Справа № 202/2809/16-к
Провадження № 1-кп/202/111/2018
УХВАЛА
28 березня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, кримінальне провадження № 0002002 від 21.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, у зв`язку з наявністю встановлених ризиків.
Захисник ОСОБА_6 заперечувала щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та заявила клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на домашній арешт, вказане клопотання захисника повністю було підтримано обвинуваченим.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При розгляді клопотання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, суд бере до уваги, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину (ст. 12 КК України), а тому суд, приймаючи до уваги дані про особу, конкретні обставини справи, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку. Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, впливати на свідків, які ще не були допитані у судовому засіданні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На підставі ст. 197 КПК України строк запобіжного заходу у виді вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 слід продовжити - до 25.05.2018 року включно.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 205, 369-372 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_7 - відмовити.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, продовжити до 25 травня 2018 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)".
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3