ухвала
11 грудня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі колегії:

головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього,

в с т а н о в и в:

Із матеріалів, долучених до касаційної скарги убачається, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2017 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28 вересня 2017 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна.

За змістом касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перевірку судових рішень щодо нього у касаційному порядку.
Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.

Відповідно до пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються судове рішення, що оскаржується, обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

При цьому, згідно зі ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень можуть бути лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Окрім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, що мають узгоджуватися зі ст. 436 КПК України, якою регламентовано, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Так, у касаційній скарзі ОСОБА_4 чітко не зазначає, які судові рішення, постановлені щодо нього, мають бути предметом перевірки суду касаційної інстанції та, стверджуючи про їх необґрунтованість, не посилається на передбачені ст. 438 КПК України підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції, а також не наводить належних аргументів на підтвердження цього.

При цьому, вимоги касаційної скарги ОСОБА_4 сформульовані без урахування положень ст. 436 КПК України, оскільки засудженим конкретно не зазначено, яке рішення, в межах своїх повноважень, повинен ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду його касаційної скарги.

Усупереч положенням ч. 5 ст. 427 КПК України, до касаційної скарги не додано копії вироку суду першої інстанції, завіреної належним чином, як це передбачено п.13.7 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173.

На порушення ч. 3 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі не зазначено чи бажає особа, яка її подала, брати участь у касаційному розгляді.

З огляду на викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього залишити без руху та надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.

Касаційна скарга буде повернута ОСОБА_4 , якщо не буде усунуто недоліків касаційної скарги в установлений строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3