Справа № 639/5610/17
1-кп/639/142/18

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_5 09 серпня 2017 року, приблизно о 19 годині прибув до альтанки, розташованої поблизу багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , де, як йому стало раніше відомо, стався конфлікт між його колишньою дружиною ОСОБА_6 та раніше незнайомою йому ОСОБА_7 .
В цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 почалася сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин і в нього виник злочинний умисел, спрямований на спричинення останній тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 наблизився до ОСОБА_7 та діючи умисно, нехтуючи тією обставиною, що перед ним молода жінка, наніс потерпілій один удар правою долонею в ділянку лівого вуха, чим спричинив ОСОБА_7 згідно з висновком судово-медичної експертизи №5424-Ая/17 від 13.09.2017, наступні тілесні ушкодження: поєднану черепно-мозкову травму у формі струсу головного мозку та травму лівого вуха у вигляді гострого травматичного перфоративного середнього отиту, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалість якого перевищує 6-ть днів, але не перевищує 3-х тижнів (21 день), після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України визнав повністю, щиро покаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння і пояснив суду, що вчинив зазначені вище дії пов`язані із спричиненням потерпілій ОСОБА_7 тілесного ушкодження 09 серпня 2017 року за вказаних вище обставин.
Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні ним не оспорюються, він це зробив через поведінку потерпілої.
У скоєному щиро кається просить звільнити його від покарання на підставі акту амністії, оскільки він має на утриманні малолітню дитину.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялась судом шляхом направлення судових повісток та СМС повідомлень, про причини неявки суд не повідомила. Вжитими судом заходами місце знаходження потерпілої не встановлено.
За таких обставин суд розглянув справу по суті за відсутності потерпілої, яка не проявляє процесуального інтересу до вказаного кримінального провадження.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, обвинувачений ОСОБА_5 не наполягає на дослідженні всіх доказів по справі, суд, провів розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів справи в частині даних, які характеризують особу обвинуваченого, щодо розміру судових витрат та долі речових доказів, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеною провину ОСОБА_5 та кваліфікує його дії за ч.2 ст.125 КК України, як умисне спричинення потерпілій легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він із неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, зареєстрований та проживає в м. Харкові, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, і вважає необхідним призначити йому покарання у виді обмеження волі в мінімальних межах санкції ч.2 ст.125 КК України.
Виходячи з вимог ст.65 КК України, суд приходить до висновку, що вказане покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і, попередження вчинення ним нових злочинів.
Судом встановлені обставини, які є підставою для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі акту амністії.
08.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році», згідно із п. «в» ст.1 якого, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки не набрали законної сили , не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Як встановлено в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України до набрання чинності зазначеним вище актом амністії. Вказаний злочин відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, оскільки передбачає покарання до 2 років обмеження волі.
Обвинувачений ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину, сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим ВДРАЦС Харківського МУЮ - 18.10.2011 року, у відношенні якого за інформацією Департаменту служби у справах дітей Харківської міської Ради від 22.01.2018 року, батьківських прав не позбавлявся.
Таким чином обвинувачений ОСОБА_5 є суб`єктом зазначеного вище акту амністії.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 в ході досудового та судового слідства не обирався.
Судові витрати, речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд,
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді - 1 (одного) року обмеження волі.
ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного вироком покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1