Провадження №1-в/127/1212/17
13 лютого 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», -
29.12.2017 до Вінницького міського суду Вінницької надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 свою заяву підтримав та просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».
Захисник засудженого заяву свого підзахисного підтримав, просив її задовольнити.
Прокурор заперечив проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 , просив відмовити в її задоволенні, оскільки відсутні підстави для застосування до засудженого Закону України «Про амністію у 2016 році».
Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_4 , врахувавши думку захисника та прокурора, дослідивши та оцінивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 вступив в силу Закон України № 1810-VІІІ від 22.12.2016 «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Згідно ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», рішення про застосування чи не застосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.
Нормами Законів України «Про застосування амністії в Україні» та «Про амністію у 2016 році» визначено коло осіб, до яких амністія не застосовується.
Згідно ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднанні з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Судом встановлено, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2017, ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 186 КК України до 6 місяців арешту.
Відповідно до вимог ст. 12 КК України, злочин, за який засуджений ОСОБА_4 , передбачений ч. 1 ст. 186 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, однак на день набрання чинності Законом не відбув однієї чверті або половини строку основного покарання, тому під дію ст.ст. 3, 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» не підпадає.
До того ж, ОСОБА_4 не є суб`єктом амністії у відповідності до вимог п.п. а-є ч. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Враховуючи, вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році», в зв`язку з чим заява засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, ст.ст. 74, 85, 86 КК України, Закону України «Про амністію у 2016 році», Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд,
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: