У Х В А Л А
13 листопада 2017 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Янталь Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 раніше судимого, підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В :
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 строком на 60 днів, підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у провадженні СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0005832, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 листопада 2017 року на підставі заяви ОСОБА_7 , за ознаками складу злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 листопада 2017 року близько 07 год. 15 хв. ОСОБА_4 проходячи вздовж паркану, що неподалік будинку АДРЕСА_2 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна, наблизившись ззаду до потерпілої ОСОБА_7 , схопив її рукою за голову, затискуючи рот аби попередити спроби покликати на допомогу, та наносячи удари руками в область голови та спини звалив її на землю. Після чого ОСОБА_4 схопив шкіряну сумку чорного кольору з усім її вмістом, яка випала з рук потерпілої ОСОБА_7 та залишив місце події. Викраденим майном: жіночою сумкою, вартістю близько 600 грн., вмістом якої на момент викрадення був гаманець вартістю близько 350 грн., в якому знаходилися грошові кошти в сумі близько 800 грн., мобільний телефон марки «HUAWEI Y-6u02» вартістю близько 3000 грн., - ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму близько 4750 грн.

Тим самим, встановлено достатньо доказів, для підозри ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Органами досудового розслідування, даний злочин кваліфіковано за ч.2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що вчинене повторно.

У вчиненні даного злочину, 11.11.2017, за погодженням з прокурором повідомлено про підозру: ОСОБА_4 .

В ході проведення досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України..

Окрім цього, вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними на даний час доказами у кримінальному провадженні, зокрема:

1. Рапорт зі служби «102» ГУНП в Київській області про те, що 06.11.2017 о 07 год. 28 хв., до ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_8 , який повідомив про те, що по вул. Я.Мудрого, 61 до нього звернулася жінка, яка повідомила про те, що їх побив невідомий, забрав сумку з особистими речами та побіг у невідомому напрямку, жінка перебуває у шоковому стані.

2. Рапортом зі служби «102» ГУНП в Київській області про те, що 06.11.2017 о 08 год. 52 хв. до ГУНП в Київській області надійшло повідомлення лікаря Білоцерківської МЛ №2 про те, що до вказаного закладу охорони здоров`я госпіталізовано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якої діагностовано: садна тулуба та обличчя.

3. Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , з якого вбачається що потерпіла 06.11.2017 близько 07 год., йшла по вул. Ярослава Мудрого до місця своєї роботи, а саме до філії ПАТ «Київоблгаз» та біля будинку №61, ззаду, за шию її схопив невідомий чоловік та почав завалювати на землю. У подальшому, невідомий почав наносити удари по голові та тулубу та закривши рота, щоб остання не кликала на допомогу, почав руками обмацувати шию, з метою пошуку ювелірних прикрас. Після цього, як невідомий не знайшов прикрас, він наніс ще один удар в скроню та відібрав її сумочку, в якій знаходився мобільний телефон марки «HUAWEI Y-6u02» та гаманець з грошовими коштами в сумі близько 600 грн. та зник з місця події.

4. Протоколом огляду місця події від 06.11.2017, в ході якого, біля трансформаторної будки, неподалік залізниці по вул. Сквирське шосе, було виявлено жіночу сумочку з особистими речами, серед яких мобільний телефон марки «HUAWEI Y-6u02» та гаманець з грошовими коштами в сумі близько 600 грн. відсутні.

5. Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який показав, що 08.11.2017 на його мобільний телефон надійшов телефонний дзвінок від невідомого чоловіка, який пропонував йому обміняти належний йому сенсорний телефон на звичайний з клавішами на що ОСОБА_9 погодився та приїхав до «Критого ринку», по бульвару Олександрійському, в м. Біла Церква. Прибувши на місце, його чекало двоє осіб чоловічої статі, один з яких запропонував свідку для обміну мобільний телефон марки «HUAWEI Y-6u02» золотистого кольору. ОСОБА_9 погодився на обмін з доплатою, а саме дав невідомому грошові кошти в сумі 500 грн. та направив його до свого магазину на ринку «Центарльний» в м. Біла Церква, для отримання іншого мобільного телефону. Невідомий залишив мобільний телефон марки «HUAWEI Y-6u02» ОСОБА_9 , який продав його того ж дня.

6. Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який показав, що він відбував раніше покарання у виді позбавлення волі в Білоцерківській ВК №35, де познайомився з ОСОБА_4 . 08.11.2-17, ОСОБА_10 приїхав до м. Біла Церква з м. Києва, зустрівся з ОСОБА_4 , який йому повідомив про те, що у наркозалежних придбав мобільний телефон та хоче його перепродати. Також він продемонстрував мобільний телефон - «HUAWEI» золотистого кольору. Також ОСОБА_10 підтвердив показання ОСОБА_9 щодо обставин продажу телефону, оскільки був присутній при цьому.

7. Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам, в ході якого ОСОБА_9 впізнав на фотознімку №4, на якому зображений ОСОБА_4 особу, в якої придбав мобільний телефон «HUAWEI Y-6u02».

8. Протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 від 11.11.2017, в ході проведення якого, було перевірено раніше надані ОСОБА_4 покази та він продемонстрував місце де вчинив злочин, а також спосіб його вчинення, шляхи підходу та відходу до місця вчинення злочину.

Санкція ч. 2 ст.186 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, а також зібрані на даному етапі досудового розслідування докази, є ряд обставин, які дають підстави об`єктивно вважати, що в даному випадку наявні ризики, передбачені ч 1. ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування від органів досудового розслідування, суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Про наявність ризиків передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить наступне.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово раніше судимим, востаннє вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, 14.03.2013, засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та йому було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. В період часу з 08 липня 2013 по 08 червня 2017 року, ОСОБА_4 відбував покарання у Білоцерківській виправній колонії №35.

Однак, незважаючи на факт викриття та подальшого засудження за вчинення ряду злочинів проти власності, ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та через незначний проміжок часу з моменту відбуття покарання, він підозрюється органами досудового розслідування у вчиненні нового умисного злочину проти власності, який є більш тяжкий ніж попередньо вчинені та є більш суспільно-небезпечний.

Окрім цього, ОСОБА_4 не має легального джерела доходу та саме ця обставина і обумовила вчинення ним тяжкого злочину проти власності.

Окрім цього, за місцем теперішнього проживання ОСОБА_4 не обтяжений сім`єю та сталими соціальними зв`язками, з місця вчинення злочину він втік.

Сукупність даних обставин дає підозрюваному можливість легко змінити місце свого проживання без наслідків для його матеріального благополуччя, переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та продовження вчинення нових злочинів, зокрема тяжких, з метою забезпечення своїх матеріальних потреб.

Наведені вище слідчим обставини, свідчать що застосування більш м`яких окрім як тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано слідчим.

Зокрема, зважаючи на тяжкість вчиненого злочину, повторний його характер, то запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, не здатен забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, в даному випадку є неможливими застосування запобіжного заходу в виді особистої поруки з огляду на відсутність осіб, які можуть бути поручителями та відповідають вимогам ст. 180 КПК України.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_4 з огляду на наявність високої ступені ризику переховування від органів досудового розслідування, слідства, суду, наявність якого обґрунтована вище.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, то застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, що вчинений із застосуванням насильства щодо потерпілого, яка в результаті отриманих тілесних ушкоджень перебуває на стаціонарному лікуванні, то в даному випадку, є підстави для застосування п. 1 ч.4 ст. 183 КПК України та при постановленні ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, розмір застави для ОСОБА_4 не визначати.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, та його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, підозрюваного, захисника, які заперечують проти задоволення клопотання, дослідивши приєднані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 , злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п. 1,5 КПК України, на які вказує слідчий, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання, ризикам, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, наявність ризиків передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є докази досліджені судом.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він раніше відбував покарання у місцях позбавлення волі, звільнився у червні 2017 р. Злочин, який йому інкримінований дійсно вчинив, але потерпілій удари не наносив. Вчинив його через недостатність коштів. Офіційно не працевлаштований. Викраденим розпорядився на власний розсуд. Заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід тримання під вартою, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором у судовому засіданні, доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.п.1-3 КПК України.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 ч.1 КПК України, обставини а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі його визнання винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України від 4 до 6 років позбавлення волі; вік підозрюваного; майновий стан підозрюваного; що він раніше судимий; відсутність міцних соціальних зв`язків у м. Біла Церква.

Слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя визнає, що клопотання підозрюваного, захисника про застосування до ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 ч.1 п.1,5 КПК України.

Відповідно до протоколу затримання особи підозрюваної особи у вчинені злочину ОСОБА_4 затриманий 10 листопада 2017 р. о 18 годині 40 хвилин.

Відповідно до ст. 197 ч.1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Слідчий суддя вважає, що існують підстав не визначати розмір застави у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , які передбачені ст. 183 ч.4 п.1 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176,177 ч.1 п.1,5,178,182,183,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Застосувати стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, які обчислювати з моменту його фактичного затримання 10 листопада 2017 р. о 18 годині 40 хвилин.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується о 18 годині 40 хвилин 8 січня 2018 р.

У задоволені клопотання підозрюваного, захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , відмовити.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області