним реєстратором комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» () ОСОБА_4 , в порушення вимог чинного законодавства проведено реєстрацію прав власності ОСОБА_5 на земельну ділянку кадастровий номер :01:026:0136 площею 3,1652 га з цільовим призначенням землі житлової забудови та на земельну ділянку кадастровий номер :01:026:0135 площею 3,1919 га з цільовим призначенням землі житлової забудови на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі 368/2242/17 від 13.04.2017 р., проте в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталу судової влади України відсутня інформація щодо рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі 368/2242/17 від 13.04.2017 р.

Одночасно із цим, встановлено, що реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.09.2017 р. о 14:26:09 та о 14:40:15 державним реєстратором комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» () ОСОБА_4 з використанням чинного електронного цифрового підпису здійснювалися з ІР-адреси НОМЕР_1 .

В ході проведення досудового розслідування отримано тимчасовий доступ до документів, які містяться в електронному вигляді в Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно та які були додані до даного реєстру державним реєстратором комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» ОСОБА_4 під час здійснення реєстраційних дій щодо посвідчення права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:026:0136 площею 3,1652 га з цільовим призначенням землі житлової забудови та на земельну ділянку кадастровий номер :01:026:0135 площею 3,1919 га з цільовим призначенням землі житлової забудови які мали місце 01.09.2017 р. о 14:26:09 та 01.09.2017 р. о 14:40:15. Таким чином встановлено, що відомості щодо права власності ОСОБА_5 на вищевказані земельні ділянки було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення судді Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі 368/2242/17 від 13.04.2017 р. за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ майна, набутого під час шлюбу, відповідно до якого визнано за ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:026:0136 площею 3,1652 га та на земельну ділянку кадастровий номер :01:026:0135 площею 3,1919 га.

Одночасно із цим, згідно відповідно до інформації, наданої Головним територіальним управлінням юстиції в Київській області за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян встановлено наявність актового запису про шлюб ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 164 від 22.02.1997 р., складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції міста Києва, а також актового запису про розірвання шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 259 від 11.05.2000 р., складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції міста Києва.

Таким чином, ОСОБА_5 протиправно набув право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:026:0136 площею 3,1652 га та на земельну ділянку кадастровий номер :01:026:0135 площею 3,1919 га, внаслідок реєстраційний дій державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» ОСОБА_4 , проведених з порушенням вимог чинного законодавства.

В подальшому земельні ділянки з кадастровим номером :01:026:0136 та кадастровим номером :01:026:0135 розділено на земельну ділянку з кадастровим номером :01:026:0002 площею 2 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельну ділянку з кадастровим номером :01:026:0001 площею 1,1652 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:026:0003 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 1,1919 га з кадастровим номером :01:026:0004 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель.

Після цього відповідно до договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 07.11.2017 р. ОСОБА_5 було відчужено ОСОБА_9 земельні ділянки з кадастровим номером :01:026:0002 площею 2 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельну ділянку з кадастровим номером :01:026:0001 площею 1,1652 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:026:0003 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 1,1919 га з кадастровим номером :01:026:0004 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель.

В свою чергу, згідно договорів купівлі-продажу від 29.03.2018 р., ОСОБА_9 було відчужено ОСОБА_10 земельну ділянку з кадастровим номером :01:026:0002 площею 2 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:026:0003 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка з кадастровим номером :01:026:0002 площею 2 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: Київська область, м. Буча - належить ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області, 31.01.1996 р.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером :01:026:0003 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: Київська область, м. Буча - належить ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області, 31.01.1996 р.

При цьому, підставою виникнення права власності ОСОБА_10 на зазначені земельні ділянки являються договори купівлі-продажу від 29.03.2018 р.

Враховуючи, що теперішній власник земельних ділянок ОСОБА_10 може їх реалізувати (продати, подарувати, закласти та інше), що призведе у неможливості повернення законному власнику, виникла необхідність у накладені на них арешту.

Слідчий суддя на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без участі власника майна, оскільки його неприбуття в судове засідання не перешкоджає розгляду зазначеного клопотання.

Заслухавши слідчого, який підтримав клопотання, вивчивши матеріали клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Підстави та порядок накладення арешту його скасування під час кримінального провадження регулюються главою 17 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ст. 96-1 КК України - спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі: обвинувального вироку суду; ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності; ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру.

Відповідно до ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Вирішуючи питання про накладення арешту на майно необхідно керуватися вимогами КПК України щодо порядку накладення арешту на майно в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18.02.2016 р., яким, зокрема, в ст. 96-1 КК України визначено поняття спеціальної конфіскації, яка полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також конкретно визначених законом кримінальних правопорушень.

При цьому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України щодо майна третіх осіб, на яке може бути накладено арешт, кореспондується вимогами ч. 4 ст. 170 КПК України щодо накладення арешту на майно, яке підлягає спеціальній конфіскації.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За вимогами ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Статтею 64-2 КПК України, яка внесена в КПК України Законом України № 1019-VIII від 18.02.2016р., встановлено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи, які виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна, та мають права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна.

Можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним п. 2 ч. 2 ст. 170, та ч. 4 ст. 170 КПК України закон пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, та за наявності достатніх підстав вважати, що таке майно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Таким чином, приходжу до переконання, що зазначене нерухоме майно одержане внаслідок вчинення злочину та відповідає критеріям, визначеним положеннями ст. 96-2 Кримінального кодексу України, і може слугувати забезпеченню цивільного позову.

Більш того, у даному кримінальному провадженні на даний час існують вагомі докази, які приведені в поясненнях слідчого в судовому засіданні, що зазначене нерухоме майно, має відношення до кримінального провадження, і, таким чином існують розумні підозри вважати, що це майно відповідає критеріям ст. 96-2 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:026:0002 площею 2 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: Київська область, м. Буча, яка належить ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області, 31.01.1996 р.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:026:0003 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: Київська область, м. Буча, яка належить ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області, 31.01.1996 р.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим та прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Київської області.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1