Номер провадження: 11-кп/785/1297/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2017 року якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.05.2011 року вироком Київського райсуду м. Одеси за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень (штраф не сплачений),

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України,
встановив:
Зазначеною ухвалою суду 1-ої інстанції, обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК Україниповернутий прокурору з наступних підстав:

- обвинувальний акт не містить правової кваліфікації фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими під час досудового слідства, з посиланням на положення закону і статті (частини статі) закону України про кримінальну відповідальність.

Так, з обвинувального акту вбачається, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 та осіб, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження, 02.05.2014, приблизно о 15 годин 30 хвилин, в районі вулиці Грецької та пл. Грецької в м. Одесі розпочались групові порушення громадського порядку, масові заворушення, що супроводжувалися насильством над особою, погромами, підпалами, знищенням майна, захопленням будівель та споруд, опором представникам влади із застосуванням зброї та інших предметів, які використовувалися як зброя, що призвели до загибелі людей та до інших тяжких наслідків.

Разом із цим, орган досудового слідства вважає встановленим і вказує на це в обвинувальному акті, що причинним наслідком протиправних дій ОСОБА_8 стало хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, учинене групою осіб, з погрозами та насильством щодо працівників правоохоронних органів; умисні вбивства декількох осіб, учинені способом, небезпечним для життя багатьох осіб, з хуліганських мотивів; захоплення державних та громадських будівель і споруд; умисне знищення і пошкодження майна, учинене шляхом підпалу, вибуху та іншими загально-небезпечними способами, що спричинило загибель людей та інші тяжкі наслідки, із заподіянням майнової шкоди в особливо великих розмірах.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_8 кваліфіковані лише за ч. 2 ст. 294 КК України за кваліфікуючими ознаками: активна участь у масових заворушеннях, що супроводжувалися насильством над особами, знищенням майна, опором представникам влади і застосуванням зброї або інших предметів, які використовувалися як зброя, що призвело до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Проте, встановивши під час досудового слідства, що в результаті суспільно небезпечних діянь, вчинених ОСОБА_8 настали інші злочинні наслідки, які за формальними ознаками підпадають під диспозиції інших, окремих (самостійних) норм, визначених кримінальним законом, прокурором не було надано відповідної правової кваліфікації цим діям обвинуваченого (фактичним обставинам).

Вказані обставини свідчать про невизначеність обвинувачення, що позбавляє суд можливості вирішити питання про межи обвинувачення при судовому розгляді кримінального провадження та позбавляє можливості суд вирішити питання про доведеність чи недоведеність формулювання обвинувачення при ухваленні вироку.

З огляду на наведені доводи, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені вище недоліки обвинувального акту, унеможливлюють подальший судовий розгляд кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 зазначив, що ухвала суду є необґрунтованою та підлягає скасуванню з наступних підстав:

- обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України в повному обсязі, оскільки він містить виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого;

- посилання суду першої інстанції на те, що в обвинувальному акті не надана правова кваліфікація діям ОСОБА_8 , які за формальними ознаками підпадають під диспозиції інших норм кримінального закону, є безпідставним, адже обвинувальний акт містить точне формулювання, в тому числі й об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим;

- обвинувальний акт у кримінальному провадженні складений у відповідності до вимог КПК України, тому підстав для його повернення прокурору немає.

У зв`язку з викладеним, прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді 1-ї інстанції у іншому складі суду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_7 , який частково підтримав апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз змісту обвинувального акту показав, що він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до приписів ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Отже, на стадії підготовчого судового засідання суд не вправі вдаватись до оцінки доказів та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки це є прерогативою наступної стадії судового розгляду, тому колегія суддів вважає підстави для повернення обвинувального акту, наведені в ухвалі суду першої інстанції, - надуманими і такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Таким чином, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а суду слід розглядати його у межах обвинувачення, висунутого органом досудового розслідування.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, а ухвала суду 1-ої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону з направленням обвинувального акту із додатками до Малиновського районного суду м. Одеси для розгляду, зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст. 291, 370, 314, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2017 року якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК Україниповернуто прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України, скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3