Справа № 426/8224/17
Провадження № 11-кп/782/377/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,
зацікавлених осіб: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши 17 листопада 2017 року у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сєвєродонецьку кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на вирок Сватівського районного суду Луганської області від 28 серпня 2017 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Муром Володимирської області РФ, одруженого, маючого середню освіту, пенсіонера, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджено за ч. 2 ст. 110 КК України до узгодженого сторонами покарання на підставі угоди про визнання винуватості у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки. Покладені обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України,
ВСТАНОВИЛА
Вироком суду ОСОБА_8 було визнано винним в тому, що йому у березні-квітні 2014 року стало достовірно відомо, що у м. Луганську створено терористичну організацію - «Луганську народну республіку», учасники якої на території України займаються злочинною діяльністю, шляхом вчинення актів тероризму, залякування населення, вбивств громадян, захоплення адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування, вчиняють інші тяжкі й особливо тяжкі злочини, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі, збройних конфліктів на території Луганської області. Перебуваючи у м. Сватове Луганської області, ОСОБА_8 , маючи злочинний намір на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, вступив у злочинну змову з ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та іншими невстановленими на цей час особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, та вчинив дії, спрямовані на організацію та проведення 11 травня 2014 року на території м. Сватове Луганської області «Референдуму щодо підтримки акту про державну самостійність «Луганської народної республіки». У цей день ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , виконуючи безпосередні вказівки ОСОБА_12 , організовував разом з іншими особами проведення цього референдуму, а саме близько 16.00 години в літній бесідці біля будинку міської ради за адресою: Луганська обл. м. Сватове, площа 50-річчя Перемоги організували проведення референдуму, здійснюючи складання протоколів виборців (внесення паспортних даних осіб до списків виборців), роздаючи місцевим мешканцям бюлетені для проведення голосування, збираючи бюлетені до урни після волевиявлення виборців. По закінченню проведення референдуму разом з членами виборчої комісії проводив підрахунок голосів, після чого разом з іншими членами виборчої комісії підписав складений протокол підрахунку голосів.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_11 та ОСОБА_10 просить скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що у даному кримінальному провадженні, було встановлено протиправні дії - співучасть ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , яких не було залучено та допитано цьому кримінальному провадженню. Вважає, що цим вирок, який винесено на підставі угоди про визнання винуватості, прямо порушує права та інтереси ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , оскільки була встановлена змова з ОСОБА_8 , і у такий спосіб це створює преюдицію та усупереч презумпції невинуватості встановлює їх винуватість у вчиненні зазначеного злочину. Посилається на положення ч. 7 ст. 474 КПК України щодо підстав для відмови у затвердженні угоди. На думку захисника, суд, затвердивши угоду про визнання винуватості, не врахував, що допущено неправильну правову кваліфікацію кримінального правопорушення, відсутні фактичні підстави для визнання винуватості, умови угоди порушують права, свободи і інтереси інших осіб - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
У запереченнях на апеляційну скаргу, прокурор просить відмовити у її задоволенні, залишити вирок без змін, пославшись на необґрунтованість апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- захисник та зацікавлені особи, які підтримали доводи апеляційної скарги, пославшись на їх доводи;

- обвинувачений та його захисник, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги;

- прокурор, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Пославшись на законність вироку.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, зацікавлених осіб та їх захисника, прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався цих вимог закону.

На підставі угоди про визнання винуватості суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 , злочин, передбачений ч. 2 ст. 110 КК України, вчинив за попередньою змовою, зокрема з ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Таким чином суд першої інстанції встановив преюдицію винності вказаних осіб у вчиненні цього злочину.
Зазначене не лише входить в колізію з нормами кримінального процесуального закона щодо вільної оцінки доказів, а й суперечить передбаченим ст. 7 КПК України загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Натомість міжнародні стандарти у галузі судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд.

Так, відповідно до частини другої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частини другої статті 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, частини першої статті 11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За таких обставин очевидним є те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , хоча і не були визнані учасниками кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , вправі захищати свої права, свободи та інтереси, яких стосується вирок у даному провадженні.
Проте суд першої інстанції у кримінальному провадження щодо ОСОБА_8 постановивши за результатами угоди про визнання ним винуватості вирок, належним чином не перевірив цю угоду на відповідність закону.
Колегія суддів звертає увагу на передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України підстави для відмови в затверджені угоди, в даному випадку, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки вони перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
При цьому доводи захисника про допущену неправильну правову кваліфікацію кримінального правопорушення, відсутність фактичних підстав для визнання винуватості належним чином не мотивовані.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду на підставі угоди суд апеляційної інстанції, має право скасувати вирок і направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була укладена під час досудового розслідування.
Як встановлено при апеляційному розгляді угода про визнання винуватості була укладена під час досудового розслідування та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Отже, за умов встановлення не відповідності п. 3 ч. 7 ст. 474 КПК України угоди про визнання винуватості, суд повинен відмовити в затверджені угоди та направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. ст. 407, 412, 419, 474 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_11 та ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Сватівського районного суду Луганської області від 28 серпня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати і направити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, до органу досудового розслідування слідчого відділу УСБУ в Луганській області для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3