Провадження № 1-кс/369/3198/17
УХВАЛА
Іменем України
17.10.2017 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт медичної книжки по кримінальному провадженню №0006356 від 14.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт медичної книжки по кримінальному провадженню №0006356 від 14.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Свої вимоги слідчий мотивує тим, що у провадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0006356 від 14.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 13.10.2017 під час відпрацювання операції «Ринок» в с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Мічуріна , 10, в приміщенні магазину «Цархліб» в ході перевірки громадянка ОСОБА_4 надала для огляду особисту медичну книжку серії 1ААВ № 204824. В ході огляду виникла підозра в дійсності проходження медичного огляду ОСОБА_4 , оскільки установа, яка її видала, не рахується в реєстрі юридичних осіб, та вказаний ідентифікаційний код в базі відсутній. В зв`язку з чим вказана медична книжка була вилучена.

14.10.2017 відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0006356 з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 358 КК України.

Встановлено, що вилучена особиста медична книжка є предметом вчинення злочину вказаного кримінального провадження.

Вказана річ у відповідності до ст. 98 КПК України визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Тому просив задовольнити заявлене клопотання та накласти арешт на особисту медичну книжку серії 1ААВ №204824 видану на ім`я ОСОБА_4 , за для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості її пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.

Клопотань, щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування від учасників не надходило.
Враховуючи припис ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки клопотання не містить достатніх підстав для задоволення та накладення арешту на медичну книжку.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно приписів ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу. Частиною 3 цієї ж статті зазначено, що документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії нього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.
Згідно з ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Частиною 5 ст. 171 КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як вбачається з п. 6 ст. 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Таким чином, майно, яке вилучається на підставі ухвали суду, відповідно до норм КПК України повинно бути арештовано, навіть як речовий доказ. З клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна слідчий не звертався, арешт на тимчасово вилучене майно ухвалою суду не накладено, тому таке майно негайно повинно бути повернуто його володільцю.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0006356 від 14.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 13.10.2017 під час відпрацювання операції «Ринок» в с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Мічуріна , 10, в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в ході перевірки громадянка ОСОБА_4 надала для огляду особисту медичну книжку серії 1ААВ № 204824. В ході огляду виникла підозра в дійсності проходження медичного огляду ОСОБА_4 , оскільки установа, яка її видала, не рахується в реєстрі юридичних осіб, та вказаний ідентифікаційний код в базі відсутній. В зв`язку з чим вказана медична книжка була вилучена.

14.10.2017 відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0006356 з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 358 КК України.

Встановлено, що вилучена особиста медична книжка є предметом вчинення злочину вказаного кримінального провадження.

Вказана річ у відповідності до ст. 98 КПК України визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого, приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання, оскільки слідчий у судовому засіданні обґрунтував необхідність такого арешту, який необхідний з метою збереження даного майна як речових доказів, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 167, 170-173КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на особисту медичну книжку серії 1ААВ №204824 видану на ім`я ОСОБА_4 , за для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості її пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 5 діб з моменту її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1