ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом начальника управління ДПтС України в Запорізькій області № 274/ОС-16 від 29.08.2016 року ОСОБА_4 призначено заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи начальником відділу соціально-виховної та психологічної роботи Кам`янської виправної колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№101), тобто він є особою, яка постійно здійснює функції представника влади.
Згідно з посадовою інструкцією заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи Кам`янської виправної колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№101) № 32, затвердженої 29.08.2016 року начальником Кам`янської виправної колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№101) ОСОБА_5 , (далі Посадова Інструкція) ОСОБА_4 згідно п. 2 Посадової інструкції зобов`язаний, у тому числі, аналізувати результати практичної роботи соціальної служби і виробляти відповідні рішення і рекомендації з метою їх поліпшення, передусім в таких основних напрямках: у тому числі підготовка засуджених до умовно-дострокового звільнення, переводу до дільниці соціальної реабілітації, застосування ст. 82 КК України та УМРБ з ПУТ (п. 2.1.6).
Крім того, відповідно до п. 3 Посадової інструкції ОСОБА_4 має повноваження (право) брати участь у засіданнях комісії з питань переведення засуджених до колонії з іншим режимом тримання, умовно-дострокового звільнення від покарання, застосування амністії або помилування та інших комісій, доповісти свої пропозиції щодо доцільності прийняття тих чи інших рішень відносно засуджених.
Відповідно до п. 4 Посадової інструкції заступник начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи несе дисциплінарну відповідальність за організацію та ефективність роботи соціально-виховного та психологічного відділу установи в цілому.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_4 є службовою особою правоохоронного органу.
Відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Відповідно до примітки до ст. 368 КК України ОСОБА_4 є заступником керівника органу державної влади, тобто службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Таким чином, згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та п. 1 примітки до ст. 364 КК України ОСОБА_4 є службовою особою правоохоронного органу.
Відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_4 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.
Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_4 забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.
Так, на початку травня 2017 року, на мобільний телефон ОСОБА_6 зателефонував її цивільний чоловік ОСОБА_7 , який відбував покарання у ДУ «Кам`янська виправна колонія (№101)» у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з проханням знайти грошові кошти для його умовно-дострокового звільнення, які з нього вимагає заступник начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи начальник відділу соціально-виховної та психологічної роботи Кам`янської виправної колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№ 101) ОСОБА_4 в розмірі 3 тис. грн. за сприяння у своєчасній підготовці документів до його умовно-дострокового звільнення.
З цією метою, заступник начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи начальник відділу соціально-виховної та психологічної роботи Кам`янської виправної колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№ 101) ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисливих мотивів, маючи умисел на одержання неправомірної вигоди, використовуючи своє службове становище і надану владу працівника правоохоронного органу, будучи наділеним правом на підготовку документів до умовно-дострокового звільнення засуджених, 11.06.2017 близько 10 години, перебуваючи біля будівлі Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№101) розташованої за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, смт. Кам`яне, вул. Зелена, 32, підтвердив ОСОБА_6 передати йому неправомірну вигоду у розмірі 3 тис. грн., шляхом перерахування на банківську карту, номер якої він передасть через засудженого ОСОБА_8 , для сплати будівельних матеріалів на будівництво. У тому разі, якщо грошові кошти не будуть перераховані, він не підготує та не подасть позитивні документи ОСОБА_8 для умовно-дострокового звільнення. У зв`язку з викладеним, ОСОБА_6 сприймаючи погрози та вимоги ОСОБА_4 як реальні, змушена погодиться на висунуті вимоги правоохоронця щодо надання йому неправомірної вигоди.
ОСОБА_4 14.06.2017 року, близько 09-00 години, діючи умисно, із корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище та надану владу працівника правоохоронного органу, з метою одержання неправомірної вигоди перебуваючи у будівлі Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№101)» розташованої за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, смт. Кам`яне, вул. Зелена, 32, дав засудженому ОСОБА_8 номер банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка зареєстрована на ОСОБА_9 для передачі ОСОБА_6 , яку ОСОБА_8 о 10 год. 27 хв. передав у вигляді СМС-повідомлення на мобільний телефон ОСОБА_6 .
На виконання незаконних вимог ОСОБА_4 про передачу неправомірної вигоди 14.06.2017 о 16 год. 43 хв. ОСОБА_6 , через касу Жовтневого відділення Запорізького РУ КБ «ПриватБанк», що знаходиться у місті Запоріжжі, пр. Соборний (Леніна), 86, перерахувала на банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка зареєстрована на ОСОБА_9 неправомірну вигоду для ОСОБА_4 у розмірі 3000 грн.
15.06.2017 року при зустрічі з ОСОБА_8 на території Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№101), ОСОБА_4 підтвердив, що грошові кошти надійшли на рахунок і він подасть на нього клопотання для умовно-дострокового звільнення.
14.07.2017 року на засідання комісії, яке проводилось в ДУ «Кам`янська виправна колонія (№101) розташованої за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, смт. Кам`яне, вул. Зелена, 32, по розгляду клопотання ОСОБА_4 щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 , прийняте рішення про звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення останнього.
14.08.2017 на засіданні Вільнянського районного суду Запорізької області, судом прийнято рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 та 22.08.2017 він був звільнений з Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№101).
Таким чином, за вищевказаних обставин ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 3000 гривень.
Крім того, 14.07.2017 року на мобільний телефон ОСОБА_10 зателефонував його син ОСОБА_11 , який відбуває покарання у ДУ «Кам`янська виправна колонія (№101)» у вигляді позбавлення волі, з проханням знайти грошові кошти для його умовно-дострокового звільнення, які з нього вимагає заступник начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи начальник відділу соціально-виховної та психологічної роботи Кам`янської виправної колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№ 101) ОСОБА_4 в розмірі 6 тис. грн. за сприяння у своєчасній підготовці документів для його умовно-дострокового звільнення.
З цією метою, заступник начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи начальник відділу соціально-виховної та психологічної роботи Кам`янської виправної колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№ 101) ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисливих мотивів, маючи умисел на одержання неправомірної вигоди, використовуючи своє службове становище і надану владу працівника правоохоронного органу, будучи наділеним правом на організацію підготовки документів для умовно-дострокового звільнення засуджених, 14.07.2017 у невстановлений слідством час, перебуваючи на території Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№101) розташованої за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, смт. Кам`яне, вул. Зелена, 32, запропонував ОСОБА_11 передавати йому неправомірну вигоду у розмірі 6 тис. грн., шляхом перерахування на банківську карту, для сплати будівельних матеріалів. У тому разі, якщо грошові кошти не будуть перераховані, він не подасть документи ОСОБА_11 для умовно-дострокового звільнення. У зв`язку з викладеним, ОСОБА_11 сприймаючи погрози та вимоги ОСОБА_4 як реальні, змушений був погодиться на висунуті вимоги правоохоронця щодо надання йому неправомірної вигоди. Після цього ОСОБА_4 дав засудженому ОСОБА_11 номер банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка зареєстрована на ОСОБА_9 для передачі його батьку ОСОБА_10 , яку ОСОБА_11 передав у вигляді СМС-повідомлення на мобільний телефон батька.
На виконання незаконних вимог ОСОБА_4 про передачу неправомірної вигоди 17.07.2017 року, близько 08 год. 38 хв., ОСОБА_10 сприймаючи погрози та вимоги ОСОБА_4 як реальні, змушений був погодиться на висунуті вимоги правоохоронця щодо надання йому неправомірної вигоди перерахував на банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка зареєстрована на ОСОБА_9 частину неправомірної вигоди для ОСОБА_4 у сумі 5000 грн.
21.07.2017 року на виконання незаконних вимог ОСОБА_4 про передачу неправомірної вигоди о 12 год. 47 хв. через касу Жовтневого відділення Запорізького РУ КБ «ПриватБанк», що знаходиться у місті Запоріжжі, пр. Соборний (Леніна), 86, ОСОБА_10 перерахував на банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка зареєстрована на ОСОБА_9 частину неправомірної вигоди для ОСОБА_4 у розмірі 1000 грн.
02.08.2017 року на засідання комісії, яке проводилось в ДУ «Кам`янська виправна колонія (№101) розташованої за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, смт. Кам`яне, вул. Зелена, 32, по розгляду клопотання ОСОБА_4 щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_11 , прийняте рішення про звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення останнього.
23.08.2017 року на засіданні Вільнянського районного суду Запорізької області, судом прийнято рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_11 та 31.08.2017 він був звільнений з Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№101).
Таким чином, за вищевказаних обставин ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 6000 гривень.
15.09.2017 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.
З метою забезпечення конфіскації майна, слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_12 , а саме: автомобіль марки BYD F-3, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 .
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити на підставах, викладених у клопотанні.
Власник майна в судове засідання не викликався, у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, згідно якої, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання, матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки BYD F-3, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 належить підозрюваному ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Беручи до уваги, що санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, яке належить ОСОБА_4 .
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 167, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: автомобіль марки BYD F-3, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1