Справа № 352/1271/17
Провадження № 1-кс/352/228/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2017 м. Івано-Франківськ

Слідчий Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , розглянувши з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

скаржниці ОСОБА_4 ,

скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП ОСОБА_5 від 10.01.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000118 від 16.03.2016 року,-

в с т а н о в и в :
Згідно з постановою слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП ОСОБА_5 від 10.01.2017 року було закрито кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000118 від 16.03.2016 року щодо державного виконавця ВДВС Тисменицького РУЮ ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю в його діяннях складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України, тобто на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

26.07.2017 р. скаржницею в приміщенні службового кабінету слідчого ОСОБА_5 було отримано копію оскаржуваної постанови. Будучи незгідною із прийнятим слідчим рішенням, 07.08.2017 р. ОСОБА_4 вказану постанову оскаржила до Тисменицького районного суду.

Оскаржувану постанову вважає передчасною, винесеною за неповноти досудового розслідування, невідповідності висновків слідчого викладеним у постанові фактичним обставинам кримінального провадження, а також за істотного порушення вимог кримінально-процесуального законодавста. Зокрема, згідно ухвали Тисменицького райсуду від 14.03.2016 р., орган досудового слідства було зобов`язано провести досудове розслідування за наявності в діяннях ОСОБА_6 ознак кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 364, 366 КК України, проте помилково проводилося за ст. 365 КК України. При винесенні окаржуваної постанови, слідчим не було вчинено жодних дій спрямованих на перевірку вказаних в заяві про злочин обставин та проведення належного досудового розслідування. Окрім того, слідчий не дав належної оцінки показам ОСОБА_6 і виключно на підставі отриманих під час допиту останнього показів прийняв процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, а її до слідчих дій як свідка для надання показів не залучалося. Крім того, органом досудового розслідування не здійснено належних дій по встановленню можливої співучасті начальника ВДВС Тисменицького РУЮ ОСОБА_7 у діях із зловживанням службовим становищем та перевищенням службових повноважень при здійсненні контролю за виконанням виконавчого провадження № 47997723, яке здійснював ОСОБА_6 . Поряд з цим, слідчим на досудовому розслідуванні не визнано її потерпілою і не відібрано в цьому процесуальному становищі показів, не зважаючи на те, що в заяві про злочин вона повідомила про заподіяні їй неправомірними діями ОСОБА_6 шкоди.

Вислухавши пояснення скаржниці, яка просила скаргу задоволити, думку прокурора про безпідставність та недоведеність оскаржуваних вимог, дослідивши матеріали скарги та крмінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000118 від 16.03.2016 року , приходжу до переконання, що в її задоволенні слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 284 ч. 2 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Нормами ст. 284 ч. 6 КПК України передбачено, що копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження, надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у звязку з незаконністю чи необгрунтованістю. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

У відповідності до вимог, ст. 304 КПК України, скарга на рішення , дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст. 303 цього кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадженн в порядку ст. 284 КПК України, суд перевіряє чи були виконані вимоги розділу 3 глави 19 «Загальні положення досудового розслідування» КПК України

Встановлено, що оскаржувана постанова слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП ОСОБА_5 від 10.01.2017 року, якою закрито кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000118 від 16.03.2016 року щодо державного виконавця ВДВС Тисменицького РУЮ ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю в його діяннях складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України, тобто на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, винесена відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, на підставі встановлених фактичних обставин події.

Зокрема, відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України є похідними від ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тому, виходячи з вищенаведеного, відомості до ЄРДР були внесені слідчим за ст. 356 КК України, а саме за обставинами викладеними ОСОБА_4 в заяві про кримінальне правопорушення, на підставі об`єктивних даних, які свідчили про ознаки конкретного кримінального правопорушення та підтверджували реальність конкретної події.

В подальшому досудовим розслідуванням встановлено, що всі обставини, викладені у заяві ОСОБА_4 , були предметом судового розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зокрема, судом першої інстанції було встановлено, що на виконанні ВДВС Тисменицького РУЮ перебуває виконавчий лист № 0915/2988/12, виданий Тисменицьким районним судом 18.04.2013 р. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 88345, 60 грн. боргу за договором позики та 883, 45 грн. судових витрат, а всього 89229, 05 грн.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 16.10.2015 р. задоволено подання державного виконавця ВДВС Тисменицького РУЮ та тимчасово обмежено ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням Тисменицького районного суду від 15.11.2012 року. Підставність заяви державного виконавця обґрунтовано тим, що з часу прийняття рішення суду боржник не сплатила борг навіть частково, а постанову про відкриття виконавчого провадження належно їй вручено 02.07.2015 року.

Крім того, дане рішення було переглянуто в апеляційному порядку та ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.11.2015 р. апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, а рішення Тисменицького районного суду залишено без змін.

При цьому, Апеляційним судом встановлено, що державним виконавцем ВДВС Тисменицького РУЮ здійснювались всі необхідні заходи по виконанню боржником ОСОБА_4 рішення суду від 15.11.2012 та стягненню з неї боргу. У зв`язку із неповерненням боржником боргу стягувачу державним виконавцем до суду неодноразово подавалися подання про тимчасове обмеження виїзду її за межі України, однак ухвалами суду від 24.07.2013, від 27.05.2014, від 06.04.2015 в задоволенні подань було відмовлено. На даний час рішення суду не виконано. Жодних коштів боржником не сплачено. Посилання ОСОБА_4 про те, що стягувач та його спільник не повернули їй 5 тис. доларів США та земельну ділянку і що стягував перешкоджає їй займатися підприємницькою діяльністю, а тому вона не сплачує присуджений по рішенню суду борг, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, та суду не надано було жодного доказу. Оскільки ОСОБА_4 тривалий час не виконує рішення суду, наміру погашати борг не має, то її дії підтверджують навмисне ухилення від виконання судового рішення.

Також, під час досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження було долучено відповідні копії виконавчого листа, виданого Тисменицьким районним судом від 15.11.2012 про стягнення з ОСОБА_4 боргу за договором позики на користь ОСОБА_8 (а.с. 19-20), постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.07.2015 про примусове виконання даного виконавчого листа (а.с. 18) та посадові інструкцій головного державного виконавця ВДВС Тисменицького районного управління юстиції (а.с. 28-30), які були досліджені в ході судового засідання по скаргі.

Крім того, у своїй скарзі на постанову про закриття кримінального провадження ОСОБА_4 зазначає, що слідчим їй не надано процесуальний статус потерпілої.

Проте, згідно вимог ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може були фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Вивченням матеріалів даного кримінального провадження встановлено, що будь-які дані щодо завдання ОСОБА_4 шкоди відсутні, тому відповідно підстав для визнання її потерпілою не встановлено.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, в ході досудового розслідування протиправні дії державного виконавця ВДВС Тисменицького РУЮ ОСОБА_6 чи будь-яких інших посадових осіб ВДВС Тисменицького РУЮ не знайшли свого підтвердження.

Виходячи з викладеного, скаржниця у своїй скарзі не навела жодної фактичної обставини, яка б не була досліджена слідчим на стадії досудового розслідування, та мала б доказову базу по даному провадженню.
За таких обставин, вважаю, що в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження - слід відмовити, в зв`язку з безпідставністю та недоведеністю оскаржуваних вимог, про що довести до відома скаржниці.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 284 ч. 1 п. 2, 303. 304 КПК України, -

у х в а л и в :
В задоволенні скарги ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 16.03.2016 р. щодо державного виконавця ВДВС Тисменицького РУЮ ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю в його діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, тобто на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України - відмовити, з підстав зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Копії ухвали суду вручити скаржниці ОСОБА_4 та прокурору ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області.

Слідчий суддя : ОСОБА_1