Справа №568/804/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2018 р. м.Радивилів Рівненської області

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319 від 29.08.2017 року і угоду про примирення потерпілого з підозрюваними від 04.10.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Немирівка Радивилівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, вільно володіючого українською мовою, освіта базова середня, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, не депутата, відповідно до ст.89 Кримінального кодексу України раніше не судимого та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, вільно володіючого українською мовою, освіта базова середня, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, не депутата, відповідно до ст.89 Кримінального кодексу України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
У серпні 2017 року близько 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , зустрівся з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 , з яким спільно розпивали алкогольні напої. Під час розмови, у них виник умисел на збагачення за рахунок чужого майна, шляхом крадіжки боронів зубових, що належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_2 .

Цього ж дня, приблизно о 23 годині ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прибули до господарства ОСОБА_6 та через хвіртку зайшли на подвір`я. В подальшому, діючи об`єднаним корисливим мотивом, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що їх дії не будуть помічені власником майна, а також іншими сторонніми особами, з корисливих мотивів, таємно, умисно, викрали борони зубові вартістю 700 гривень. Застосовуючи фізичну силу, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , взяли борони руками з обох сторін, після чого покинули вказане господарство, тим самим привласнили викрадене чуже майно та розпорядилися ним на власний розсуд.

В результаті вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 700 гривень 00 копійок.

04.10.2017 року потерпіла ОСОБА_6 від свого імені з одного боку та підозрювані у цьому провадженні за ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України(далі КК України), ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) в місті Радивилів Рівненської області уклали угоду про примирення (а.с.10).

Відповідно до змісту укладеної угоди, 11.09.2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб. В угоді про примирення від 04.10.2017 року зазначено, що істотними обставинами даної угоди є повне визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї винуватості у вчинені даного кримінального правопорушення, їхня активна поведінка під час досудового розслідування, яка полягала у сприянні досудовому розслідуванню та не вчинення ними нових злочинів. Крім того, істотними обставинами є і характер та тяжкість висунутої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підозри, яка характеризується вчиненням середньої тяжкості кримінального правопорушення.

Спричинена шкода потерпілій ОСОБА_6 відшкодована шляхом повернення викраденого майна (а.с. 27,28).

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченим слід призначити узгоджене в угоді покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України сторони погоджуються на звільнення від відбування покарання із випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, із застосуванням обмежень, передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Підставами для звільнення підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням є активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, позитивна характеристика за місцем проживання, відшкодування заподіяної шкоди.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просять укладену угоду про примирення з потерпілою від 04.10.2017 року затвердити і призначити узгоджене в ній покарання. При цьому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 беззастережно визнали себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України. Зі слів обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , укладення угоди про примирення з потерпілою ОСОБА_6 з їхньої сторони було добровільним і не є наслідком застосування відносно них примусу чи насильства. Також, обвинувачені пояснили суду, що вони цілком розуміють положення ч.5 ст.474 КПК України про те, що вони мають право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого їх обвинувачують і вони мають право мовчати і даний факт немає для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно. Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між ними та потерпілою, передбачені ст.473 КПК України та розуміють характер інкримінованого їм обвинувачення та узгодженого виду покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 просить суд затвердити укладену між нею та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 угоду про примирення, вона розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення потерпілої з підозрюваними, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в потерпілої та обвинувачуваних повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення між потерпілою і підозрюваними з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Угода про примирення за змістом укладена відповідно до ст.471 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, а також узгоджене покарання та згоду підозрюваного та потерпілого на його призначення. В угоді вказані наслідки для обвинувачених в разі її невиконання.

Обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до ст.474 КПК України, роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Потерпілій ОСОБА_6 , відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченими узятих на себе за угодою зобов`язань.

Суд вважає, що правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб, є юридично вірною.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, дані про осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, які підлягають вирішенню судом, на досудовому слідстві не застосовувалися.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Речовими доказами по справі визнано металеві борони трикутної форми (а.с.27).

Згідно з п. 5. ч. 9 ст. 100 КПК України, майно, яке було предметом кримінального правопорушення і є речовим доказом по справі, повертається власникам (законним володільцям).

На підставі викладеного, керуючисьст.ст.12, 185 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 314, 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 04.10.2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до затвердженої угоди про примирення визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України, п.п.1,2 ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до затвердженої угоди про примирення визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України, п.п.1,2 ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів в сумі 98( дев`яносто вісім) гривень 87 копійки.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експертів в сумі 98( дев`яносто вісім) гривень 87 копійки.

Речові докази по справі, а саме металеві борони трикутної форми, повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку передбаченому статтею 382 Кримінального процесуального кодексу України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1