Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
28 березня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 15 березня 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000078,
з участю власника майна ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою клопотання слідчого слідчого відділення Радивилівського відділення Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000078 про арешт тимчасово вилученого майна задоволено повністю.
Накладено арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні №0000078 - автомобіль марки «MERCEDES BENZ», сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , законним власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт
Зазначений автомобіль передано для збереження на майданчик зберігання автомобілів ДП МВС «Інформ-Ресурс», що в місті Дубно Рівненської області вулиця Мирогощанська, будинок № 62.

На обґрунтування цього рішення слідчий суддя вказав, що автомобіль марки «MERCEDES BENZ», сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на даний транспортний засіб забезпечить належне зберігання речового доказу у кримінальному провадженні ________________________________________________________________________________________________
№11сс/787/111/2018 Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_7
Категорія: ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_1
кримінальному провадженні та проведення за його участю необхідних слідчих дій та недопущення можливості його приховування, псування, знищення, відчуження, перероблення, ремонту.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 зазначив, що дане судове рішення не об`єктивне і незаконне, прийняте із порушенням норм кримінального процесуального законодавства України. Слідчим не було надано жодних доказів щодо ризиків знищення або пошкодження відповідного майна.
Крім того зазначив, що статтею, по якій проводиться досудове розслідування, не передбачено ні спеціальної конфіскації, ні конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. Тобто, посилання в даному випадку на норму закону та зазначення мети забезпечення арешту автомобіля, є безпідставним та не об`єктивним.
Також на його переконання, вищезазначений автомобіль не відповідає жодним критеріям, зазначеним у ст.98 КПК, оскільки прямого відношення до правопорушення, передбаченого ч.2 ст.353 КК України, він не має та в його салоні ніяких протиправних дій не вчинялося.
Просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою повернути йому автомобіль на відповідальне збереження.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення частково.
Згідно положення ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК, для прийняття законного та обгрунтованого рішення слідчий суддя повинен з?ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, згідно з ч.2 ст.170 КПК слідчий суддя або суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК.

Як передбачено ч.2 ст.167 КПК, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов?язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
З клопотання слідчого та доданих матеріалів вбачається, що 10 березня 2018 року о 09 год. 09 хв. до Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення оператора ГУНП у Волинській області за зверненям ОСОБА_8 про те, що в АДРЕСА_1 , п`ятеро осіб представились працівниками СБУ та мають намір провести обшук в її будинку. Кримінальне проваджння внесено до ЄРДР 10.03.2018 о 19.13.49 за №0000078 та правовою кваліфікацією ч.2 ст.353 Кримінального кодексу України - самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи, пов`язане з використанням службового посвідчення працівника правоохоронного органу.
Підставою для накладення арешту на належний ОСОБА_5 автомобіль марки марки «MERCEDES BENZ», вказано те, що цей автомобівль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям, вказаним у ч.1 ст.98 КПК (а.с.1-3, 4).
За вимогами ч.2 ст.173 КПК, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні клопотання про арешт майна, слідчим суддею вимог ст.173 КПК дотримано не повністю, оскільки не було враховано п.5 ч.2 цієї норми.

Як у ході розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, так і під час апеляційного розгляду не було встановлено даних, які свідчать про наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження автомобіля «MERCEDES BENZ».
Згідно припису, який містить ч.4 ст.173 КПК, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Колегія суддів вважає, що вказаних вимог закону дотримано не було, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення лише в частині повернення майна власнику.

Відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції, передбачених п.2 ч.3 ст.407 КПК, колегія суддів приходить висновку про необхідність скасування ухвали слідчого суді та постановлення нової ухвали, якою слід застосувати менш обтяжливий спосіб арешту майна, яким є позбавлення ОСОБА_5 права на відчуження вказаного автомобіля до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Одночасно з цим колегія суддів враховує, що згідно ч.3 ст.173 КПК, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 15 березня 2018 року про арешт майна скасувати та постановити нову ухвалу.
Клопотання слідчого слідчого відділення Радивилівського відділення Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні №0000078 від 10.03.2018 року автомобіль марки "MERCEDES BENZ", сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права відчуження та передати вказаний автомобіль власнику ОСОБА_5 на зберігання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3