Справа № 180/1634/17
УХВАЛА
23 січня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

в судовому засіданні з розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні суд в порядку ст.331 КПК України поставив на обговорення питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який закінчується 25 січня 2018 року.

Прокурор наполягав на продовженні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що ризики, визначені ст.177 КПК України не зникли, а саме: обвинувачений може, впливати на свідків та потерпілих, які в більшості своєму ще не допитані судом, може ухилитися від суду, зважаючи на тяжкість покарання, яке може бути призначено йому в разі визнання винуватим. Також зазначив, що ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, не має роботи та засобів існування, що може спонукати його продовжити злочинну діяльність, тим більше, що він неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів.

Потерпілі висловили думку, що обвинувачений повинен залишатися під вартою.

Обвинувачений та його захисник залишили дане питання на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження, приходить до такого.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом встановлено, що ухвалою Марганецького міського суду від 27 листопада 2017 року продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 січня 2018 року включно.

На даний час судове провадження не завершено, і суду не надано доказів того, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і судом при продовженні запобіжного заходу, відсутні або зменшилися.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні декількох тяжких злочинів, в тому числі, із застосуванням насильницьких дій; він не має постійного місця проживання, не має міцних соціальних зв`язків. Тож, є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_7 , з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання судом винуватим, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Також, ОСОБА_7 не визнав свою вину у вчиненні злочинів, що йому інкримінуються, тому, опинившись на волі, може перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, відтак наявний ризик його можливого впливу на очевидців подій, зокрема потерпілих, свідків, які на даний час судом ще не були допитані.

Також, суду не надано будь-яких відомостей про те, що за станом здоров`я обвинувачений не може утримуватися в умовах СІЗО.

Враховуючи викладене, суд вважає, що міра запобіжного заходу, не пов`язана з позбавленням волі, не здатна забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , й інтереси суспільства потребують продовження йому строків тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістьдесят) діб до 23 березня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1