ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа№ 514/1311/17
Провадження по справі № 1-кп/514/88/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2017 року
Тарутинський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000382 від 16 вересня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця будинку АДРЕСА_1 , громадянина України,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Досудовим слідством встановлено, що 15 вересня 2017 року близько 23 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та, знаючи про те, що на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 та використовується ним для зберігання сільськогосподарської техніки, знаходиться транспортний засіб, а саме трактор колісний марки «МТЗ-82» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору, без дозволу власника вказаного транспортного засобу, діючи умисно, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, таємно, через хвіртку проник на територію зазначеного подвір`я , привів в дію двигун вказаного трактора та, відкривши ворота, виїхав з подвір`я домолодіння на вулицю Покровську села Олександрівка Тарутинського району Одеської області. Після чого з місця вчинення злочину зник, заволодівши незаконно трактором колісним марки «МТЗ-82» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору, власником якого є ОСОБА_6 ..

28 вересня 2017 року між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також, вказаною угодою між сторонами була досягнута домовленість про призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна з іспитовим строком.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочині. Дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості на призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні свою письмову згоду на укладання та затвердження зазначеної угоди підтвердив. Заявив, що вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги норм КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_4 в сукупності правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у інше сховище.

Згідно ст. 12 КК України даний злочин передбачений ч. 2 ст. 289 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів у справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-371; ст.ст.373-376; ст. 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 вересня 2017 року укладену між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В силу положень ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 02 листопада 2017 року.

Речові докази у справі, а саме: трактор колісний марки «МТЗ-82» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору - вважати повернутим власнику ОСОБА_6 .

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Копію вироку обвинуваченому та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1