Справа № 206/5449/17
Провадження № 1-кс/206/549/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.10.2017 слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчогоСамарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області
ВСТАНОВИВ
11.10.2017 до Самарського районного суду міста Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за відповідною заявою, в порядку ст. 214 КПК України, про вчинення кримінального правопорушення ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» відносно заявника. При цьому, ОСОБА_2 зазначено, що ще 14.07.2016 вона звернулась до Шевченківського відділення поліції м. Дніпра із заявою про вчинення злочину, однак її заява була направлена за територіальною підсудністю до Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області. В той же час, листом від 19.09.2017 Самарський ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області зазначив, що для вирішення питання про внесення до ЄРДР відповідних відомостей вона має право звернутись до суду. За результатами розгляду скарги, заявник просила зобов`язати слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області внести до ЄРДР відомості про скоєне правопорушення та розпочати розслідування.
В той же час, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Так, главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.
В той же час, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають, зокрема, у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Початок обчислення строку на оскарження залежить від предмета скарги: строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії, а строк оскарження інших рішень, дій або бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності.
Отже, при оскарженні бездіяльності, обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії (п. 5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 №1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування»).
Так, заявник оскаржує бездіяльність слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою, в порядку ст. 214 КПК України, про вчинення кримінального правопорушення, а тому строк на її оскарження починається з моменту вчинення такої бездіяльності.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Як вбачається з матеріалів долучених до скарги, а також безпосередньо із самої скарги, 14.07.2016 заявник звернулась до Шевченківського відділення поліції м. Дніпра із заявою про вчинення злочину, однак її заява була направлена за територіальною підсудністю до Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області. В той же час, листом від 19.09.2017 Самарський ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області зазначено, що за результатами перевірки були відсутні підстави для внесення інформації до ЄРДР, для остаточного вирішення даного питання заявнику рекомендовано звернутись до суду.
Таким чином, згідно ст. 214 КПК відомості повинні були бути внесені до ЄРДР Шевченківським ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області не пізніше 15.07.2016, отже строк бездіяльності необхідно обчислювати з 16.07.2016, тобто з дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим/прокурором відповідної дії.
Однак, як вбачається безпосередньо із самої скарги, остання підписана заявником 09.10.2017, та тією ж датою, направлена до суду, про що свідчить штамп поштового відділення, тобто з порушенням відповідного строку на оскарження.
В той же час, за змістом п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України питання про поновлення пропущеного строку передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України слідчий суддя вирішує лише за клопотанням чи заявою особи, яка звернулася зі скаргою.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги відсутність заяв/клопотань про поновлення пропущеного строку, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_2 при зверненні до суду із даною скаргою, пропущено передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України строк на оскарження бездіяльності слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області, в зв`язку із чим, скарга підлягає поверненню.
В свою чергу, суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі, й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 303-307, 369-372 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області повернути.
Копію ухвали про повернення скарги разом зі скаргою та доданими до неї документами надіслати заявнику.
Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1