Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/2119/17
№ провадження 1-кп/541/209/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Сорочинці Миргородського району, Полтавської області, громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.1 КК України,
в с т а н о в и в :
За обвинувальним актом, 20 серпня 2017 року, близько 16 год. ОСОБА_4 правомірно перебуваючи на ділянці місцевості, що розташована у полезахисній лісосмузі орієнтовним розміром 0,1 га. (посадці) між полями, в напрямку руху із с. Мареничі до с. Солонці Миргородського району по дорозі до Заріцьківського цвинтаря, а саме за 700 метрів від нього , достовірно знаючи, що на цьому місці перебуває деревина, власником якої є Солонцівська сільська рада Миргородського району, маючи корисливий мотив вирішив вчинити крадіжку.

Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, за допомогою власної бензопили «Echo» розпиляв два стовбури дерев тополя, виготовивши дрова, об`єм яких склав 20 м. куб., якими в подальшому мав намір заволодіти.

Однак ОСОБА_4 свої злочинні наміри до кінця не довів, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий не вчинивши всіх дій, яких вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Органом досудового розслідування протиправні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

25 вересня 2017 року у даному кримінальному провадження між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілої установи Солонцівської сільської ради Миргородського району сільським головою ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та представник потерпілої установи ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілої установи Солонцівської сільської ради Миргородського району ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

В поданій на затвердження суду угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 ч. 3 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України. Даний злочин згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ст. 474 ч.5 п.1 КПК України , наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Представник потерпілої установи також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п.2 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілої установи Солонцівської сільської ради Миргородського району ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Також суд вважає за необхідне задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від відбування покарання призначеного вироком суду на підставі угоди за ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» зважаючи на ту обставину, що у нього на утриманні є двоє неповнолітніх дітей, відносно яких він батьківських прав не позбавлений, що підтверджується відповідними документами.

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
Затвердити угоду про примирення, укладену 25 вересня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілої установи Солонцівської сільської ради Миргородського району ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000174.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).
ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання призначеного даним вироком суду на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році».
Речовим доказом по справі: деревиною породи тополя, об`ємом 20 м.куб., що перебуває на зберіганні у представника Солонцівської сільської ради Миргородського району, дозволити Солонцівській сільській раді Миргородського району розпоряджатися на власний розсуд, як власністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_6