НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
07 вересня 2017 року Справа № 322/809/17

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Григорівка Васильківського району Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має середню освіту, не одружений, раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених частинами 1, 2 ст. 185 КК України,

встановив:
Наприкінці травня 2017 року, у денний час, ОСОБА_4 , маючи умисел на крадіжку чужого майна, з корисливих мотивів, направився до нежилого домоволодіння, належного ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де знявши руками із завісів, таємно викрав дві секції металевих воріт загальною вагою 62 кг. по ціні 5,09 грн. за 1 кг. на суму 315,58 грн., в результаті чого завдав ОСОБА_5 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною першою статті 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім цього, в середині червня 2017 року, у денний час, ОСОБА_4 , маючи умисел на крадіжку чужого майна, з корисливих мотивів, направився до нежилого домоволодіння, належного ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де від`єднавши від кріплення, діючи повторно, таємно викрав одну секцію металевого паркану вагою 48 кг. по ціні 5,00 грн. за 1 кг. на суму 240,00 грн., в результаті чого завдав ОСОБА_5 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною другою статті 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Також, 01.07.2017, у денний час, ОСОБА_4 , маючи умисел на крадіжку чужого майна, з корисливих мотивів, направився до нежилого домоволодіння, належного ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де від`єднавши від кріплення, діючи повторно, таємно викрав одну секцію металевого паркану вагою 49 кг. по ціні 4,90 грн. за 1 кг. на суму 240,10 грн., в результаті чого завдав ОСОБА_5 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною другою статті 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 , пояснив суду, що він дійсно, за вищезазначених обставин таємно викрав дві секції металевих воріт та дві секції металевого паркану, які після крадіжки обміняв на їжу у місцевого мешканця ОСОБА_6 .

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених частинами першою та другою статті 185 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого.

При визначенні розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, відсутність у нього судимостей, наявність обставин, що пом`якшують його покарання та тяжкість вчинених ним злочинів, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі. Разом з цим, суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся. Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось. Документально підтверджені процесуальні витрати в справі відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 70, 75, 76, ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 174, 349, 373 376, 393, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

3. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

4. Речові докази по справі: дві секції металевих воріт та дві секції металевого паркану повернути потерпілій ОСОБА_5 та скасувати арешт цього майна.

5. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому і надіслати потерпілій.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1