Справа № 439/145/17 Головуючий у 1 інстанції- ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/812/17 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши кримінальне провадження № 439/145/17 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Комарівка Бродівського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Комарівка Бродівського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Комарівка Бродівського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Комарівка Бродівського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч.2 ст. 185 КК України,
з участю секретаря ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_11
захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13
прокурора ОСОБА_14 ,

за апеляційними скаргами заступника прокурора Львівської області ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_12 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 13 червня 2017 року,
в с т а н о в и л а :
Вироком Бродівського районного суду Львівської області від 13 червня 2017 року засуджені:
ОСОБА_11 за ч.2 ст. 185 КК України на один рік обмеження волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарань за цим вироком, а також за вироками Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2017 року та Франківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року, визначено остаточне покарання ОСОБА_11 один рік обмеження волі, 20400 грн. штрафу та 17000 грн. штрафу. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.
З покликанням на ч.3 ст. 72 КК України даний вирок, вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2017 року та вирок Франківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року ухвалено виконувати самостійно;
ОСОБА_16 за ч.2 ст. 185 КК України на один рік обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_16 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України;
ОСОБА_17 за ч.2 ст. 185 КК України на один рік обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_17 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_18 за ч.2 ст. 185 КК України на один рік обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_18 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_19 за ч.2 ст. 185 КК України на один рік обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_19 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.
Скасовано заходи забезпечення кримінального провадження, вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
Обвинувачені визнані винним у тому, що 24 серпня 2016 року близько 00.10 год. ОСОБА_11 повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_19 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , перебуваючи в дворі будинку за адресою: АДРЕСА_3 , переслідуючи мету особистого збагачення, керуючись корисливими спонуканнями, таємно, шляхом віджиму капота та відкриття кришки бака автомобіля марки «ВАЗ 2104» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_20 , викрали акумуляторну батарею марки «WESTA» вартістю 550 грн. та 20 л бензину марки «А-92» вартістю 420 грн., чим спричинили потерпілій ОСОБА_20 матеріальну шкоду на загальну суму 970 грн.;
24 серпня 2016 року близько 00.40 год. ОСОБА_11 повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_19 , перебуваючи в дворі будинку за адресою: АДРЕСА_3 , переслідуючи мету особистого збагачення, керуючись корисливими спонуканнями, таємно, шляхом відмикання замка водійських дверей автомобіля марки «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_21 , викрали автомобільну магнітолу марки «Shuttle» моделі «SUD-347» вартістю 500 грн., USB флеш-накопичувач об`ємом 2 Gb вартістю 50 грн. та грошові кошти в сумі 740 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_21 матеріальну шкоду на загальну суму 1 290 грн.;
22 жовтня 2016 року близько 00.15 год. ОСОБА_11 повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_18 , перебуваючи в дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи мету особистого збагачення, керуючись корисливими спонуканнями, таємно, шляхом відмикання замка водійських дверей автомобіля марки «ВАЗ 2104» реєстраційний номер НОМЕР_3 та відкриття капота автомобіля, який перебуває у володінні ОСОБА_22 , викрали акумуляторну батарею марки «Westa» вартістю 1000 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_22 матеріальну шкоду на суму 1000 грн.;
22 жовтня 2016 року близько 00.30 год. ОСОБА_11 повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_18 , перебуваючи в дворі будинку за адресою: АДРЕСА_4 , переслідуючи мету особистого збагачення, керуючись корисливими спонуканнями, таємно, шляхом відмикання замка водійських дверей автомобіля та відкриття капота автомобіля марки «ВАЗ 21011» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_23 , таємно викрали акумуляторну батарею марки «Westa», автомобільну магнітолу марки «Sony», моделі «CDX-GТ 247 ЕЕ» вартістю 350 грн., набір комбінованих інструментів марки «King Roy» вартістю 637,50 грн. та набір ключів марки «Miol» вартістю 250 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_23 матеріальну шкоду на загальну суму 1338 грн.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Львівської області ОСОБА_15 просить вирок змінити в частині призначеного ОСОБА_11 покарання; зарахувати ОСОБА_11 повністю відбуті покарання у виді штрафу в розмірі 20400 грн. за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2017 року та штрафу в розмірі 17000 грн. за вироком Франківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року; вважати ОСОБА_11 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України на один рік обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік та відповідно до ст. 76 КК України покласти обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вважає, що вирок підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання ОСОБА_11 й в обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: суд, призначаючи покарання відповідно до положень ч.4 ст. 70 КК України, всупереч ч.3 ст. 72 КК України застосував принцип повного складання покарань у виді штрафу з іншими видом покарання обмеженням волі. Судом встановлено, що штрафи за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2017 року в розмірі 20400 грн. та за вироком Франківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року в розмірі 17000 грн. сплачені обвинуваченим ОСОБА_11 у повному обсязі й покарання за цими вироками відбуте повністю. Незважаючи на це, судом прийнято рішення про самостійне виконання вказаних вироків, які на час ухвалення вироку суду від 13 червня 2017 року вже були виконані.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 просить вирок змінити, призначивши ОСОБА_11 покарання із застосуванням ст. 69 КК України. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість. ОСОБА_11 свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив факт вчинення ним крадіжки; у вчиненому щиро розкаявся; претензії від потерпілих відсутні; попередні вироки і призначені покарання у виді штрафу виконані й штрафи сплачені повністю; пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття та молодий вік обвинуваченого.
У ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_11 та його захисники адвокати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтримали апеляційну скаргу захисника. Просять вирок змінити та призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, врахувавши обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття винного, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної злочином шкоди, а також особу обвинуваченого. ОСОБА_11 проживає з дитинства з сім`єю в м. Бадалона Іспанії, де зареєстрований і працює, бере активну участь у мистецьких заходах з розвитку культурного діалогу між Україною та Королівством Іспанія, популяризації української культури за межами України, за що неодноразово нагороджувався дипломами та подяками. В Україні він не має ні місця реєстрації, ні місця постійного проживання, його батьки проживають з ним в Іспанії. У 2016 році він познайомився з дівчиною й тому приїхав в Україну. Під час тимчасового перебування на території України він під впливом інших осіб вчинив злочини, у чому щиро кається. В судові засідання він прилітає з Іспанії, що свідчить про його щире каяття та сприяння слідству та суду.
Прокурор апеляційну скаргу сторони обвинувачення підтримав частково, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 заперечив, просить виключити з вироку покликання на ч.4 ст. 70 КК України та вказівку на самостійне виконання вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2017 року та вироку Франківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року, оскільки штрафи за цими вироками обвинуваченим сплачені.

Заслухавши доповідь судді; сторони судового провадження, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задоволити частково, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 задоволити й вирок змінити з таких підстав.
Апеляційний суд переглядає судове рішення в межах апеляційних скарг на підставі ч.1 ст. 404 КПК України.
Доведеність вини та кваліфікація дій обвинувачених в апеляційних скаргах не оспорюються.
Суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Колегія суддів вважає, що при призначенні ОСОБА_11 покарання судом першої інстанції не в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 50, 65, 66, 69 КК України.
У вироку суду зазначено, що при призначенні ОСОБА_11 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу обвинуваченого, який характеризується позитивно за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває; позицію потерпілих, які просили обвинуваченого суворо не карати; обставини, які пом`якшують покарання, - визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди; відсутність обставин, які обтяжують покарання.
За змістом ст. 69 КК України призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений злочин, є правом суду і може мати місце за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, з урахуванням особи винного.
Вчинені ОСОБА_11 злочини відповідно до ч.3 ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості.
ОСОБА_11 визнав вину у вчиненні злочинів, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, добровільно відшкодував завдану шкоду, й ці обставини апеляційний суд визнає такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєних злочинів. Обставини, які б обтяжували покарання, відсутні.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_11 з дитинства проживає з своїми батьками та сестрою в м. Бадалона Іспанії, де зареєстрований, має постійне місце проживання та працює за контрактом. Проживаючи в Іспанії, ОСОБА_11 бере активну участь у мистецьких заходах з розвитку культурного діалогу між Україною та Королівством Іспанія, у популяризації української культури за межами України, за що неодноразово відзначався подяками та нагороджувався дипломами.
Натомість в Україні ОСОБА_11 не має ні місця реєстрації, ні місця постійного проживання, ні міцних соціальних зв`язків, оскільки сім`я його проживає з ним в Іспанії.
Такі об`єктивні обставини роблять проблематичним для засудженого виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
ОСОБА_11 є особою молодого віку, характеризується позитивно. Злочини, за які його засуджено за даним, а також за попередніми вироками, вчинені ним протягом серпня-жовтня 2016 року під час тимчасового перебування на території України, у чому він щиро кається. Той факт, що ОСОБА_11 прибував у судові засідання з Іспанії, свідчить про його відповідальне ставлення до виконання процесуальних обов`язків, намагання довести своє виправлення та готовність не допускати у подальшому протиправних вчинків.
Наведене дає підстави для висновку про можливість пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в межах розміру, визначеного ст. 53 КК України, тоді як покарання у виді обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України поставить обвинуваченого у завідомо складне становище та не сприятиме досягненню мети покарання .
На думку колегії суддів покарання у виді штрафу буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.
Думка прокурора про те, що в зв`язку із сплатою обвинуваченим штрафів, призначених попередніми вироками, положення ч.4 ст. 70 КК України застосуванню не підлягають, нормі закону не відповідає, оскільки кримінальний закон (ч.1, ч.4 ст. 70 КК України) вимагає при сукупності злочинів призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів, незалежно від того відбуте повністю чи частково покарання за попереднім вироком.
При визначенні обвинуваченому ОСОБА_11 остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України колегія суддів вважає за необхідне застосувати принцип повного складання покарань за даним вироком та покарань, призначених вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2017 року у виді штрафу в розмірі 20400 грн., та вироком Франківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Оскільки ОСОБА_11 штраф за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2017 року та вироком Франківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року сплатив, то ОСОБА_11 слід зарахувати їх як повністю відбуті покарання.

Враховуючи наведене з резолютивної частини вироку слід виключити вказівку на самостійне виконання вироків Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2017 року та Франківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року й у решті вирок залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_15 задоволити частково, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 задоволити.
Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 13 червня 2017 року щодо ОСОБА_11 за ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_16 за ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_17 за ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_18 за ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_19 за ч.2 ст. 185 КК України змінити в частині призначення ОСОБА_11 покарання із звльненням ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України.
Пом`якшити ОСОБА_11 призначене покарання за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) грн.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом повного складання покарань у виді штрафу в розмірі 10200 грн. за даним вироком та покарань, призначених вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2017 року у виді штрафу в розмірі 20400 грн., та вироком Франківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року у виді штрафу в розмірі 17000 грн. визначити ОСОБА_11 остаточне покарання за сукупністю злочинів штраф в розмірі 47600 (сорок сім тисяч шістсот) грн.

Зарахувати ОСОБА_11 повністю відбуті покарання у виді штрафу в розмірі 20400 грн. за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2017 року та у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за вироком Франківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року.

Визначити ОСОБА_11 до сплати штраф у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку на самостійне виконання вироків Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2017 року та Франківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року.

У решті вирок залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4