Справа № 204/7663/17
Провадження № 1-кп/204/254/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2018 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, ніде не зареєстрованого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-26 липня 1986 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 143 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;
-19 лютого 1988 року вироком Військового трибуналу Рижського гарнізону за ч. 3 ст. 222-2, ст. 41, ст. 39 КК Латвії до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 01 лютого 1992 року по відбуттю строку покарання;
-25 листопада 1993 року вироком Кіровського ра1онного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 82, ч. 3 ст. 86-2, ч. 3 ст. 144 КК України, із застосуванням ст. 42 КК України до остаточного покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, звільненого 15 травня 2000 року з Дніпропетровської виправної колонії № 45 по відбуттю терміну покарання;
-08 листопада 2001 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 229-6 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі;
-10 січня 2003 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ст. 395 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 74 КК України до покаранню у вигляді 4 місяців арешту;
-28 вересня 2004 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого 28 грудня 2005 року із Синельниківської виправної колонії Дніпропетровської області № 94 по відбуттю терміну покарання;
-22 липня 2008 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільненого 01 липня 2011 року з П`ятихатської виправної колонії Дніпропетровської області № 122 по відбуттю терміну покарання;
-28 травня 2012 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2013 року вирок змінено, і визначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, звільненого 28 травня 2013 року з Синельниківської виправної колонії Дніпропетровської області № 94 по відбуттю терміну покарання;
-05 вересня 2013 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;
-23 жовтня 2013 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;
-17 жовтня 2013 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі;
-04 листопада 2013 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ст. ст. 75,76 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців;
-12 лютого 2014 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України до остаточного покарання у вигляді 2 років 7 місяців позбавлення волі;
-відповідно до ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2015 року звільненого на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 13 днів;
-10 серпня 2016 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 1 року 7 місяців позбавлення волі;
-27 лютого 2017 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 ст. 395 КК України, із застосуванням ч. 1, 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді 2 років позбавленням волі. Зараховано строк попереднього ув`язнення, розрахований відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у вигляді 2 років 14 днів та звільнений із зали суду, у зв`язку з повним відбуттям призначеного покарання;
-23 жовтня 2017 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;
-13 грудня 2017 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , маючи не зняті та не погашені судимості, повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин..
Так, 28.10.2017 року близько 10:20 години, ОСОБА_5 перебував у торгівельній залі продуктового магазину «Фуршет», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Боброва,1, побачив на стелажі сковороду «Bl. Silver Willinger 410454» 28 см., при цьому у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення майна, що належить юридичній особі ДП «Ретейл іст», яке він визначив, як об`єкт свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщені торгівельного залу продуктового магазину «Фуршет», діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу викрав з торгівельного стелажа чуже майно, яке належить юридичній особі ДП «Ретейл іст», а саме: сковороди «Bl. Silver Willinger 410454» 28 см., після чого пройшов касову зону, не розплатившись за вказаний товар, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме не встиг розпорядитись вказаним майном, оскільки був помічений охоронцем магазину «Фуршет», який затримав ОСОБА_5 на місці вчинення злочину.
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи повторно, умисно з корисних мотивів та особистої зацікавленості, здійснив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, що належить ДП «Ретейл іст», спричинивши підприємству згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 363/17 від 02.11.2017, матеріальну шкоду у розмірі 364 грн. 98 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі при цьому суду пояснив, що дійсно 28.10.2017 близько 10 годин 20 хвл. він перебуваючи у торгівельній залі продуктового магазину «Фуршет», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Боброва,1, побачив на стелажі сковороду «Bl. Silver Willinger 410454» 28 см., впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав з торгівельного стелажа сковороду, після чого пройшов касову зону, не розплатившись за вказаний товар. Однак його затримав на місці вчинення злочину охоронець. Щиро кається та просить суд його суворо не наказувати.
Від представника потерпілого надійшла заява, в якій він просить суд слухати провадження у його відсутності, зазначає, що не має матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, не заперечує щодо застосування ч.3 ст. 349 КПК України та просить призначити покарання на розсуд суду.
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, в зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не заперечуються.
При цьому судом було з`ясовано у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінюючи в сукупності зібрані та дослідженні під час судового розгляду докази, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочині знайшла своє підтвердження та доведена в повному обсязі.
Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, правильно кваліфіковано за ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, який перебував на обліку у лікаря-нарколога з 19.01.1993 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання кількох наркотичних речовин та інших психоактивних речовин. Синдром залежності. Знятий з обліку з 25 вересня 2017 року по відсутності даних, на обліку лікаря психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обвинувачений свою вину визнав повністю, що суд відносить до пом`якшуючої його покарання обставини. До обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в місцях позбавлення волі, без застосування ст. ст. 69, 75 КК України, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено, крім того, у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив зазначений злочин до постановлення вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року, а тому суд вважає за необхідне, призначити остаточне покарання ОСОБА_5 за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь експерта судові витрати за проведення по справі судово-товарознавчої експертизи № 363/17 від 02.11.2017 року у сумі 300 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки .
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів, поглинувши призначеним більш суворим покаранням у вигляді двох років позбавлення волі, менш суворе покаранням у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі, призначених вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2017 року, остаточно призначивши ОСОБА_6 покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання раховувати з 24 листопада 2017 року.
Речові докази:
-сковороду «Bl. Silver Willinger 410454» 28 см., яка згідно розписки передана на відповідальне зберігання співробітнику магазину «Фуршет» ОСОБА_7 повернути власнику юридичній особі ДП «Ретейл іст»;
-СД диск з відеозаписом від 28.10.2017 року (а.с.93) зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - з моменту вручення йому копії вироку, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1