Справа № 404/6286/17
Номер провадження 1-кс/404/1985/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 розглянувши в залі суду в місті Кропивницькому клопотання слідчого поліції по матеріалам кримінального провадження, №0000103 з попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 206-2 КК України, про накладення арешту на нерухоме майно, з забороною на відчуження та розпорядження ним,

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2017 року, в Кіровський районний суд міста Кіровограда звернувся слідчий поліції Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, зокрема: на перший і другий поверхи нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 . Заявлені ним вимог обґрунтовує тим, що необхідно вжити заходи забезпечення в цьому кримінальному провадженні, шляхом накладення арешту на речовий доказ: предмет посягання перший і другий поверх нежитлового приміщення за вказаною адресою, власником якого зареєстрований ПАТ КБ «Правекс-Банк» (ЄРДПОУ 14360920). Зазначає, що заявлена до арешту частина нерухомого майна всупереч волі попереднього власника вибула з володіння потерпілого та була переоформлена з можливим використанням підроблених документів. Завданням арешту вказує: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту зазначає забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий і прокурор підтримали вимоги заявленого клопотання.

Власники та володільці не викликались, оскільки майно не вилучалось.

На підтвердження події кримінального правопорушення до матеріалів клопотання долучена копія заяви про вчинення кримінального правопорушення, кредитні договори, іпотечний договір щодо забезпечення умов кредитного договору за рахунок предмету іпотеки частини нежитлового приміщення по вул. Героїв України 6/13, первинним власником якого є ПП «Дельта-Сервіс».

На виконання п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, слідчий підтвердив існування обґрунтованої підозри щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, надав: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, який є належним та допустимим доказом. Зміст допиту в якості потерпілого, представника ПП «Дельта-Сервіс» який зазначив, що укладений договір іпотеки має ознаки підробки оскільки підприємства-кредитори і ПП «Дельта-Сервіс» не були контрагентами, не здійснювали спільну господарську діяльність, тобто ПП «Дельта-Сервіс» не виступало майновим поручителем. Підприємству стало відомо про спірний договір іпотеки та незаконну перереєстрацію лише з судових спорів. Представник наполягає, що добровільно товариство не бажає передавати власне майно стороннім особам, які без судового рішення чи виконавчого провадження захопили майно. Судові спори тривають, а невідомі особи без достатніх правових підстав захопили будівлю в інтересах титульного власника, чим вчинили умисне заволодіння майном підприємства. Спірні договірні відносини і Закони України забороняють таємно змінювати власників, проводити перереєстрацію майна без відома/згоди власників. Покази представника документально підтверджується змістом долучених копій договорів і ухвал про відкриття судових проваджень, фактом перереєстрації майна без згоди власника та відсутності виконавчого провадження.

За таких умов, ініціатор клопотання довів обґрунтованість підозри, тобто існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особи про яких йдеться мова, могли вчинити таке правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У даному випадку, слідчий оглянув і визнав нерухоме майно речовим доказом, вмотивовано звернувся з клопотанням про накладення арешту на предмет можливого посягання - нерухоме майно першого та другого поверхів нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 з метою збереження речового доказу, тобто об`єкту кримінально протиправних дій, набутим кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Зміст витягу з реєстру власників нерухомого майна підтверджує, що нежитлове приміщення, що складається з 1 та 2 поверхів, розміщене за адресою м.Кропивницький, вул. Героїв України 6/13, а саме нежитлове приміщення загальною площею 8706.3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, зареєстроване за ПАТ КБ «Правекс-Банк» (ЄРДПОУ 14360920). Вказане нежитлове приміщення є речовим доказом в цьому кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки зі змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення, допиту представника потерпілого вбачається, що воно являється предметом, яке є об`єктом кримінально протиправних дій та є набутим кримінально протиправним шляхом.

Вартість нежитлового приміщення співрозмірна як із розміром можливої шкоди від злочину, так із забезпеченням потреб/завдань кримінального провадження.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У цьому кримінальному провадженні доведені реальні та законні підстави/ризики обґрунтовано вважати, що частина нежитлового приміщення, що складається з 1 та 2 поверхів, розміщене за адресою АДРЕСА_1 , а саме нежитлове приміщення загальною площею 8706.3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, зареєстроване за ПАТ КБ «Правекс-Банк» (ЄРДПОУ 14360920) може бути продано, тому що на офіційному сайті титульного власника майна-Банківської установи в розділі «Продаж» розміщено публічне оголошення щодо наміру розпорядитись спірним майном. За таких умов, застосування заходу забезпечення арешту з забороною розпорядження, є обґрунтованим.

Заборона у праві на відчуження майна охоплюється ознакою арешт і заборона розпорядження майном, тому редакція сформованої слідчим вимоги фактично повторюється.

Арешт майна за ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по-суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 12 ст. 100 КПК України, спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили. Згідно п. 1 Постанови Пленуму № 5 Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Зі змісту наведеного роз`яснення зрозуміло, що заявлені власники/володільці зможуть ініціювати перед судом чи слідчим суддею розгляд клопотання про зняття арешту, після пред`явлення ними копії судового рішення, що набрало законної сили, про визнання за певною особою індивідуально визначеного майна. Такий правовий висновок гарантує забезпечення майнових прав щодо невизначеного кола власників/володільців спірного майна. Для забезпечення проведення ефективного досудового розслідування є потреба у збереженні цього майна за титульним власником у такому незмінному стані до встановлення фактичних обставин.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжуючий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обтяження правомірної господарської діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників чи володільців майна, шляхом накладення арешту, з метою запобігання його продажу, запобігання появи нових штучних майнових обтяжень, заподіяння шкоди новим черговим власникам-потерпілим.

Держава гарантує забезпечення проведення ефективного досудового розслідування, судового захисту, забезпечення проведення правових процедур у відповідності до Закону. Тобто, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця нерухомого майна має незначний строковий характер, а перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

Слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, ризик подальшого продажу і виникнення нових потерпілих, затягування розумних строків, є достатніми умовами для застосування щодо нерухомого майна співрозмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно. Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначиться на інтересах власника та третіх осіб, не позбавить можливості використовувати таке майно. З урахуванням викладеного, керуючись 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про накладення арешту на майно, задовольнити.

По кримінальному провадженню №0000103 з попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 206-2 КК України, накласти арешт на перший та другий поверх нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , загальною площею 8706.3 кв.м., що складається з:

І поверх: тамбур 55,7кв.м.; коридор 39,3кв.м.; коридор 4.5кв.м.; коридор 4,1кв.м.; санвузол 4,8кв.м.; санвузол 4,4кв.м.; санвузол 3,2кв.м.; серверна 5,4кв.м.; підсобна 8,3кв.м.; підсобна 3,4кв.м.; підсобна 2,4кв.м.; підсобна 5,2кв.м.; холодильна камера 11,5кв.м.; холодильна камера 6,6кв.м.; холодильна камера 22,3кв.м.; холодильна камера 20,7кв.м.; холодильна камера 13,1кв.м.; холодильна камера 7,7кв.м.; холодильна камера 14,2кв.м.; холодильна камера 9,5кв.м.; фасувальна овочів 17,3кв.м.; підсобна 3,9кв.м.; коридор 28,8кв.м.; коридор 19,8кв.м.; комп`ютерна 19,2кв.м.; кімната кладовщиків 12,1кв.м.; коридор 14,1кв.м.; коридор 3,4кв.м.; кімната охорони 3,7кв.м.; санвузол 1,1кв.м.; загрузочна 108,5кв.м.; коридор 59,4кв.м.; електрощитова 7,3кв.м.; склад 102,7кв.м.; холодильне відділення 22,8кв.м.; відділення м`ясних напівфабрикатів 31,8кв.м.; мийка 4,7кв.м.; підсобна 1,6 кв.м.; м`ясорибне відділення 13,1кв.м.; приміщення зберігання пакувальних матеріалів 5,5кв.м.; приміщення зберігання пакувальних матеріалів 4,0кв.м.; гаряче відділення 21,2кв.м.; комора сировини 6,1кв.м.; коридор 8,6кв.м.; овочеве відділення 8,1кв.м; холодильне відділення 9,1кв.м.; комора сировини 9,5кв.м.; відділення просівання борошна 8,8кв.м.; приміщення пакування хлібо-булочних виробів 6,9кв.м.; відділення виробництва хлібо-булочних виробів 59,3кв.м.; торгова зала 3312,9кв.м.; сходи 48,0кв.м.; підсобна 4,1кв.м.; підсобна 5,0кв.м.; підсобна 1,8кв.м.; підсобна 2,4кв.м.; підсобна 1,0кв.м.; підсобна 1,0кв.м.; підсобна 1,3кв.м.; сходи 57,0кв.м.; тамбур 55,7кв.м., всього по І поверху 4358,9 кв.м.

ІІ поверх: кабінет 16,9кв.м.; кабінет 17,7кв.м.; зал 34,2кв.м.; зал 34,3кв.м.; зал 34,1кв.м.; зал 17,5кв.м.; кабінет 12,1кв.м.; коридор 5,3кв.м.; кабінет 17,6кв.м.; кабінет 16,8кв.м.; кабінет 32.0 кв.м.; кабінет 16,0кв.м.; приймальна 17,4кв.м.; кімната прийома їжі 21,3кв.м.; сходи 12,2кв.м.; підсобна 3,3кв.м.; санвузол 3,3кв.м.; підсобна 7,8кв.м.; вент.камера 48,6кв.м.; підсобна 7,7кв.м.; коридор 32,1кв.м.; роздягальня 27,4кв.м.; роздягальня 11,8кв.м.; підсобна 1,6кв.м.; підсобна 1,7; санвузол 4,7кв.м.; санвузол 4,8кв.м.; душова 3,8кв.м.; роздягалка 35,4кв.м.; коридор 49,5кв.м.; склад 87,6кв.м.; зал 334,9кв.м.; зал 3119,3кв.м.; сходи 48,0кв.м.; підсобна 0,9кв.м.; підсобна 0,9кв.м.; підсобна 4,5кв.м.; підсобна 2,1кв.м.; підсобна 2,3кв.м.; підсобна 5,9кв.м.; сходи 57,0кв.м.; тамбур 6,5кв.м.; сходи 22,8кв.м.; ескалатор 9,9кв.м., службова 5,6 кв.м.; підсобна 5,9 кв.м.: коридор 5,0 кв.м.; кімната охорони 4,2 кв.м.; кімната охорони 4,2 кв.м.; кабінет 10,1 кв.м.; архів 3,8 кв.м.; склал 42,6 кв.м.; склад 8,1 кв.м.; кімната прийому їжі 6,4 кв.м., всього по ІІ поверху 4347,4 кв.м. - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, власником якого зареєстровано ПАТ КБ «Правекс-Банк» (ЄРДПОУ 14360920), із забороною розпорядження майном.

Слідчому СВ Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_3 вчинити дії спрямовані на реєстрацію арешту майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1