Справа № 761/3213/18
Провадження № 1-кп/761/1194/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0015561 від 30 грудня 2017 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, працюючої на посаді менеджера з постачання ТОВ «Мальцайт ГМБХ», розлученої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , обіймаючи у період з 18.03.2015 по 20.01.2016 посаду головного державного ревізора-інспектора відділу організації перевірок відшкодування ПДВ управління контролю за правомірністю бюджетного відшкодування ПДВ ГУ ДФС у м. Києві та будучи відповідно до підпункту «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону, умисно не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, чим порушила вимоги, передбачені чинним законодавством України, при наступних обставинах.

Так, відповідно до наказу від 17.03.2015 № 221-о, ОСОБА_4 призначено на посаду головного державного ревізора - інспектора відділу організації перевірок відшкодування ПДВ управління контролю за правомірністю бюджетного відшкодування ПДВ ГУ ДФС у м. Києві.

На підставі наказу від 20.01.2016 № 59-о ОСОБА_6 з 25.01.2016 звільнено із вказаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі зміною організаційної структури та скороченням штатної чисельності.

Згідно із Положенням про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236, Державна фіскальна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної служби. Відповідно до підпункту «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові та службові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п.1, підпункті «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Згідно ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" п. 2, п. 5 ч.1 ст. 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Таким чином, ОСОБА_4 , відповідно до положень Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 366-1 КК України являється суб`єктом декларування і була зобов`язана подати декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави за 2016 рік.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088, визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи.

Другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01.01.2017 для всіх інших суб`єктів декларування, у тому числі осіб, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017 №1975-VІІІ, строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше продовжено до 01.05.2017.

Таким чином, ОСОБА_4 була зобов`язана до 01.05.2017 подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію за 2016 рік.

Незважаючи на вказані обставини, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, посягаючи на встановлений законодавством порядок функціонування системи запобігання корупції в Україні, ОСОБА_6 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, вирішила не подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, якою вона являлася до 20.01.2016, та не подала її у визначений законодавством термін.

У зв`язку із цим, діючи у порядку ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції листом від 15.08.2017 № 51-08/28774/17 повідомило ОСОБА_4 про факт неподання нею декларації та зобов`язання подати її протягом 10 днів із дня отримання повідомлення.

Приблизно 13.09.2017, знаходячись за місцем проживання по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 отримала зазначене вище повідомлення та ознайомившись із його змістом, достовірно усвідомила факт необхідності подання декларації за 2016 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також передбачену КК України кримінальну відповідальність за її неподання.

Разом із тим, продовжуючи реалізовувати свій протиправний намір, направлений на невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», переслідуючи кримінально-протиправну мету щодо умисного неподання декларації, передбачаючи при цьому суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування, проігнорувала повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції від 15.08.2017 та нехтуючи встановленим законодавством порядком функціонування системи запобігання корупції в Україні, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не подала.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування, умисно не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 366-1 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вперше вчинила кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років, щиро покаялася у вчиненому, активно сприяла у розкритті злочину, зокрема не ухилялася від явки до слідчого та надала правдиві показання, чим надала допомогу органу досудового розслідування у встановлені істини у кримінальному провадженні і з`ясуванні фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття кримінального правопорушення, та вона погоджується на закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям, прокурор вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з підстав, визначених у клопотанні.

Підозрювана ОСОБА_4 суду пояснила, що їй роз`яснено та зрозуміло суть підозри, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, її право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Просить суд звільнити її від кримінальної відповідальності, оскільки вона щиро покаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, 20 січня 2018 року подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік.

При цьому ОСОБА_4 пояснила, що активно сприяла органу досудового розслідування у встановленні всіх обставин даного кримінального правопорушення, зокрема, детально розповіла про обставини, які пов`язані із неподанням декларації, про отримання нею повідомлення з НАЗК про необхідність подати декларацію, своє несерйозне ставлення до обов`язку подати декларацію та відсутність об`єктивних причин для неподання декларації. Надала слідчому документи, які підтверджували обставини вчинення нею даного кримінального правопорушення. Пояснила, що у квітні 2017 року була в черговий раз прооперована у зв?язку із онкологічним захворюванням і після того вважала для себе несуттєвими всі інші питання.

Також просить суд врахувати, що вона розлучена і сама виховує двох неповнолітніх дітей, а також стан її здоров?я.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання та перевіривши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку про можливість задовольнити клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, ст. 45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.366-1 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Відповідно до роз?яснень, які містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

18 січня 2018 року від підозрюваної у кримінальному провадженні ОСОБА_4 надійшла письмова заява з проханням звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України та закриття щодо неї кримінального провадження, яку вона підтримала в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підозрювана ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро покаялася та активно сприяла розкриттю злочину, зокрема надала органу досудового розслідування допомогу в установленні невідомих йому обставин справи шляхом надання детальних та послідових показань про невідомі для слідчого обставини, пов?язані із умисним неподанням нею декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також документів, які їх підтверджують.

Судом враховується, що потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, діями підозрюваної ОСОБА_4 шкода нікому не заподіяна, цивільний позов не заявлений, що не є перешкодою для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв?язку із дійовим каяттям.

Відповідно до примітки до статті 45 КК України злочин, передбачений ст. 366-1 КК України не є корупційним злочином.

Таким чином, наявні всі підстави, передбачені ст. 45 КК України для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а тому суд приходить до висновку про закриття кримінального провадження №0015561 від 30 грудня 2017 року, відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

В рамках кримінального провадження №0015561 від 30 грудня 2017 року процесуальні витрати відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, речові докази - відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 45 КК України, ст.ст. 284-288, 314, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Звільнити підозрювану ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ст.366-1 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015561 від 30 грудня 2017 року - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1