Ухвала

22 березня 2018 р.

м. Київ
справа № 712/11531/17

провадження № 51-4881 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2017 року, 03 січня 2018 року й ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 10 листопада та 18 грудня 2017 року, 05 лютого 2018 року,
встановив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 порушує питання про перевірку у касаційному порядку одразу двох ухвал районного суду та трьох ухвал апеляційного суду, що перешкоджає суду касаційної інстанції визначитися з предметом перевірки у касаційному порядку.
У разі, якщо скаржник одночасно не погоджується з кількома різними судовими рішеннями, він вправі подати касаційні скарги на кожну із них окремо.
Разом з тим, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 5 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подає скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак, вимоги, викладені заявником у поданій скарзі, не узгоджуються з наведеними положеннями процесуального закону.
Крім того, скаржнику слід звернути увагу на те, що відповідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правильність правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (скаржником має бути підтверджено, що ними не пропущено встановлений ухвалою суду строк під час повторного звернення до суду).
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2017 року, 03 січня 2018 року й ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 10 листопада та 18 грудня 2017 року, 05 лютого 2018 року, залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3