Провадження № 1-кп/643/272/18
Справа № 643/5662/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.04.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 ,

неповнолітньої обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за №0001757 від 16.03.2017, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Харків, не одруженої, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

15.03.2017 приблизно о 12 годині 15 хвилин неповнолітня ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні класу №18 Харківського вищого професійного училища будівництва, розташованого за адресою: м. Харків, Салтівське Шосе, буд. 123, де на сусідній парті побачила мобільний телефон, який належить неповнолітньому ОСОБА_7 , діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно з поверхні парти викрала мобільний телефон ТМ "leagoo M5" в корпусі сірого кольору, imei№ НОМЕР_1 , imei№ НОМЕР_2 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №144 від 25.04.2017 року 1600 гривень, в якому знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «МТС-Україна» № НОМЕР_3 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №144 від 25.04.2017 року 20 гривень, а всього на загальну суму 1620 гривень.

Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись в подальшому викраденим майном на свій розсуд, чим спричинила неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1620 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, події якого мали місце 15.03.2017, визнала у повному обсязі та підтвердила обставини, час, місце, механізм вчинення нею злочину, як зазначено вище у вироку суду.

Обвинувачена ОСОБА_6 у суді зазначила про те, що вона розуміла, що скоювала злочин, та щиро розкаялася у його вчинені, причину скоєння нею злочину пояснила як необдуману поведінку.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у скоєні нею злочину, події якого мали місце 15.03.2017, та кваліфікує дії обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість вчиненого нею злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Більш того, обвинувачена раніше не судима, офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має місце реєстрації, за яким фактично мешкає. За останнім місцем навчання, а саме «Харківське вище професійне училище будівництва», характеризується добре.

З досудової доповіді про неповнолітню ОСОБА_6 , яка на вимогу суду надана 15.09.2017 начальником сектору ювенальної пробації м. Харкова Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції вбачається, що виправлення обвинуваченої без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( у т.ч. окремих осіб) за умови проведення соціально-виховної роботи із неповнолітнім.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_6 суд враховує її щире каяття, вчинення злочину неповнолітньою, та визнає ці обставини, відповідно до ст.66 КК України, такими, що пом`якшують її покарання. Обставину, що обтяжує покарання останньої, яка передбачена ст. 67 КК України, судом не визнано.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані її дії.

В суді прокурор заявив про доцільність застосування до ОСОБА_6 п.а ст.1 ЗУ "Про амністію у 2016 році", оскільки остання на момент вчинення нею злочину була неповнолітньою. В свою чергу, захисник, ОСОБА_4 , законний представник ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , та обвинувачена ОСОБА_6 підтримали позицію прокурора.

07.09.2017 набрав чинності ЗУ"Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року №1810-VIIІ і відповідно до п. а ст.1 зазначеного закону ОСОБА_8 є суб`єктом застосування амністії, як така, що на момент вчинення злочину, події якого мали місце 15.03.2017, була неповнолітньою.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_6 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», тому вона підлягає звільненню від відбування призначеного за цим вироком суду покарання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 в ході досудового слідства та суду не обирався.

Потерпілим ОСОБА_7 , та його законним представником, ОСОБА_9 цивільний позов не заявлений. Останні звернулись до суду з заявами, в яких зазначили, що претензій до ОСОБА_6 у них не має.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, п.а ст. 1 ЗУ "Про амністію у 2016 році", суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного цим вироком покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі п. а ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речові докази: мобільний телефон ТМ "leagoo M5" в корпусі сірого кольору, який передано на зберігання ОСОБА_7 повернути власникові ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_6 , її законному представнику ОСОБА_5 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1