Справа № 128/2392/14-к
ВИРОК
Іменем України
09 січня 2018 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2
за участю - прокурора ОСОБА_3 , потерпілого - ОСОБА_4 , захисника- ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грушка, Улянівського району Кіровоградської області , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, є особою ,яка має інвалідність 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
Згідно до обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 31.12.2013 року близько 11:15 годин в АДРЕСА_1 у ОСОБА_6 виникла суперечка з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , жителями даного будинковолодіння. Під час сварки ОСОБА_6 повернувся до свого будинковолодіння, взяв батіг, який складався з металевої трубки обтягнутої шкірою коричневого кольору, на кінці якої було прив`язано сплетений з шкіри хлист, вийшов знову до ОСОБА_4 та ОСОБА_7 та умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень почав останнім наносити удари вищевказаним батогом по різним частинам тіла, в результаті чого спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в ділянці правого кута нижньої щелепи, синця на задній та задньо-внутрішній поверхні нижньої третини лівого плеча, лівого ліктьового суглобу та верхньої третини правого передпліччя, садна в верхній третині лівого передпліччя, синця на передній поверхні правого передпліччя, які утворились від дії тупих твердих предметів і згідно висновку експерта № 4 від 28.01.2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на тлі синця на переднє-внутрішній поверхні лівого стегна, що утворились віл дії тупого твердого предмету, які згідно висновку експерта № 3 від 28.01.2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Виходячи з вищевикладеного , органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, не визнав, зазначивши, що він ані ОСОБА_8 , а ні ОСОБА_9 будь-яких ударів, в тому числі, батогом не наносив. Суду показав, що він був обраний головою вуличного комітету , у зв`язку з чим отримував скарги жителів вулиці на те, що ОСОБА_4 засмічував вулицю побутовим сміттям. Вказав, що дійсно 31.12.2013 року приблизно о 11.10 годин біля будинку АДРЕСА_2 він спілкувався із сидячим в автомобілі ОСОБА_4 , якого він просив прибрати сміття по вулиці білля забору ОСОБА_10 . Він не очікував реакції ОСОБА_11 , який вийшов з автомобілю , став агресивним та приближаючись до нього став в нього стріляти , здійснивши три постріла, отримавши які він пішов до дому обробляти рани , о ОСОБА_10 уїхав. Суду доповнив, що на той час, як він побачив ОСОБА_11 , він убирав свій гараж, батіг знаходився у нього в гаражі. Дійсно при спілкування із ОСОБА_12 , він тримав батіг у руці для захисту, але ударів ним не завдавав потерпілим. Вважає, що потерпілі його оговорюють, оскільки ОСОБА_13 мстить йому за складений відного нього адміністративний протокол за не прибране сміття. Позови не визнає, просить його виправдати.
Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 31.12.2013 року він виїжджав із свого власного подвір`я , розташованого за адресою: будинок АДРЕСА_1 на своєму власному автомобілі із донькою до м. Вінниця за покупками. Коли він виїхав на вулицю, то до нього підійшов ОСОБА_6 , він з автомобіля не виходив, але у нього було відкрите вікно. ОСОБА_6 почав до нього кричати, щоб той по прибирав мусор на дорозі біля свого подвір*я. На що він йому відповів, що він все по прибирає, хоча у нього там було чисто, але він це сказав для того, щоб з ним не конфліктувати. Це його роздратувало, та ОСОБА_6 пішов додому, взяв батіг, намотав його на руку і через вікно вдарив його по обличчю. Потім вийшла його дружина ОСОБА_7 , щоб закрити браму, та ОСОБА_6 накинувся на неї, взявши батіг за тонкий кінець, розмахуючи з батогом у неї над головою, почав наносити її удари. Тоді він вийшов з автомобіля, почав його заспокоювати, ставши між обвинуваченим та дружиною. В цей час, ОСОБА_6 також крутив батогом над головою та удари батога попадали на нього, але у обвинуваченого агресія лише наростала. Тоді він ( ОСОБА_4 ) дістав з автомобіля пістолет марки Форт, чорного кольору з коричневою ручкою та попередив обвинуваченого, буде стріляти. Підставою того, що він почав стріляти було те, що ОСОБА_6 твердою частиною батога вдарив її в голову. Тоді він вистрілив один постріл в землю і один раз ОСОБА_6 в руку, в якій був батіг; один раз попав в груди, а один раз в руку, тобто тричі . Більше він не стріляв, і вони розійшлись по подвір*ям. В цей момент по дорозі їхав свідок ОСОБА_14 . Також під час сварки виходила його теща, на що він сказав, щоб вона викликала працівників міліції. Пізніше приїхали працівники міліції та почали їх допитувати. Вказав, у них з ОСОБА_6 неприязні відносини від тоді, коли ОСОБА_6 на очах у його дитини застрілив собаку. Суду зазначив, що точну кількість ударів нанесених йому обвинуваченим він не пам`ятає. Позов , заявлений ним до обвинуваченого він підтримує у повному обсязі. При вирішені судом питання про призначення покарання обвинуваченому - поклався на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 31.12.2013 року її чоловік ОСОБА_4 виїжджав з двору автомобілем за новорічними покупками, а вона йшла закривати за ним браму. В цей час ОСОБА_15 відкрив браму і вийшов на дорогу до її чоловіка та почав з ним розмовляти, на що її чоловік, сказав, що добре. Трішки пізніше ОСОБА_15 пішов у свій двір, та за своєю брамою взяв батіг, відкрив двері машини і почав батогом бити чоловіка, який сидів в автомобілі. Після цього вона вибігла на вулицю і почала кричати і захищати чоловіка. Потім ОСОБА_6 підійшов до неї і почав розмахувати батогом, наносити її ним удари та виражатись нецензурною лайкою. ЇЇ чоловік вийшов з автомобіля і почав захищати її, а ОСОБА_6 не зупинявся розмахувати батогом та наносив удари. ОСОБА_4 зрозуміючи , що обвинуваченого не можливу зупинити, взяв у бардачку автомобіля пістолет і попередив, що буде стріляти. ОСОБА_6 далі продовжував сварку, а вона побігла викликати міліцію. Все це було на очах у дитини. Як вони заспокоїлись і розійшлись, вона не знає, а пізніше ОСОБА_6 сів в автомобіль і кудись поїхав, а чоловік повернувся додому і вони чекали працівників міліції. Зазначила, що вимоги за цивільним позовом підтримує у повному обсязі. Просила призначити суворе покарання обвинуваченому, точну кількість ударів нанесених їй та чоловіку вона не пам`ятає, оскільки з дня події пройшов значний час.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав , що 31.12.2013 року він їхав до свого товариша ОСОБА_16 на автомобілі в смт. Стрижавка, по вул. Пушкіна і попереду дороги стояв чорний автомобіль марки «Шкода» , який ускладнював проїзд по даній вулиці. З лівої сторони даного автомобіля (зі сторони водія) стояли обвинувачений і потерпілий. Відстань між ними була приблизно 1 м. В руках у ОСОБА_6 був батіг, а в іншого- ОСОБА_4 був пістолет, як він зрозумів, що вони виясняли стосунки між собою, про що вони розмовляли він не чув, бо стояв далеко. Потім з подвір`я ОСОБА_4 вибігли дві жінки і почали кричати, він розвернувся і поїхав іншою дорогою. Коли він розвертався автомобілем, то бачив, ОСОБА_6 ішов додому (сутульно), як ОСОБА_6 під час сварки тримав батіг він не бачив.
Свідок ОСОБА_17 показала, що вона є сусідкою обвинуваченого та потерпілого, в грудні 2013 року, вона вийшла годувати собаку і почула, що ОСОБА_6 і ОСОБА_4 голосно кричали, також з ними стояла дружина ОСОБА_4 , обвинувачений та потерпілий стояли по різні сторони автомобіля. В повний зріст вона їх не бачила, так як дивилась на них через браму. Хвилин через 5 вона почула вистріли. Спір виник через те, що у ОСОБА_4 на вулиці лежала цегла і там не можливо було проїхати. Вказала, що ОСОБА_6 не конфліктний, а ОСОБА_4 з дружиною не спілкуються з сусідами.
Свідок ОСОБА_18 , суду показав, що очевидцем події не являється, але підтвердив факт того, що чотири роки назад по вулиці де проживає ОСОБА_19 РЕС мав міняти опори; біля подвір`я ОСОБА_10 лежала цегла , тротуарна плитка, в тому місці де РЕС треба ставити опору, які перешкоджали проводити ці роботи .На звернення депутата ОСОБА_20 до ОСОБА_10 , останній не реагував і не прибирав цю плитку; він також як голова сільської ради казав прибрати мусор. Йому відомо , що ОСОБА_19 лежав у лікарні у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями від пострілів. Обуховський виконував функцію голови вуличного комітету.
Свідок ОСОБА_21 , оперуповноважений Вінницького РВ , суду показав, що 31.12.2013 року , він чергував і зранку надійшло повідомлення до відділу, що у смт. Стрижавці , адресу не пам`ятає, відбулася стрілянина; те , що чоловік стріляв у іншого чоловіка. Вони виїхали на місце, там з`ясувалося, що між двома людьми виник конфлікт, на місці була одна сторона іншої сторони не було, провели огляд місця події, знайшли гільзи, вилучили пістолет, відібрали заяву, потім в подальшому , ще на місці стало відомо, що між двома сусідами виник конфлікт в ході якого один сусід стріляв у іншого з пневматичної зброї, а інша сторона нанесла сусіду і його жінці тілесні ушкодження батогом. Слідчий експеримент не проводили.
В судовому засіданні оглянуті та дослідженні такі документи , речовий доказ та висновки експерта , надані стороною обвинувачення та захистом, а саме :
- рапорт працівника міліції від 31.12.2013 року про отримання повідомлення від гр. ОСОБА_7 , жительки АДРЕСА_1 про те, що сусід вчинив відносно неї сварку та бійку ( Т.1 а.с.55);
- протокол про прийняття заяви від ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 31.12.2013 року від ;( Т.1 а.с. 56)
- постанову слідчого СВ Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області від 02.01.2014 року, з якої вбачається, що слідчим встановлено , що 31.12.2013 р. приблизно о 11.10 годин по АДРЕСА_2 громадянин ОСОБА_22 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_23 та ОСОБА_4 , у вигляді ударів в області голови та тіла, у зв`язку з чим призначив судово медичну експертизу на вирішення експерта поставивши запитання ,які тілесні ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_7 , їх локалізація, ступень тяжкості, механізм та давність утворення. ( Т.1 а.с.62)
- постанову слідчого СВ Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області від 02.01.2014 року, з якої вбачається, що слідчим встановлено , що 31.12.2013 р. приблизно о 11.10 годин по АДРЕСА_2 громадянин ОСОБА_22 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_23 та ОСОБА_4 , у вигляді ударів в області голови та тіла, у зв`язку з чим призначив судово медичну експертизу на вирішення експерта поставивши запитання ,які тілесні ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_4 , їх локалізація, ступень тяжкості, механізм та давність утворення. ( Т.1 а.с.63)
- висновок експерта № 4 судово-медичної експертизи від 28.01.2014 року , з якого вбачається, що ОСОБА_4 пояснив експерту , що 31.12.2013 р. близько о 11.10 годин був побитий сусідом; наносив удари металевою рукояткою батога по лівій руці; рукою- в ділянку нижньої щелепи; за медичною допомогою не звертався. Також згідно висновку даної експертизи, судом вбачається, що у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: підшкірної гематоми (1) в ділянці правого кута нижньої щелепи, синця (1) на задній та задньо-внутрішній поверхні нижньої третини лівого плеча, лівого ліктьового суглобу та верхньої третини лівого передпліччя, садна (1) в верхній третині лівого передпліччя, синця (1) на передній поверхні правого передпліччя, які утворились від дії тупих твердих предметів, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, по давності утворення можуть відповідати вказаному строку ( Т.1 а.с.74);
- висновок експерта № 3 судово-медичної експертизи від 28.01.2014 року , з якого вбачається, що ОСОБА_7 пояснила експерту , що 31.12.2013 р. близько о 11.10 год. вона була побита сусідом; металевою рукояткою батога наніс удар в ділянку лівої ноги; за медичною допомогою не зверталася. Також у відповідь на поставлене слідчим питання , згідно до висновку даної експертизи , судом вбачається, у останньої мали місце тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу (1) на тлі синця (1) на переднє-внутрішній поверхні лівого стегна, які утворились від дії тупого твердого предмету, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, по давності утворення можуть відповідати вказаному строку; ( Т.1 а.с. 80);
- протокол обшуку домоволодіння ОСОБА_6 від 19.03.2014 року, за адресою: АДРЕСА_1 , складеним в присутності понятих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , в якому зазначено, що під час обшуку помешкання було виявлено батіг, який ОСОБА_6 добровільно видав та фототаблицю до нього, на якій зображено зовнішній вигляд виявленого батога ( Т.1 а.с.100-102);
- протокол огляду предметів від 27.03.2014 року, складеним в присутності понятих ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , де об`єктом огляду є полімерний спеціалізований пакет «Експертної служби» № 1727208 в упакованому вигляді. При відкритті пакету встановлено, що у ньому знаходиться батіг, який складається з двох частин з рукоятки та хлиста. Рукоятка має довжину 26 см., обтягнута плетінням шкіри коричневого кольору з вставками шкіри чорного кольору на кінці рукоятки наявний металевий упор жовтого кольору, в місці скріплення рукоятки з хлистом наявне декоративне оздоблення з шкіри чорного кольору та прикріплений ремінець для утримування, сплетений з шкіри темно коричневого кольору, оздоблений металевим ланцюжком. Хлист має довжину 77 см., сплетений з шкіри коричневого кольору, на кінці хлиста наявні розгалуження шкіри. Загальна довжина батога складає 103 см.( Т.1 , а.с.104);
- фототаблицю до протоколу огляду предметів від 27.03.2014 року, на якій зображено полімерний пакет та в різних ракурсах батіг; ( а.с.105-106)
- протокол пред`явлення предмету для впізнання від 20.03.2014 року, складеним в присутності понятих ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , згідно якого ОСОБА_4 на фото під № 3 впізнав предмет за зовнішнім виглядом схожий на батіг, яким йому було завдано тілесні ушкодження ( Т.1, а.с.109-111);
- протокол пред`явлення предмету для впізнання від 20.03.2014 року, складеним в присутності понятих ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , згідно якого ОСОБА_7 на фото під № 2 впізнала предмет за зовнішнім виглядом схожий на батіг, яким їй було завдано тілесні ушкодження ( Т.1 а.с.112-113);
- фотокартка із зображенням у ОСОБА_6 наявних тілесних ушкоджень завданих трьома пострілами ОСОБА_4 та зображення вулиці( Т.3 а.с. 84)
- копія протоколу ВІ 13 №002628 складеного відносно ОСОБА_4 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП (а.с.34, том №3).
- копія постанови № 47 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Стрижавської селищної ради від 20.12.2013 року, відповідно до якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, а саме, що ОСОБА_4 03.12.2013 року об.11.00 год. зберігав купу відсіву та інших будівельних матеріалів біля проїжджої частини дороги, біля будинку АДРЕСА_1 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.( Т. 3 а.с.33);
- спільна заява громадян смт. Стрижавка, яка адресована Стрижавській селищній раді, в якій останні просять прийняти міри до ОСОБА_4 , який проживає по АДРЕСА_2 та засмічує вулицю побутовим сміттям та будівельними матеріалами ( Т. 3 а.с.42,);
- витягом з протоколу №6 про розгляд вищезазначеного звернення, а саме було здійснено виїзд комісії Стрижавської селищної ради та зафіксовано відсутність всіх порушень громадянином ОСОБА_4 ( Т. 3 а.с.43);
- вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 31.03.2016 року, яким визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки , із застосуванням положень ст. ст. 75,76 КК України ; ОСОБА_4 за ст.296 ч.1 КК України, яка була підтримана потерпілим ОСОБА_6 , виправдано із-за недоведеності вчинення кримінального правопорушення за ст.296 ч.1 КК України. (а.с.44-51, том №3). Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 31.05.2016 року даний вирок залишено без змін ( Т.3 а.с.52-53 ). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.11.2016 року вищезазначені вирок Вінницького районного суду та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області залишено без змін ( Т. 3 а.с.54-56)
Також в судовому засіданні було оглянуто речовий доказ- батіг.
Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Про що, також йдеться у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146), де Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.
Згідно до положень, викладених в ч.1 ст. 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).
Проаналізував надані стороною обвинувачення докази , суд вважає, що відсутні належні та допустимі докази про те, що 31.12.2013 року о 11.10 годин саме обвинувачений ОСОБА_6 спричинив потерпілим виявлені у них тілесні ушкодження.
Так, стороною обвинувачення не встановлено очевидці, які бачили, що обвинувачений ОСОБА_6 наносив тілесні ушкодження потерпілим; з постанови слідчого від 02.01.2014 року про призначення судово- медичних експертиз не вбачається встановленим слідчим яким саме предметом завдані тілесні ушкодження потерпілим; в свою чергу зазначено, що наносилися удари ОСОБА_23 та ОСОБА_4 громадянином ОСОБА_22 ; особистості (Пігачової та ОСОБА_30 ) в судовому засіданні не встановлено та стороною обвинувачення вказані протиріччя не усунуті. ( Т. 1 , а.с. 62,63). Тому, і висновки експерт надав у відповідності тих обставин, які вказані слідчим у вищезазначених постановах експертизи , при чому потерпілі не ідентифікували особу , яка завдавала їм тілесні ушкодження 312.12.2013 р. о 11.10 годин.
Наявність у обвинуваченого в день події батога не є беззаперечним доказом про нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілим. В свою чергу , покази потерпілих в даному проваджені, про те, що ОСОБА_6 наносив їм удари , без наявності достатніх належних доказів , суд оцінює критично, оскільки в судовому засіданні стороною обвинувачення не спростовані доводи захисту про оговор обвинуваченого з підстав помсти з боку потерпілих , оскільки відносно ОСОБА_4 за втручання ОСОБА_6 як голови вуличного комітету був складений адміністративний протокол, та у подальшому винесена постанова про накладення на останнього штрафу.
Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно зі ст.370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12рп/2011 від 20.10.2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Тому у суду існують об*єктивні сумніви, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , вчинено саме ним.
Частиною четвертою статті 17 КПК України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Враховуючи наведене, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, наявних доказів, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому в вину злочинів не була доведена під час судового розгляду даного кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.
За встановлених фактичних обставин, виходячи із закріпленого в ст.62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, суд приходить до висновку про недоведеність вини обвинуваченого в пред`явленому йому обвинуваченню за ч.1 ст. 125 КК України.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а саме- оглянути в судовому засіданні 05.01.2018 року речовий доказ- батіг, наданий прокурором та йому повернутий, який знаходився на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Вінницького РВП Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, - залишити в кімнаті зберігання речових доказів Вінницького РВП Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.
Документи надані сторонами кримінального провадження залишити в суді в матеріалах кримінального провадження.
У задоволені цивільних позові- ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , слід відмовити за необґрунтованістю , оскільки вина ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення органом досудового розслідування не доведена, у зв`язку з чим, суд ухвалив в даному кримінальному проваджені виправдувальний вирок.
Керуючись ст.ст. 370,373 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати невинуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та виправдати його.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а саме- оглянути в судовому засіданні 05.01.2018 року речовий доказ- батіг, наданий прокурором та йому повернутий, який знаходився на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Вінницького РВП Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, - залишити в кімнаті зберігання речових доказів Вінницького РВП Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.
Документи надані сторонами кримінального провадження залишити в суді в матеріалах кримінального провадження.
У задоволені цивільних позовів- ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , - відмовити.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору, потерпілим та обвинуваченому та прокурору.
Суддя :