У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2018 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання Прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, яке мотивовано тим, що Ужгородською місцевою прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження №0000018 від 16.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

Встановлено, що за результатом розгляду звернення ОСОБА_4 голови правління Закарпатської обласної філії всеукраїнської громадської організації «Народний антикорупційний нагляд», Ужгородською місцевою прокуратурою, 16.03.2018, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом незаконного відчуження, шляхом проведення електронних торгів, службовими особами Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, майна АТП радгоспу-заводу «Мукачівський» (далі - АТП р/з «Мукачівський»), а саме комплекс будівель площею 11123,10 м. кв., за адресою: м. Мукачево, вул. Духновича, 89, яке, відповідно до Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" не підлягає приватизації.

За вказаним фактом 16.03.2018 розпочато досудове розслідування кримінального провадження за №0000018, з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.364 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що вказані об`єкти нерухомості належать до державної власності, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, засновником АТП р/з «Мукачівський» є Міністерство аграрної політики України і відповідно до Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації затвердженого Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 7 липня 1999 року №847-XIV майно АТП радгоспу-заводу «Мукачівський» включено до переліку об`єктів, що не підлягає приватизації.

Відповідно до статуту АТП радгоспу-заводу «Мукачівський», затвердженого розпорядженням Мінагрополітики України за № 89 від 08.06.2001, зареєстрованого рішенням Мукачівської РДА за № 0010257 від 20.07.2001 (далі Статут), Агроторгове підприємство радгосп-завод «Мукачівський», засноване на державній власності і підпорядковане Міністерству аграрної політики України, входить до складу Українського державного концерну садівництва, виноградарства та виноробної промисловості «Укрсадвинпром».

Згідно п. 4.4. ст. 4 Статуту, відчуження засобів виробництва, що є державною власністю і закріплені за АТП р/з «Мукачівський», здійснюється у встановленому чинним законодавством порядку, за погодженням з Міністерством аграрної політики України. В результаті відчуження зазначеного майна, кошти спрямовуються на інвестиції підприємства і є державною власністю.

Всупереч наведеному, 02.10.2017 ДП «Сетам» (протокол електронних торгів № 288524) провело електронні торги, за результатом яких відчужено майно: комплекс будівель, загальною площею 11123,10 м. кв., за адресою: м. Мукачево, вул. Духновича, 89, яке належить АТП радгосп-завод «Мукачівський», за ціною 3085000 грн.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що комплекс будівель, загальною площею 11123,10 м.кв. що знаходяться за адресою: м. Мукачево, вул. Духновича, 89, яке належить АТП радгосп-завод «Мукачівський», відчужено у незаконний спосіб, таким чином, державним інтересам нанесено значних збитків.

Враховуючи вищевказане, невстановлені на даний час особи та службові особи Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, здійснили ряд неправомірних дій, з відчуження об`єкту державної власності, з можливою подальшою передачею зазначеного майна третім особам, продажу, виникненню зобов`язальних прав (застава, кредит) тощо.

Накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю збереження його як речового доказу з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила суд таке задовільнити.

Власник майна в судове засідання не з"явився.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Згідно ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Як зазначено у ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Заслухавши позицію прокурора , дослідивши надані докази та оглянувши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення, а тому слід накласти арешт на майно.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання - задоволити.

Накласти арешт на комплекс будівель, загальною площею 11123,10 м.кв. за аресою: АДРЕСА_1 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області, в строки, передбачені ст.395 КПК України.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1