У Х В А Л А
Іменем України
13 листопада 2014 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001284, у якому

гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, який перебуває у шлюбі, має неповнолітню дитину, має вищу військову освіту, інвалід 2 гр. у зв`язку з загальним захворюванням, ,зареєстрований та фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , у силу ст.89 КК України не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.263 КК України, -

в с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з старшим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 клопотання слідчого СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 12.11.2014 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.1 ст.263 КК України. Дане кримінального правопорушення вчинене за наступних обставин.

Підозрюваний ОСОБА_6 незаконно з метою збуту придбав військову нарізну вогнепальну зброю АКС-74 промислового виробництва СРСР, калібру 5,45х39 мм, яку став зберігати за місцем своєї реєстрації.

У подальшому 11.11.2014 приблизно о 14.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у лісо-парковій зоні неподалік від будинку АДРЕСА_2 , незаконно за гроші у сумі 52 тис. грн. збув гр. ОСОБА_8 , який проводив оперативну закупку, вогнепальну зброю - автомат АКС-74, калібру 5,45х39 мм.

Згідно з висновком експерта від 11.11.2014 № 872 предмет, схожий на автомат, є військовою нарізною вогнепальною зброєю, автоматом АКС-74, № НОМЕР_1 , калібру 5,45х39 мм, до стрільби придатний.

11.11.2014 у порядку ст.208 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 затриманий.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що дійсно погодився на наполегливе прохання свого знайомого на ім`я ОСОБА_9 привезти з зони АТО вогнепальну зброю. Вказане прохання на даний час розцінює як провокацію злочину. Має постійний дохід у вигляді пенсії у зв`язку з непрацездатністю.

Захисники заперечували проти застосування до ОСОБА_6 зазначеного запобіжного заходу, оскільки, на їх думку, відсутні передбачені для цього підстави, просили врахувати дані про стан здоров`я підозрюваного, його ставлення до вчиненого.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного та захисників, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також визначений перелік ризиків, на запобігання яких спрямоване застосування запобіжних заходів.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведене свідчить, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення беззаперечного переконання щодо винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а переслідує мету встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Законним є арешт, здійснений з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції.

Обґрунтованою є підозра у вчиненні кримінального злочину, яка передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом та зазначених слідчим ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що такі дії цілком ймовірні з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

Слідчим суддею також враховується, що підозрюваний неодноразово перебував на територіях проведення антитерористичної операції, обізнаний з режимом пересування та проживання у ній. Даний фактор значно спрощує реалізацію наміру ухилитися від органу досудового розслідування та суду.

Також підтверджується матеріалами клопотання ризик того, що підозрюваний у разі його перебування на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки за домовленістю з особою, яка здійснювала оперативну закупівлю, ОСОБА_6 мав доставити ще два автомати, за що отримав передплату.

Виходячи з обставин вчинення інкримінованого діяння, слідчим суддею приймається до уваги зазначений стороною обвинувачення ризик щодо ймовірності знищення, переховування підозрюваним речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція частини 1 статті 263 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_6 , передбачає позбавлення волі на строк до семи років.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з вимогами ст.178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, крім існуючих ризиків, зобов`язаний оцінити у сукупності й інші обставини.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме -стан здоров`я самого підозрюваного, його дружини та батьків, відсутність у ОСОБА_6 судимостей, міцність соціальних зв`язків, наявність у нього родини та утриманців, відсутність повідомлень про вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до висновку, що належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити інший - більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з повною ізоляцією підозрюваного від суспільства.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього такі обов`язки:

- цілодобово не залишати житло за адресою - АДРЕСА_1 ;

- прибувати до слідчого СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_7 , інших членів групи слідчих та групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування з свідком ОСОБА_8 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії даної ухвали встановити по 11 січня 2014 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган внутрішніх справ за місцем проживання ОСОБА_6 .

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя ОСОБА_1