233 № 233/3642/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 146 ч. 2, 185 ч.2 КК України ,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.146, ч.2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор вважала за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України станом на теперішній час не перестали існувати. ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може спробувати переховуватися від суду, у зв`язку з тим, що ризик втечі для нього може бути визнаний менш небезпечним ніж відбування кримінального покарання. Обвинувачений зареєстрований у м. Макіївці та не має постійного місця мешкання у м. Костянтинівці. Окрім того, обвинувачений, перебуваючи на волі, може спробувати незаконно впливати на свідків та потерпілих, які ще не допитані судом, з метою змусити останніх змінити покази на його користь. Також, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше був неодноразово засуджений, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисні кримінальні правопорушення.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора та вважав за можливе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, навіть цілодобово.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судове засідання конвоєм не доставлений, у зв`язку наданням ним згоди на участь в судовому засіданні шляхом відеоконференцзв`язку з ДУ (№6) «Бахмутська установа виконання покарань». Проте, на призначений судом час проведення судового засідання, участь обвинуваченого в судовому засіданні в режимі відеоконференції установою забезпечена не була, за невідомої суду причини.
Вислухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов до таких висновків.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений на 60 днів по 22 грудня 2017 року включно.
Відповідно до ч.3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 146 ч.2, 185 ч.2 КК України наразі перебуває на стадії судового розгляду.
Проаналізувавши всі обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України в сукупності, суд дійшов переконання про те, що ризики переховування ОСОБА_5 від суду та впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, з боку обвинуваченого, з метою змусити останніх змінити покази на його користь, а також вчинення іншого кримінального правопорушення; не перестали існувати і не зменшились, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому слід продовжити.
При цьому, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_5 , не даючи оцінки зібраним доказам, суд оцінює ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, суворість можливого покарання, у разі встановлення вини останнього у інкримінованих кримінальних правопорушеннях; обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, зареєстрований на непідконтрольній Україні території в м. Макіївці; та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, судом враховано, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою зміни останніми показів. А також, судом враховано, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше був неодноразово засуджений за вчинення умисних кримінальних правопорушень, відбував покарання в місцях позбавлення волі, після звільнення на шлях виправлення не став.
На переконання суду, враховуючи викладені обставини, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо.
Зазначені ризики виправдовують продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Отже, на думку суду, доводи сторони захисту, про те що належна процесуальна поведінка обвинуваченого може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, є не спроможними; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, є виправданим за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
З урахуванням ч. 4 ст. 183 КПК України, зокрема вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 за ч.2 ст. 146 КК України із застосуванням насильства до малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Макіївки Донецької області, громадянину України, у вигляді тримання під вартою у ДУ (№6) «Бахмутська установа виконання покарань» в Донецькій області строком на 60 днів, тобто по 18 лютого 2018 року включно.
Копії ухвали вручити обвинуваченому і направити начальнику Державної установи (№6) «Бахмутській установі виконання покарань» в Донецькій області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1