Справа № 548/1139/17
Провадження №1-кп/548/125/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2017 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканцяАДРЕСА_1 , українця,громадянина Україниосвіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, військовозобов`язаного, інвалідності не має, засудженого:
29.06.2017 року вироком Глобинського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,-
у вчиненні злочину передбаченого ст.190 ч.1 КК України,
ОСОБА_4 у с.Клепачі Хорольського району Полтавської областіскоїв кримінальне правопорушення при слідуючих обставинах.
Так, 27.04.2017 року ОСОБА_4 будучи достовірно обізнаним, що він тривалий час уже не працює із ФОП « ОСОБА_6 », та сам приватним підприємцем не являється, з корисливих спонукань, прибувши у с.Клепачі Хорольського району Полтавської області в домогосподарство ОСОБА_5 , де, шляхом обману, скориставшись тим, що ОСОБА_5 раніше робила у нього замовлення на виготовлення металопластикових вікон, з метою заволодіння майном потерпілої, використавши заготовлені ним бланки договорів ФОП ОСОБА_6 із клієнтами, за зразками, які в нього ще залишилися, уклав письмовий договір із замовником ОСОБА_5 , підписавши угоду від імені та без відома виконавця робіт - ФОП ОСОБА_6 , на що завідомо не мав повноважень, повідомивши потерпілій ОСОБА_5 , що виготовлення та заміна вікон буде коштувати 10 500 грн.
При цьому 27.04.2017 року, в обідній час, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання потерпілої в АДРЕСА_2 , маючи єдиний умисел на заволодіння чужим майном - вищевказаними грошовими коштами ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою (шахрайства), викликавши впевненість в останньої у добросовісності своїх дій попрохав її передати йому передоплату грошима по укладеному ним договору на виготовлення та заміну вікон на нові для виконавця робіт ФОП ОСОБА_6 у розмірі 7000 грн., на, що остання погодилася, передавши ОСОБА_4 вказану суму коштів.
Цим самим ОСОБА_4 незаконно заволодів чужим майном, а саме грошима потерпілої ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання її довірою.
Отримані від потерпілої ОСОБА_5 грошові кошти ОСОБА_4 витратив на власні потреби, а саме на придбання продуктів харчування, тим самим розпорядився чужим майном на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив всі обставини скоєння злочину, винним себе в інкримінованому йому злочині визнав повністю, прохав суд суворо його не карати, в скоєному щиро розкаявся.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про розгляд справи відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, тобто не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений вину свою визнав повністю, розкаявся і обставини ніким не оспорюються.
Обвинувачений ОСОБА_4 також вважає, що не слід досліджувати фактичні обставини справи, так як він свою вину визнає повністю та згоден з обвинуваченням, і усвідомлює, що не зможе їх оскаржити в апеляційному суді.
Учасникам судового процесу роз`яснено, що суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку. А тому суд за клопотанням і згодою учасників судового провадження обмежився дослідження доказів: допитом обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних.
Отже, своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайстві), ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч.1 ст.190 КК України, а тому його дії вірно кваліфіковані за цією статтею Кримінального кодексу України.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує відповідно ст.67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Беручи до уваги викладене, дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, те, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення не є тяжким злочином, та те що потерпіла ОСОБА_5 , не наполягала на суворій мірі покарання для обвинуваченого, а наявність таких обставин, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що для виправлення і перевиховання обвинуваченого слід призначити йому покарання у виді обмеження волі. Суд враховує обтяжуючу обставину відповідно ст.67 КК України - вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Крім цього згідно вироку Глобинського районного суду Полтавської області від 29.06.2017 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Згідно п. 1 ч.1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суровий вид покарання переводиться в більш суровий вид виходячи з такого їх співвідношення крім іншого: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин до постановлення вироку Глобинським районним судом Полтавської області від 29.06.2017 року, суд вважає, що остаточне покарання за даним вироком ОСОБА_4 необхідно призначати за правилами ст.ст.70 ч.4, 72 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства і досягне мети при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням до основного покарання ст. 75 КК України при звільненні від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про відсутність ризиків для обрання відносно нього запобіжного заходу.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.
Судові витрати в даному кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази в даному кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст.31, 176-179, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та за цією статтею призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом часткового складання призначеного покарання за цим злочином (вироком) і покарання призначеного вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 29.06.2017 року застосувавши ст.72 КК України, - у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.
Судові витрати в даному кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази в даному кримінальному провадженню відсутні.
Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області, за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.
Головуючий: