Справа № 442/1993/18
Провадження № 1-кс/442/314/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2018 року м. Дрогобич

Слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ:
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000443 від 24 березня 2018.
В огбрунтування скарги покликається на те, що в провадженні Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області перебувало кримінальне провадження №0000443 за його заявою про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України. Проте, 24.03.2018 слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження, в якому вказано на відсутність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення. Вважає, що слідчим не було вчинено жодних слідчих дій, окрім двох допитів, що є недостатнім для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Вважає вказану постанову незаконною, у зв`язку з чим змушений був звернутись зі скаргою до суду.
Скаржник ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні скаргу підтримали повністю, з мотивів викладених у ній, просять її задоволити.
Слідчий СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 в судовому засіданні скаргу заперечив, вважає постанову про закриття кримінального провадження законної, оскільки ним проведено достатньо слідчих дій для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані докази, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з п.2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
З матеріалів кримінального провадження №0000443 від 24.02.2018 вбачається, що слідчим СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 24.03.2018 року винесено постанову про закриття даного кримінального провадження.
Однак, з матеріалів вищевказаного кримінального провадження вбачається, що слідчим проведено лише два допити по даному кримінальному проваджені, натомість винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Зі змісту постанови вбачається, що підставами для закриття кримінального провадження послужило те, що досудовим розслідуванням не встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України у діях ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, оскільки така підстава є не обґрунтована матеріалами кримінального провадження. Слідчим не в повному обсязі проведено досудове розслідування.
Слід зазначити, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття даного рішення можливе після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів у їх сукупності.
Слідчий суддя також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).
Відповідно до матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної постанови вбачається, що під час досудового розслідування слідчим не було проведено достатнього та необхідного за даних умов обсягу слідчих дій, необхідних в даному кримінальному провадженні, а тому оскаржувана постанова не може вважатися такою, що відповідає вимогам статті 110 КПК України.
Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що слідчим не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним доказам, що призвело до передчасного та необґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є підставною та підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.
Постанову слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області від 24.03.2018 про закриття кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000443 - скасувати.
Ухвалу скерувати до Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1