Справа №487/725/18 05.03.2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 березня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2018 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 квітня 2018 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, офіційно не працює, раніше не судимий, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000657 від 24.07.2017 року.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5
підозрюваний - ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" строком 60 днів, терміном до 24 квітня 2018 року.

Визначено розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з-під варти, в сумі 500, 000 (п`ятсот тисяч) гривень.

Постановлено у разі звільнення під заставу на ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки:

-не відлучатися за межі населеного пункту де він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного слідчим органу державної влади.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2018 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі прийняття рішення про обрання запобіжного заходу, обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання АДРЕСА_1 .
У випадку залишення запобіжного у вигляді тримання під вартою, просить зменшити розмір застави у межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає, що ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва є незаконною, необґрунтованою, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та підлягає скасуванню.
Зазначає, що ОСОБА_6 затримано 22.02.2018 року о 23годині 10 хв. враховуючи приписи ч.5 ст.115 КПК України, 60 денний термін тримання під вартою підозрюваного спливає саме 22 квітня 2018 року, а не 24 квітня 2018 року, як це зазначено в оскаржуваній ухвалі.

За таких підстав строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , встановлений слідчим суддею, перевищує 60 днів, що в свою чергу, є істотним порушенням вимог ст.ст. 8, ч.1 ст.9, 12, 197 КПК України, а також конституційного права підозрюваного на особисту недоторканість, гарантованого йому ст.29 Конституції України.

Вказує, що слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва, визначивши заставу у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не навів в своїй ухвалі жодної підстави, яку він вважає виключною, та яка давала можливість слідчому судді вийти за межі вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України та визначити такий розмір застави.

При цьому слідчий суддя знехтував вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України

відповідно до яких, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В матеріалах справи відсутні жодні докази того, що існують обставини, які є виключними підставами для визначення слідчим суддею застави саме в розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень, а в оскаржувані ухвалі відсутні будь-які посилання на те, з яких міркувань виходив суд, встановлюючи такий розмір застави, в чому полягає виключний випадок встановлення застави в розмірі більшому, ніж це передбачено п.2 ч.5 ст.182 КПК України, та чому суд вважає, що такий розмір застави не є для підозрюваного ОСОБА_6 завідомо непомірним.

Стверджує, що встановлення такого значного розміру застави носить каральний характер для підозрюваного, оскільки фактично унеможливлює існування «альтернативи», яка закладена в правовому інституті застави.

Апелянт вказує, що в порушення вимог ст.194 КПК України, ризики, заявлені в клопотанні слідчого, викладені формально, без зазначення викладу обставин, на підставі яких сторона обвинувачення дійшла висновку про їх наявність, і без посилання та надання доказів, що підтверджують ці обставини. В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не зазначив на підставі яких доказів він дійшов до переконання про доведеність прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч.177 КПК України, зазначивши, що ОСОБА_6 буде перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, у тому числі розголошувати дані досудового розслідування та продовжить злочину діяльність.

Про можливість впливати на свідків може свідчити здійснення особою погрози, підкупу, умовляння, схилення їх до дачі неправдивих показань. Проте, у клопотанні слідчого, в супереч вимогам п.5 ч.1 ст.184 КПК України, а також в поясненнях прокурора відсутнє будь-яке посилання на існування обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність ризику впливу підозрюваного на вказаних осіб, і саме це дає підстави вважати, що наявність такого ризику і для органів досудового розслідування є малоймовірною.

Зазначає, що ОСОБА_6 активно сприяє розкриттю злочину, що спростовує висновки слідчого судді про те, що підозрюваний буде перешкоджати в будь-який спосіб кримінальному провадженню.

Так само стороною обвинувачення не надано відомостей та доказів на підтвердження продовження вчинення підозрюваним злочинних дій, пов`язаних із збутом наркотичних засобів, окрім можливого припущення з боку самого слідчого, яке не підтверджене достатніми, необхідними та перевіреними відомостями та документами, встановленими під час досудового слідства.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що у період з початку червня 2017 року по теперішній час ОСОБА_8 , ОСОБА_6 під чітким керівництвом ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій злочинний умисел на отримання незаконного прибутку, скоїли ряд тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним виготовленням, зберіганням з метою збуту та збутом психотропних речовин.

24.02.2018 року слідчий СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 , в рамках здійснення кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінальних правопорушень, відомості щодо яких 24.07.2017 року та 22.02.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000657, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із встановленням розміру застави у розмірі 1000 000 гривень.

В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з тим, що ОСОБА_6 перебуваючи на свободі, буде мати можливість спілкуватися зі свідками даного кримінального правопорушення. Також, у зв`язку з тим, що на теперішній час не встановлені всі особи, з якими ОСОБА_6 перебуває у міцних зв`язках, які можуть впливати на подальший хід досудового розслідування, а тому ОСОБА_6 буде мати можливість перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим шляхом, в тому числі розголошувати дані досудового розслідування. Окрім того, ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, іншого доходу, крім прибутку, отриманого від злочинної діяльності на момент затримання не мав, а тому є підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі та не маючи постійного джерела доходу, може продовжити злочинну діяльність.

Також наявний ризик того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який відповідно до ч.2 ст.307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя врахував матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та вважав за необхідне визначити заставу у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Захисник оскаржує висновки слідчого судді щодо недоведеності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, за такого, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в іншій частині ухвала слідчого судді апеляційним судом не переглядається.

При застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги ст. 177, 178, 194 КПК України.
Матеріали судового та кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як слідує із матеріалів судового та кримінального проваджень ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Також, ОСОБА_6 буде мати можливість перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим шляхом, в тому числі розголошувати дані досудового розслідування, у зв`язку з тим, що на теперішній час не встановлені всі особи, з якими ОСОБА_6 перебуває у міцних зв`язках та які можуть впливати на подальший хід досудового розслідування.

Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства та суду, вчинити незаконний вплив на свідків і вчинити інше кримінальне правопорушення, та свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене, є безпідставним доводи захисника відносно необґрунтованості висновків слідчого судді щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
З урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 вагомості наявних доказів його вчинення, даних про особу підозрюваного, обставин вчинення, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відповідно до положень, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.4 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті.
Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт.
Слідчим суддею також, належним чином, відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, визначено розмір застави та зазначено, які обов`язки з передбачених ст. 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга захисника в цій частині не підлягає задоволенню.

В той же час, доводи захисника про неправильне визначення строку дії ухвали слідчого судді є слушними.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 фактично затриманий о 23 годині 10 хвилин 22 лютого 2018 року.

Згідно ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2018 року підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Строк дії ухвали слідчим суддею визначено 24 квітня 2018 року.

З урахуванням положень ст. 115, 197 КПК України, та враховуючи зазначене вище, слідчий суддя мав право застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 і, відповідно, визначити дату закінчення дії ухвали про тримання під вартою до 23 години 10 хвилин 22 квітня 2018 року.

За такого, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405 ,407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_6 , тобто з 22 лютого 2018 року 23 години 10 хвилин.

Строк дії ухвали закінчується о 23 годині 10 хвилин 22 квітня 2018 року.

Визначити розмір застави в сумі 500 000 (п`ятсот тисяч) грн.

У разі внесення застави, ОСОБА_6 звільнити з під варти з покладенням на нього наступних обов`язків:

-не відлучатися за межі населеного пункту де він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного слідчим органу державної влади.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді