Справа № 442/771/13- к
провадження №1-кп/457/31/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м. Трускавець
Трускавецький міський суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження № 0000015 про обвинувачення: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дережичі, Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня спеціальна, не працюючого, не судимого згідно ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 21 червня 2011 року в період часу з 10.30 год. до 11.00 год. перебуваючи на вул. Січових Стрільців в м. Дрогобичі, Львівської області біля відділення банку ПАТ «Універсал Банк» умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом зловживання довірою, повідомив ОСОБА_6 неправдиві відомості щодо наміру здійснити для неї купівлю автомобіля марки «МАН» у Самбірському районі, Львівської області, під приводом чого заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 в сумі 3766,59 євро, що по курсу Національного Банку України становить 42750,77 гривень; 19312 доларів США, що по курсу Національного Банку України становить 153980,37 гривень та 5620 грн., тобто заволодів грошовими коштами потерпілої на загальну суму 202351 гривень 14 копійок, чим спричинив їй майнову шкоду у великих розмірах.

В судовому засіданні обвинувачений винним себе не визнав, по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що він на початку весни 2011 року їхав по вул.. В.Великого в м. Дрогобичі, де його зупинила ОСОБА_6 , яку згодом він підвіз до центра міста. Так вони познайомились. ОСОБА_9 час від часу до нього телефонувала. Якось випадково вони зустрілись і він запропонував їй поїздку в м. Мукачів на з`їзд байкерів, на що вона погодилась. Приїхавши з міста Мукачево потерпіла запросила його до себе в квартиру, де вона його агітувала вести спільний бізнес, а саме взятись за ремонт автомобіля КАМАЗ та заробляти на нім гроші. Він погодився та разом з водієм відремонтував автомобіль КАМАЗ. Через деякий час потерпіла сказала, що необхідно придбати кращу машину, оскільки ця часто ламається. Вона сказала, що

гроші на нову машину у неї є в банку. Знявши з рахунку в банку гроші в сумі 10000 доларів США, 5000 грн., та 3700 Євро ОСОБА_10 ці гроші дала йому. Він почав займатись пошуком автомобіля і знайшов його в Польщі вартістю 20000 Євро. Тоді він використавши 10000 Євро ОСОБА_10 грошей та доклавши свої 10000 Євро, які йому дала його цивільна дружина ОСОБА_11 , придбав автомобіль марки МАН у Республіці Польща та залишивши його в Польщі на платній автостоянці. Для вїзду даного автомобіля на територію України, необхідно було сплатити в`їздне мито в розмірі близько 5000 доларів США. Коли він повідомив про це потерпілу, вона почала вимагати в нього повернення грошей. Він добровільно повернув їй близько 1000 доларів США. Більше грошей він їй не повертав, оскільки потерпіла кричала що вона його посадить. Крім того, зазначив, про те, що частину з грошей які він отримав від потерпілої були ним витрачені на ремонт автомобіля КАМАЗ. Це було близько 3000 доларів США.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина доводиться наступними доказами, які здобуті під час судового провадження:

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 31.03.2011 року вона приїхала близько 22.00 год. в Дрогобич з м. Львова на ж-д вокзал. Оскільки в неї був багаж, то ОСОБА_12 в якості таксиста підвіз її додому. Дорогою додому вони познайомились та ОСОБА_13 попросив у неї номер телефону. Вона відмовила в його проханні, на що ОСОБА_13 в неї вирвав мобільний телефон та набравши свій номер телефону з її мобільного телефону, довідався її номер мобільного телефону. Пізніше він дуже часто до неї телефонував, просив зустрічі. 01.05.2011 року вони разом їздили на з`їзд байкерів у м. Мукачево, де відпочивали, спілкувались. В процесі спілкування він цікавився її життям, роботою. Тоді йому стало відомо, що вона займається перевезенням та доставкою будівельних матеріалів. На початку червня 2011 року поламався її легковий автомобіль на вул.. В.Великого в м. Дрогобичі. В цей час до неї на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_12 , якому вона повідомила про поламаний автомобіль, який він в подальшому відремонтував. Після цього він розповів їй, що займається ремонтом та реалізацією автомобілів та запропонував їй придбати вантажний автомобіль «МАН» з маніпулятором для перевезення будівельних матеріалів, переконуючи її в тому, що даним автомобілем можна вигідно заробляти. Після неодноразових розмов з ОСОБА_14 вона вирішила придбати автомобіль МАН з маніпулятором. 19.06.2011 року вона разом з ОСОБА_14 поїхали у с. Ваньовичі, Самбірського району, оглянути вантажний автомобіль з маніпулятором марки МАН, який продавав ОСОБА_15 за 25000 Євро, з яких на 5000 доларів США він може почекати. Оглянувши даний автомобіль ОСОБА_12 переконав її його придбати. 20.06.2011 року вони знову зустрілися по питанню придбання автомобіля. Під час даної зустрічі вона повідомила ОСОБА_3 , що немає необхідної суми грошей для придбання автомобіля, але вона їх займе у знайомих. 21.06.2011 року зранку до неї зателефонував ОСОБА_12 та сказав їхати в м. Самбір, так як їх там чекає власник автомобіля МАН. 21.06.2011 року вона зранку поїхала до свого знайомого ОСОБА_16 в м. Дрогобичі у якого позичила 7000 доларів США, для купівлі даного автомобіля та окрім того з дому взяла з собою 1700 доларів США, які вона раніше зняла у відділені банку з свого рахунку 16.06.2011 року. Позичивши кошти в ОСОБА_16 в сумі 7000 доларів США та маючи свої 1700 доларів США вона поїхала у відділення ПАТ «Універсалбанку» по вул.. С. Стрільців у м. Дрогобичі, де подала заяви на дострокове розірвання договорів своїх депозитних вкладів. ОСОБА_12 в цей час чекав її біля банку. Отримавши в касі банку кошти, а саме: 3770 Євро, 10612 доларів США, 5620 гривень, до неї підійшов ОСОБА_12 та забрав гроші, сказавши при цьому щоб вона не позорилась, гроші він їй віддасть на вулиці. При виході з банку ОСОБА_12 запитав її де решта коштів, оскільки цих є недостатньо для придбання автомобіля. На що вона відповіла, що має ще власні кошти та кошти які позичила в ОСОБА_17 разом в сумі 8700 доларів США. Дані кошти ОСОБА_12 також в неї забрав. Після цього вони сіли у свої автомобілі та поїхали на автозаправку "ОККО" в м. Дрогобичі, щоб залишити її автомобіль та на автомобілі ОСОБА_3 їхати в с. Ваньовичі, Самбірського району купляти вантажний автомобіль МАН з маніпулятором. Однак на заправці до ОСОБА_13 хтось зателефонував і він почав кричати, що в нього щось сталось і кудись поїхав. Телефон його не відповідав.

На другий день 22.06.2011 року рано приїхав ОСОБА_12 до неї додому та повідомив, що автомобіль який вони мали купляти поганий і він через місяць таку ж машину прижене з-за кордону. Вона зрозуміла, що щось не так і просила ОСОБА_13 повернути їй гроші, але він не

віддавав, а почав погрожувати. Вона перетелефонувала до ОСОБА_15 , власника автомобіля МАН з с. Ваньовичі Самбірського району, переконатись в правдивості слів ОСОБА_3 , але ОСОБА_15 повідомив її що йому за машину ніхто не телефонував. Після цього вона почала записувати розмови з ОСОБА_14 з вимогою про повернення їй коштів та якось дала йому послухати дані записи. Після чого він приніс фотографію машини і сказав, що 07.11.2011 року автомобіль приїде з ОСОБА_18 . Однак цього не сталось і вона 07.11.2011 року написала заяву в міліцію. Через деякий час вона знову зустрілась з ОСОБА_14 і сказала, щоб він віддавав їй гроші хоча б по 1000 доларів США щомісячно протягом двох років, але він знову відповів, що буде машина. В результаті цих подій вона пекренесла інсульт. ОСОБА_12 своїми діями завдав їй великої моральної шкоди.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 пояснив, що він був знайомий з потерпілою до даного випадку близько року та перебував в хороших з нею відносинах. 21.06.2011 року вранці до нього додому прийшла потерпіла ОСОБА_6 і він на її прохання позичив їй 7000 доларів США, які необхідні були їй для придбання автомобіля марки МАН з маніпулятором. Дані кошти він мав у зв`язку з продажем свого автомобіля раніше. Пізніше потерпіла повідомила йому, що їде у відділення «Універсалбанку» зняти кошти з своїх депозитних рахунків. Він вирішив за нею прослідкувати й побачив, що ОСОБА_10 з ОСОБА_14 виходили з примішення відділення «Універсалбанку». Вийшовши з приміщення банку, вони разом кудись поїхали. Пізніше йому стало відомо, від потерпілої про те, що ОСОБА_12 її обманув, забравши її кошти, а автомобіль для неї не купив.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 пояснив, що потерпіла є його доброю знайомою. Близько 7 років тому, він позичив ОСОБА_10 10000 доларів США на купівлю автомобіля МАН з маніпулятором, так як у неї не було всієї суми грошей. Вона через 8 місяців повернула йому 9000 доларів США, а 1000 доларів США не повернула до сьогоднішнього дня.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 пояснив, що потерпіла та обвинувачений в 2011 році хотіли у нього купити автомобіль ОСОБА_21 з маніпулятором, який він був виставив на продаж через оголошення в газеті. За автомобіль він просив 20000 Євро. Якого точно числа він не пригадує, однак це було в неділю, потерпіла з обвинуваченим приїхали в с. Ваньовичі Самбірського району на недіючу ферму, де він зберігав свій автомобіль, для огляду автомобіля МАН. Він подумав, що вони чоловік та жінка. Він зробив висновок, що дана пара не приїхала купляти автомобіль, оскільки обвинувачений вів себе пасивно, машину оглядали тільки візуально ззовні.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_22 пояснила, що вона є співмешканкою обвинуваченого і з червня 2011 року вони проживають разом. ОСОБА_12 являється батьком її сина. Їй відомо, що потерпіла колись раніше ремонтувала машину в її співмешканця і вони разом мали намір купити вантажний автомобіль для ведення спільного бізнесу. Для придбання автомобіля разом з потерпілою вона дала ОСОБА_23 10000 доларів США. Дані кошти були нею зароблені в Італії.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_24 пояснив, що він шукав роботу та знайшов оголошення в якому пропонувалась робота водієм на вантажний автомобіль. Коли він позвонив за номером вказаним в оголошенні, то відповів ОСОБА_25 , що у нього є ОСОБА_26 і він може приступати до роботи. Він возив пісок, цеглу, щебінь. Через тиждень, два ОСОБА_12 познайомив його з ОСОБА_10 та повідомив, що тепер він буде працювати на неї. Після цього ОСОБА_10 давала йому роботу та оплачувала за неї. ОСОБА_10 та ОСОБА_12 перебували у дружніх стосунках.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_27 пояснив, що він знайомий з потерпілою та обвинуваченим. Він познайомився з ОСОБА_10 , так як мав відремонтувати автомобіль КАМАЗ. 21.11.2011 року він йшов з потерпілою, оскільки мав зробити якусь роботу і назустріч до них підійшов ОСОБА_13 та між ними почалась розмова за гроші. ОСОБА_10 казала, щоб він повернув гроші, а він відповів, що гроші не брав і не віддасть. В подальшому ОСОБА_10 йому розповіла, що дала ОСОБА_23 25000 доларів США, для придбання автомобіля.

Крім того, вина обвинуваченого доведена зібраними письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

?Заяваповідомлення ОСОБА_6 від 07.11.2011 року на ім`я начальника Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_28 про вчинення злочину стосовно неї ОСОБА_3 , а саме зловживаючи її довірою в червні 2011 року заволодів її коштами в сумі 24650 доларів США (т. 1 а.к.п. 5);

?Пояснення ОСОБА_6 від 07.11.2011 року з приводу обставин та відносин з ОСОБА_3 , які передували вчиненню ОСОБА_3 злочину стосовно неї, а саме те що нею були передані грошові кошти ОСОБА_3 для купівлі автомобіля МАН в сумі 10612 доларів США, 3766 євро, 5620 грн., які вона передала в примішенні банку та 8700 доларів США, які вона передала йому на вулиці біля примішення банку ПАТ «Універсалбанк» (т. 1 а.к.п. 6-8);

?Заява про видачу готівки № 034В04 від 21.06.2011 року , згідно якої ОСОБА_6 отримала в ПАТ «Універсал Банк» кошти в розмірі 3766,59 Євро (т. 1 а.к.п. 9);

?Заява про видачу готівки № 034В03 від 21.06.2011 року згідно якої ОСОБА_6 отримала в ПАТ «Універсал Банк» кошти в розмірі 10612 доларів США (т. 1 а.к.п. 10);

?Заява про видачу готівки № 034В02 від 21.06.2011 року згідно якої ОСОБА_6 отримала в ПАТ «Універсал Банк» кошти в розмірі 5620 грн. (т. 1 а.к.п. 11);

?Заява про видачу готівки № 034В09 від 16.06.2011 року згідно якої ОСОБА_6 отримала в ПАТ «Універсал Банк» кошти в розмірі 2027.88 доларів США (т. 1 а.к.п. 12);

?Заява ОСОБА_6 від 24.01.2012 року на ім`я начальника Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_28 про прийняття міри до ОСОБА_3 , який шляхом обману та зловживання її довірою заволодів її коштами в розмірі 202 000 грн. (т. 1 а.к.п. 57-58);

?Протокол відтворення обстановки та обставин події від 05.04.2012 року, з участю потерпілої ОСОБА_6 огляду автомобіля «МАN» біля м. Самбір, яке мало місце 19.06.2011 року з фототаблицею (т. 1 а.к.п. 124-127); .

?Постанова про проведення виїмки від 06.04.2012 року, згідно якої ст. слідчим СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівський області ухвалено провести виїмку у ОСОБА_6 : записки із номером телефону ОСОБА_20 наданої їй ОСОБА_3 ; фото автомобіля «MAN» наданих їй ОСОБА_3 ; записи розмов між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 із диктофонами на які вони фіксувались (т. 1 а.к.п. 129);

?Протокол виїмки від 06.04.2012 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_6 вилучено записку із номером телефону ОСОБА_20 , 5 фото автомобіля «MAN» (т. 1 а.к.п. 130-134);

?Постанова про визнання речовими доказами та прилучення їх до кримінальної справи від 27.05.2012 року з фототаблицею, згідно якої 5 фото із зображенням вантажного автомобіля «МАН» та записку щодо автомобіля марки «МАН» визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінальної справи № 115-0433 (т. 1 а.к.п. 247);

?Протокол огляду речових доказів від 27.05.2012 року з фототаблицею, а саме: п`ять фото із зображенням вантажного автомобіля марки «MAN» та аркуш паперу із записом « НОМЕР_1 /самосвал/ Терм./ Самбор. маніпулятор » (т. 1 а.к.п. 248-252);

?Висновком № 2189/2190/2191 комплексної експертизи відео-звуозапису та комп`ютерної техніки по кримінальній справі № 115-0433 від 01.08.2012 року з фототаблицею та додатком до експертизи, а саме фонограм з записом розмов між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . Згідно додатку 2 до вищевказаної експертизи є розшифровка розмови між потерпілою та обвинуваченим про отримані кошти (т. 2 а.к.п. 77-88);

?Відповідь на запит щодо надання інформації за підписом директора Західного ТУ ПрАТ «МТС УКРАЇНА» з додатками від 20.08.2012 року, а саме: роздруківка дзвінків абонента НОМЕР_2 за технічно можливий період з 14.02.2012 по 05.05.2012 року; роздруківка дзвінків абонента НОМЕР_2 за технічно можливий період з 14.02.2012 по 11.04.2012 року (т. 2 а.к.п. 88-104);

?Відповідь з Головного центру обробки спеціальної інформації на запит Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області щодо перетину державного кордону ОСОБА_3 , з якої вбачається, що ОСОБА_3 перетинав кордон 25.10.2011 року в в`їздом через пункт пропуску - Смільниця 1.30 та виїздом Краківець 11.21 (т. 2 а.к.п. 109).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненому повністю доведена, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 190 КК України, оскільки він шляхом зловживанні довірою заволодів майном потерпілої у великих розмірах.

Що стосується пояснень даних обвинуваченим у судовому засіданні, то суд вважає, що такі не відповідають фактичним обставинам справи, нічим не підтверджені та розходяться з показами потерпілої та свідків, покази яких мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою, відповідають обставинам справи.

Покази обвинуваченого з приводу придбання ним в Республіці Польща автомобіля МАН з маніпулятором, не підтверджені жодним доказом. Є розбіжності в показах обвинуваченого ОСОБА_3 і свідка ОСОБА_22 , яка являється його співмешканкою, про те що ним було докладено для придбання автомобіля 10000 Євро, однак свідок ОСОБА_22 повідомила, що дала обвинуваченому ОСОБА_3 10000 доларів США. На думку суду, дані обвинуваченим ОСОБА_3 покази свідчать про його наміри уникнути покарання за скоєне.

Що стосується показів свідка ОСОБА_22 , то суд їх оцінює критично, оскільки вона являється співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_3 , у них є спільна дитина, батьком якої у свідоцтві про народження записаний ОСОБА_3 від 21.10.2017 року. Крім цього, як уже згадувалось вище, покази ОСОБА_22 розходяться з показами обвинуваченого ОСОБА_3 .

Що стосується позиції захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_8 про відсутність в діях ОСОБА_3 складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, через відсутність умислу в обвинуваченого на заволодіння майном потерпілої шляхом зловживання довірою і те що між обвинуваченим та потерпілою виникли цивільно-правові відносини, то така позиція спростовується показами потерпілої, показами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_27 та іншими письмовими доказами здобутими під час розгляду кримінального провадження.

В розумінні ст. 190 КК України, зловживання довірою це вид обману, що полягає у використанні винним довірливих відносин з потерпілим, заснованих на родинних, службових відносинах, знайомстві, інших цивільно-правових відносинах. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та доказів здобутих в процесі розгляду даного кримінального провадження, то обвинувачений ОСОБА_3 ввійшов в довіру до потерпілої ОСОБА_6 і обіцяв їй придбати автомобіль, для чого потерпіла передала йому кошти, які він в подальшому привласнив, а тому на думку суду, позиція захисника ОСОБА_8 є безпідставною та надуманою.

Обставин, які обтяжують обвинуваченому покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які пом`якшують обвинуваченому покарання відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд приймає до уваги те, що обвинувачений на обліку лікаря - нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, хоча являється реніше не судимим відповідно до ст. 89 КК України, завдана шкода в повному обсязі не відшкодована, в потерпілої є претензії майнового та морального характеру, він ніде не працює, немає джерела прибутку, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Що стосується заявленого цивільного позову, суд вважає, що такий підлягає до часткового задоволення, оскільки завдана злочином шкода потерпілій відповідно до матеріалів кримінального провадження становить на загальну суму 202351,14 гривень, яка підлягає відшкодуванню. Судом приймається до уваги, те, що обвинуваченим відшкодовано потерпілій 8800 грн., тому слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 193551,14 грн.

Що стосується відшкодування упущеної вигоди, то суд вважає, що дана вимога не підлягає до задоволення, оскільки є немотивованою без посилання на відповідні нормативно-правові акти.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то така підлягає частковому задоволенню, в розмірі 20000 грн., оскільки самим злочином потерпілій завдано моральну шкода. Суд приймає до уваги її душевні страждання та переживання, які вона перенесла в наслідок завданої шкоди та стан її здоров`я.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ч. 3 ст. 190 КК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України і призначити йому покарання за ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком чотири роки.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь потерпілої ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 193551,14 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоди в розмірі 20000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням фоноскопічних експертиз у розмірі 5938 гривень 80 копійок.

Речові докази: мобільний телефон марки «Айфон F 5», диктофон «SONY TCM-200DY», аудіокасети «TDR» і «MAXELL», які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Речові докази: 5 фото із зображенням вантажного автомобіля марки «МАН» та запису щодо автомобіля марки «МАН», які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Самсунг GT-S7230E», який знаходиться на зберіганні в ОСОБА_29 залишити ОСОБА_29 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію

Суддя: ОСОБА_1