Справа № 185/1286/18
Провадження № 1-кс/185/307/18
У Х В А Л А
26 лютого 2018 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , в присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Шумихинський Гремячинського району Пермської області Російська Федерація, росіянина, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -

В С Т А Н О В И В :

Клопотанням слідчого, яке надійшло до суду 26 лютого 2018 року, погодженим з прокурором, порушується питання про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Відповідно до матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 23 лютого 2018 року приблизно о 15 годин 30 хвилин знаходився в себе за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де в спальній кімнаті вищевказаної квартири разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 розпивали спиртні напої. В ході розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ґрунті неприязнених відносин виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_6 виник злочинний намір направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_6 умисно наніс один удар кулаком руки в область обличчя потерпілому ОСОБА_7 , який від отриманого удару впав на підлогу спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 . Після чого ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, взяв дитячий стілець, який вирішив використати як знаряддя злочину, та умисно наніс ним не менш 4 удари в область тулуба потерпілому ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_6 вивів потерпілого ОСОБА_7 зі своєї квартири та залишив останнього на підлозі сходинкової площадки на 3-му поверху будинку АДРЕСА_3 .

24.02.2018 року потерпілий ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень помер в себе за місцем мешкання в квартирі АДРЕСА_4 .

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_7 , згідно акту судово-медичного дослідження № 147 від 24.02.2018 року, тілесні ушкодження у вигляді: перелом кісток носу, забійна рана носу, двосторонній перелом ребр спереду та ззаду, перелом грудини, розрив правої мочки вуха, забійна рана слизової оболонки верхньої губи, закрита тупа травма грудної клітини, плевропульмональний шок. Причиною смерті ОСОБА_7 є закрита тупа травма грудної клітини, двосторонній перелом ребр та грудини, плевропульмональний шок

Попередня правова кваліфікація органів досудового розслідування дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_6 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки він вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, відсутність якихось міцних соціальних зв`язків, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від відбування суворого покарання в разі доведеності його вини, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою зміни показів на свою користь, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що дає підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого заперечував проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 провадиться досудове розслідування, оскільки даний факт за № 0000556 від 24.02.2018 року зареєстрований в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Встановлено, що ОСОБА_6 було затримано 24 лютого 2018 року об 17.00 год. працівниками поліції та доставлено до СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, тому згідно ст. 209 КПК України момент затримання вважається об 17.00 год. 24 лютого 2018 року.

25.02.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно п.п.1-5 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_6 , останній є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином та за яке законом передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, не має міцних соціальних зв"язків, є пенсіонером, раніше не судимий.

Поряд з цим, додані до клопотання слідчого протокол огляду квартири АДРЕСА_2 від 24.02.2018 р., протокол огляду квартири АДРЕСА_4 від 24.02.2018 р., покази свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , лікарське свідоцтво про смерть № 147 від 24.02.2018 року та ін. є вагомими і достатньо повно обґрунтовують підозру відносно ОСОБА_6 щодо вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню, та вчинити ще й інше кримінальне правопорушення. Ризик того, що ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення, продовжити злочинну діяльність вимагає застосування саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, не застосовує можливість внесення застави, бо ОСОБА_6 підозрюєтся у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,184,186,193,196,197,309,372,395 КПК України -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання, тобто до 17 годин 00 хвилин 24 квітня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвала оголошена, її зміст порядок та строк оскарження роз`яснені, копія мені вручена.

26 лютого 2018 року о______ год. ______хв.__________М. ОСОБА_11

26 лютого 2018 року о______ год. ______хв.__________О. ОСОБА_12