Справа № 739/357/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/643/2017
Категорія - ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000532 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_8 на вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , не одружений, освіта середня, не працює, раніше неодноразово судимий, останній раз 14.04.2017 року Новгород-Сіверським районним судом за ч.1 ст.162, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці;

- засуджений за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не застосовувався.

Питання про речові докази вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 16 грудня 2016 року, близько 12:30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проник до жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де з шафи, яка знаходилася у залі, повторно, таємно викрав належні ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 8600 грн., чим завдав потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність його вини, просив скасувати вирок місцевого суду, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки. В обґрунтування скарги зазначив, що місцевим судом не було в достатній мірі враховано конкретні обставини скоєння кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше був засуджений за вчинення корисливого злочину, після відбуття покарання вчинив новий злочин. Крім того, послався на невмотивоване призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст.69 КК України. Також просив виключити із мотивувальної частини вироку посилання на наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, як такі, що визнані судом безпідставно.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; обвинуваченого ОСОБА_7 , котрий просив залишити без змін вирок місцевого суду, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А :

16 грудня 2016 року, близько 12:30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проник до жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де з шафи, яка знаходилася у залі, повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 8600 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєнні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та надав детальні пояснення з приводу вчиненого.

Місцевий суд, дослідивши, ретельно перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні докази в їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, вірно дійшов висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла, що ніким з учасників процесу не оспорюється.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За змістом пунктів 1-5 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Враховуючи, що ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, з корисливих мотивів, раніше був неодноразово засуджений, в тому числі за скоєння корисливих злочинів, має незняті та непогашені судимості, а тому призначене йому покарання, із застосування ст.69 КК України, колегія суддів вважає м`яким, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів визнає - активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів визнає - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 міру покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, ставлення обвинуваченого до скоєного; дані про його особу, який раніше неодноразово судимий, негативно характеризується за місцем проживання; обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання; колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції частини статті КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, у мінімальному розмірі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Крім того, як убачається із повідомлення Начальника Державної установи «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31», ОСОБА_7 був засуджений вироком Новгород-Сіверського районного суду від 14 квітня 2017 року за ч.1 ст.162, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці, та з 02 червня 2017 року відбуває призначене покарання у Державній установі «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31».

За змістом ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.

Частина 1 ст.70 КК передбачає, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За таких підстав, ОСОБА_7 остаточне покарання необхідно призначити з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань за даним вироком та вироком Новгород-Сіверського районного суду від 14.04.2017 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.405, 407, 418, 420, 532 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати, в частині призначеного покарання.

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом повного складання покарань, до покарання за цим вироком приєднати невідбуте покарання за вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 14 квітня 2017 2016 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 4 (чотири) місяці.

Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з 02 червня 2017 року, з часу його фактичного затримання, зарахувавши перебування його у Державній установі «Новгород-Сіверська установа виконання покарань №31» у строк відбування покарання.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4