Справа №463/6357/17
Провадження №1-в/463/53/18
УХВАЛА
судового засідання
23 лютого 2018 р. Личаківський районний суд м. Львова
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представник органу пробації ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові
подання Личаківського районного сектору Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від призначеного судом покарання з випробуванням щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
встановив:
вироком Франківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання із призначенням йому іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.
Інспектор Личаківського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_7 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення ОСОБА_6 від призначеного судом покарання з випробуванням. Вказала, що засуджений з 15 лютого 2016 року перебував на обліку в Залізничному РС ЛМВ з питань пробації, у зв`язку зі зміною місця проживання був поставлений на облік в Личаківський РС ЛМВ з питань пробації з 20 вересня 2017 року, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням. За час іспитового строку засуджений зарекомендував себе з негативної сторони, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за статтями 121-1, 124, 126 КУпАП. Згідно з вимогою УІП КП (102) ГУ НП у Львівській області, засуджений ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за інші злочини не притягувався. Наведене свідчить про систематичне вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України та небажання засудженого стати на шлях виправлення. У зв`язку з наведеним просить скасувати звільнення ОСОБА_6 від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та скерувати засудженого для відбування покарання, призначеного вироком суду.
У судові засідання 16 січня 2018 року, 2 та 23 лютого 2018 року не з`явився засуджений ОСОБА_6 , який про дату, час та місце розгляду подання повідомлявся у встановленому законом порядку, що у відповідності до ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.
У судовому засіданні представник Личаківського РС ЛМВ з питань пробації заявлене подання підтримав з мотивів, викладених в ньому.
Прокурор проти задоволення такого подання заперечила, вказавши, що на момент звернення до суду з поданням у засудженого ОСОБА_6 закінчився іспитовий строк відбування покарання, встановлений судом.
У судовому засіданні захисник просив відмовити у задоволенні подання, вказавши, що вчинення адміністративних правопорушень засудженим не свідчить про те, що такий на шлях виправлення не став та не може бути підставою для скерування такого для відбування покарання реально.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали подання, оглянувши матеріали особової справи №63/17, суд приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, який складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Зокрема, ч. 1 ст. 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Статтею 166 КВК України в її системному зв`язку із положеннями ст. 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 89 КК України особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити з врахуванням того, що ОСОБА_6 за час перебування на обліку до кримінальної відповідальності не притягувався, скарг за місцем проживання не надходило, а тому наведені в клопотанні доводи не є достатніми для висновку про те, що засуджений на шлях виправлення не став та повинен бути направлений для відбування реального покарання.
Окрім того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, відтак станом на момент звернення до суду з даним поданням 22 грудня 2017 року, призначений ОСОБА_6 вироком суду іспитовий строк закінчився.
Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність станом на день розгляду подання об`єктивних підстав для скасування відносно ОСОБА_6 звільнення від призначеного судом покарання з випробуванням.
Керуючись ч.2 ст.78 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд -
постановив:
у задоволенні клопотання Личаківського районного сектору Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від призначеного судом покарання з випробуванням щодо ОСОБА_6 відмовити за безпідставністю.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_1