Справа № 761/6121/18
Провадження № 1-кс/761/4322/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: представника власника майна ТОВ «Автокомплекс «Анастасія», ТОВ «АК Газпрогрес» - адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду

м. Києва

клопотання представника ТОВ «Автокомплекс «Анастасія», ТОВ «АК Газпрогрес» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 25 січня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Автокомплекс «Анастасія», ТОВ «АК Газпрогрес» в особі представника - адвоката ОСОБА_3 21 лютого 2018 року звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 6 листопада 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 25 січня 2017 року , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191,ч.1 ст.272 КК України, а саме : планшетний ПК марки «Lenovo» S/n:HAOPBK3J на якому інстальовано програмне забезпечення для реалізації пального на АЗС (АГЗП);планшетний ПК марки «Lenovo» S/n:HAOPBT4T на якому інстальовано програмне забезпечення для реалізації пального на АЗС (АГЗП);три талони «ДП» загальним об`ємом 40 л, 2 талони «ГАЗ» загальним об`ємом 40 л;дизельне паливо в кількості 2808 л;

бензин марки А-92 в кількості 1381 л;газ скраплений в кількості 5249 л; автомобільний газозаправний комплекс, що складається із посудини (резервуару) та паливно-роздавальної колонки,яке вилучено 01 листопада 2017 року під час огляду автомобільної заправної станції (автомобільної газозаправної станції) ТзОВ «Автокомплекс «Анастасія» () за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Героїв Чорнобиля, 1а.
В обґрунтування клопотання зазначає,що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 6 листопада 2017 року було частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київської області ОСОБА_4 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 25 січня 2017 року , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191,ч.1 ст.272 КК України.

Вказує на те,що підставою для накладення арешту на майно стала,зокрема,правова кваліфікація кримінального правопорушення,за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження.З моменту внесення відомостей до ЄРДР за ч.1 ст.272 КК України пройшло більше року,проте за вказаний проміжок часу,що триває досудове розслідування ,відомості про причетність до злочину службових осіб ТОВ «Автокомплекс» Анастасія» не внесені до ЄРДР,стосовно них не здійснюється досудове розслідування,нікому не повідомлено про підозру у вчиненні злочину. Крім того,щодо іншого володільця арештованого майна ТОВ «АК-Газпрогрес» взагалі не проводилися будь-які слідчі дії та не внесено відомостей до ЄРДР щодо останнього та його посадових осіб.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна слідчий суддя виходив з того, що вилучене майно має ознаки речових доказів. Проте, арештовані речі не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли та не містять слідів або інших відомостей, які можуть бути використані як доказ в кримінальному провадженні, не були набуті ТОВ «Автокомплекс «Анастасія», ТОВ «АК Газпрогрес» кримінальним шляхом чи отримані ним внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому не можуть бути визнані речовими доказами.

Зазначає,що арешт на майно накладено без врахування загальних засад кримінального провадження,усталеної практики Європейського суду з прав людини,рішеннями якої неодноразово наголошувалось на непорушності права власності,дії принципу верховенства права та забезпечення справедливого балансу між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи,під час втручання державного органу на мирне володіння майном.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 94,132,173 КПК України ,якими передбачено,що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів ,що вказують на вчинення злочину, правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди,завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб,розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважають необґрунтованим висновок слідчого судді щодо необхідності накладення арешту.

Крім того посилається на те,що у володільців майна виникли обґрунтовані сумніви щодо втручання у права ТОВ «Автокомплекс «Анастасія», ТОВ «АК Газпрогрес» , в тому числі щодо позбавлення , обмеження права власності , вилучення майна саме для необхідності проведення або забезпечення проведення слідчих дій,що підтверджується тим,що вилучене майно передане на відповідальне зберігання ТОВ «Вікос Юг» згідно договору №198 від 31.10.2017 року,що свідчить про заінтересованість ТОВ «Вікос Юг» у вилученні належного ТОВ «Автокомплекс «Анастасія», ТОВ «АК Газпрогрес» майна,адже договір укладено за день до проведення слідчої дії-огляду.

Представник ТОВ «Автокомплекс «Анастасія», ТОВ «АК Газпрогрес» - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі.

Старший слідчий Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 ,або інший уповноважений слідчий ,який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000048,у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Слідчим не було надано заперечень на клопотання про скасування арешту майна, які б спростовували доводи клопотання представника ТОВ «Автокомплекс «Анастасія», ТОВ «АК Газпрогрес» та вказували б на необхідність подальшого застосування вжитого заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя, враховуючи думку представника заявника, на підставі ст. 174 КПК України, визнав можливим проводити розгляд клопотання за відсутності слідчого, на підставі наявних даних, які вважає достатніми для вирішення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши доводи представника ТОВ «Автокомплекс «Анастасія», ТОВ «АК Газпрогрес» - адвоката ОСОБА_3 , вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, а також дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням ГУ НП в Київській області

здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 25 січня 2017 року , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191,ч.1 ст.272 КК України .

1 листопада 2017 року старшим слідчим Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 проведено огляд АЗС (АЗГП) ТОВ «Автокомплекс «Анастасія»,що знаходиться за адресою :Київська область,м.Біла Церква,вул.Героїв Чорнобиля,1а,в ході якого вилучено наступне майно: планшетний ПК марки «Lenovo» S/n:HAOPBK3J на якому інстальовано програмне забезпечення для реалізації пального на АЗС (АГЗП);планшетний ПК марки «Lenovo» S/n:HAOPBT4T на якому інстальовано програмне забезпечення для реалізації пального на АЗС (АГЗП);три талони «ДП» загальним об`ємом 40 л, 2 талони «ГАЗ» загальним об`ємом 40 л;дизельне паливо в кількості 2808 л; бензин марки А-92 в кількості 1381 л;газ скраплений в кількості 5249 л; автомобільний газозаправний комплекс, що складається із посудини (резервуару) та паливно-роздавальної колонки, на яке ухвалою слідчого судді від 6 листопада 2017 року за клопотанням прокурора, було накладено арешт.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження,серед яких є арешт майна.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав,свобод та законних інтересів осіб, а також умов,за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 6 листопада 2017 року

(справа №761/39674/17 , провадження №1-кс/761/25182/2017) було частково задоволено клопотання

старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 25 січня 2017 року , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191,ч.1 ст.272 КК України,накладено арешт на майно, яке було вилучене 1 листопада 2017 року під час проведення огляду АЗС (АЗГП) ТОВ «Автокомплекс «Анастасія»,що знаходиться за адресою :Київська область,м.Біла Церква,вул.Героїв Чорнобиля,1а,а саме : планшетний ПК марки «Lenovo» S/n:HAOPBK3J на якому інстальовано програмне забезпечення для реалізації пального на АЗС (АГЗП);планшетний ПК марки «Lenovo» S/n:HAOPBT4T на якому інстальовано програмне забезпечення для реалізації пального на АЗС (АГЗП);три талони «ДП» загальним об`ємом 40 л, 2 талони «ГАЗ» загальним об`ємом 40 л;дизельне паливо в кількості 2808 л; бензин марки А-92 в кількості 1381 л;газ скраплений в кількості 5249 л; автомобільний газозаправний комплекс, що складається із посудини (резервуару) та паливно-роздавальної колонки.

Як визначено в ухвалі слідчого судді від 6 листопада 2017 року, арешт на вищевказане майно накладено з урахуванням правової кваліфікації кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження,та з метою збереження речових доказів,існування ризиків приховування,передачі ,відчуження зазначеного майна, що на переконання слідчого судді, стало достатніми підставами для арешту зазначеного у клопотанні майна, яке було вилучене під час проведення огляду 1 листопада 2017 року.

Проте, під час розгляду вказаного клопотання про скасування арешту майна слідчому судді не надано належних,допустимих доказів на підтвердження того, що арештоване майно отримано ТОВ «Автокомплекс «Анастасія», ТОВ «АК Газпрогрес» злочинним шляхом або внаслідок вчинення кримінального правопорушення,є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди.

Так,відповідно до письмового повідомлення старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 від 1 березня 2018 року

№24/63-вх650 вбачається,що Слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000048 від 25 січня 2017 року , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191,ч.1 ст.272 КК України ;22 лютого 2018 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000048 завершено ,а обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.1 ст.204,ч.1 ст.272 КК України направлено до суду ; матеріали кримінального провадження стосовно вчинення службовими особами ТОВ «АК «Анастасія» кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.272 КК України виділено в окреме провадження.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак вони мають бути об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року ,кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень,володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (ВП),заява №31107/96,п.58, ЕСНR 1999-ІІ.) Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції»,від 22 вересня 1994 року, Series A №296-А,п.42,та «Кушоглу проти Болгарії»,заява №48191/99.пп.49-62,від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статі 1 Першого Протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти,якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»,пп.69 та 73, Series A №52). Іншими словами,має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами,які застосовуються,та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п.50, Series A №98).

Під час судового розгляду встановлено, що незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000048 від 25 січня 2017 року тривало з 25 січня 2017 та на час розгляду клопотання завершено,в межах якого нікому з службових осіб ТОВ «Автокомплекс «Анастасія», ТОВ «АК Газпрогрес» не повідомлено про підозру, стосовно ТОВ,як юридичних осіб, не здійснюється досудове розслідування,а також не надано достатніх вагомих даних з урахуванням тривалості строку досудового розслідування у справі та його результатом,в підтвердження факту події злочину порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою ,яка зобов`язана їх дотримувати,якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого, версія органу досудового розслідування про те, що майно, зазначене в ухвалі про арешт майна, є предметом, доказом злочину, засобом та знаряддям його вчинення,об`єктом кримінально протиправних дій,набуто кримінально протиправним шляхом або отримано юридичною особою внаслідок кримінального правопорушення, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст.86 КПК України доказами.

Викладені обставини свідчать, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту зазначеного у клопотанні майна ТОВ «Автокомплекс «Анастасія», ТОВ «АК Газпрогрес» на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами доданими до клопотання та представником власника та володільця майна у судовому засіданні, тоді як слідчим,прокурором не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, юридичної особи ,в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності .

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ТОВ «Автокомплекс «Анастасія», ТОВ «АК Газпрогрес» належним їм майном на підставі зазначених обставин, оскільки судовим розглядом доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

У зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 6 листопада 2017 року, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання представника ТОВ «Автокомплекс «Анастасія», ТОВ «АК Газпрогрес» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170,171,173,174,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання представника ТОВ «Автокомплекс «Анастасія», ТОВ «АК Газпрогрес» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 25 січня 2017 року задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 25 січня 2017 року, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року (справа №761/39674/17, провадження №1-кс/761/25182/2017), яке було вилучено 01 листопада 2017 року під час огляду автомобільної заправної станції (автомобільної газозаправної станції) ТзОВ «Автокомплекс «Анастасія» () за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Героїв Чорнобиля, 1а, а саме:
-Планшетний ПК марки «Lenovo» S/n:HAOPBK3J на якому інстальовано програмне забезпечення для реалізації пального на АЗС (АГЗП);

-Планшетний ПК марки «Lenovo» S/n:HAOPBT4T на якому інстальовано програмне забезпечення для реалізації пального на АЗС (АГЗП);

-Три талони «ДП» загальним об`ємом 40 л, 2 талони «ГАЗ» загальним об`ємом 40 л;

-Дизельне паливо в кількості 2808 л;

-Бензин марки А-92 в кількості 1381 л;

-Газ скраплений в кількості 5249 л;

-Автомобільний газозаправний комплекс, що складається із посудини (резервуару) та паливно-роздавальної колонки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1