Пр. №1-кп/643/881/17
ВИРОК
Іменем України
22 листопада 2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, працюючого прорабом ПП «Тайфун І», не одруженого, раніше судимого: 1) 05.06.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, 2) 11.01.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. Звільнений 28.08.2014 року з Дергачівської ВК № 109, згідно Закону про амністію від 08.04.2012 року, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
15.07.2017 року приблизно о 12-00 год. ОСОБА_4 , знаходячись на перехресті вул. Гв. Широнінців та пр. Ювілейного в м. Харкові, зустрівся з невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я ОСОБА_5 , та, діючи повторно, з корисливих мотивів, за раптово виниклим злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, вступили в злочинну змову з останнім та розподілили між собою злочинні ролі. Після цього, діючи згідно розробленого злочинного плану, сіли до автомобілю таксі та направилися до АГК «Автомобіліст», розташований за адресою м. Харків, вул. Валентинівська, 64-Б, де обрали гараж під № НОМЕР_1 . Після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь заготовленого приладу для відкриття навісних замків, який ОСОБА_4 взяв за місцем мешкання, відкрив навісний замок на дверях гаражу № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , та, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно проник до приміщення зазначеного гаражу, де з ями для ремонту автомобілів таємно викрав чотири зимові покришки розміром R15 195?65, марки «KUMHO IZEN KW 23», після чого передав їх невстановленій в ході досудового розслідування особі на ім`я ОСОБА_5 , який залишив їх біля гаражу. Після цього, ОСОБА_4 разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я ОСОБА_5 , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, розуміючи, що наявне в гаражі майно винести самостійно не зможуть, закрили двері гаражу та направились до в`їзду до АГК «Автомобіліст», де з метою доведення спільного злочинного умислу до кінця та подальшого транспортування майна для звернення викраденого на свою користь, не повідомивши про свої злочині наміри звернулися до водія таксі «Опель Вектра» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_7 , якого попросили перевезти майно.
В подальшому, ОСОБА_4 разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я ОСОБА_5 , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, сіли до салону таксі та направились до гаражу № НОМЕР_1 , де, не повідомляючи про свій злочинний умисел водія таксі - ОСОБА_7 , ОСОБА_4 знову проник до приміщення гаражу, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме чотири зимові покришки розміром R15 195?65, марки «KUMHO IZEN KW 23», вартістю 2416,00 грн., перфоратор «BOCH E-BH 950», вартістю 390 грн., перфоратор «Einhell TE-RH 32 E 4257940», вартістю 2120,00 грн, електродриль «Сraft-tec ctid 850», вартістю 468,00 грн., електролобзик «JS4 170P STURM», вартістю 468,00 грн., електролобзик «JS4 170P STURM», вартістю 642,00 грн., ручний фрезерний станок по дереву «Фрезерная машина Фиолент МФ2-620Э», вартістю 1500,00 грн., набір головок для різьби сантехнічних труб, клуппи для нарізання різьби на трубах 1/2"-1,25" Intertool SD-8004», вартістю 502,00 грн., яке передавав невстановленій в ході досудового розслідування особі на ім`я ОСОБА_5 , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та яке останній завантажив до салону автомобіля таксі.
Після чого ОСОБА_4 , разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я ОСОБА_5 , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, сіли в автомобіль таксі та направились до виїзду з гаражного кооперативу, однак свій злочинний умисел до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, оскільки при спробі залишити місце скоєння злочину, а саме територію АГК «Автомобіліст» з викраденим майном, були зупинені співробітниками поліції. Таким чином. ОСОБА_4 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я ОСОБА_5 , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від їх волі. Таким чином, ОСОБА_4 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я ОСОБА_5 , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження своїми умисними злочинними діями намагалися заволодіти майном ОСОБА_6 , на загальну суму 8038,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, не оспорював фактичних обставин справи та доказів, викладених в обвинувальному акті. Пояснив про обставини скоєного злочину, як викладено вище.
З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та не оспорювання фактичних обставин справи, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про його особу.
Суд доходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому дій та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він не одружений, працює, раніше судимий, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, які пом*якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття у скоєнні злочину, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків внаслідок вчинення злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, викладені вище у вироку, наявність обставин, які пом*якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, та вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства та він, в силу ст.75 КК України, може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням. При цьому суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2, 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 3 роки.
В силу п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов*язати ОСОБА_4 періодично з*являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази, передані на відповідальне зберігання потерпілому та обвинуваченому, вважати повернутими законним володільцям.
Міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя

22.11.2017