Єдиний унікальний номер 722/91/17
Номер провадження 1-кп/722/3/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинуваченого: ОСОБА_11

та його захисника: ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 28.03.2017 року, відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михалкове Сокирянського району Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, маючого двох малолітніх дітей, раніше судимого:

1.22.09.1994 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.ст.17, 140 ч.1, 45 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

2.24.09.1996 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.ст.86-2, 43 КК України до 2 років 9 місяців позбавлення волі;

3.24.10.1997 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.ст.140 ч.2, 42 ч.3 КК України до 2 років 1 місяця 13 днів позбавлення волі;

4.20.02.1998 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.ст.140 ч.2, 42 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

5.25.06.2004 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 14.08.2006 року умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України на не відбутий строк 10 місяців 18 днів;

6.24.10.2007 року вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області, зміненого ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 16.01.2008 року за ст.ст.289 ч.2, 71, 69 КК до 3 років позбавлення волі;

7.22.12.2011 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.ст.296 ч.4, 129 ч.1, 309 ч.1, 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.343, ч.1 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28.03.2017 року приблизно о 07 год. 40 хв. ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , не бажаючи підкорюватися законним вимогам працівників поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які виконували свої службові обов`язки щодо проведення обшуку вказаного домогосподарства на підставі ухвали слідчого-судді Кельменецького районного суду Чернівецької області, діючи умисно, з метою впливу на працівників правоохоронюваного органу, висловлюючись в їхню адресу нецензурною лайкою, перешкоджав їм у вході до будинку. Після цього, ОСОБА_11 , взявши в руки металеву трубу, побіг в напрямку працівників поліції з погрозами спричинення їм тілесних ушкоджень. В подальшому, ОСОБА_11 , кинувши металеву трубу в бік працівників поліції, взявши з господарського приміщення сокиру, умисно, з метою перешкоджання виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків, тримаючи в правій руці сокиру, побіг в їхньому напрямку, висловлюючи в їхню адресу погрози вбивством та спричинення тілесних ушкоджень, які останні сприйняли як реальні.
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_11 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнавав та пояснив, що 28.03.2017 року він перебував вдома за місцем свого проживання. Приблизно о 07 год. він почув стук у вікно. Вийшовши на вулицю, він побачив невідомого йому чоловіка, який не пояснюючи нічого, намагався зайти до приміщення. Відштовхнувши цього чоловіка, він підняв з землі металеву трубу та побіг за ним. Забігши за будинок, він побачив працівників поліції в кількості приблизно 7 чоловік. Згодом, один з працівників поліції повідомив йому, що вони мають намір провести санкціонований обшук в його помешканні, показавши відповідну ухвалу. Однак, у зв`язку з тим, що в будинку перебувала його співмешканка в оголеному стані, він відмовив їм в цьому, висловлюючись в їхню адресу нецензурною лайкою. Не реагуючи на його заперечення, працівники поліції знову почали намагатися зайти в будинок, внаслідок чого він кинув трубу на землю, забіг до господарського приміщення взяв сокиру та тримаючи її в правій руці наказав поліцейським вийти з його господарства. Через деякий час, він кинув сокиру на землю, а двоє працівників поліції, застосувавши до нього фізичний вплив, повалили його на землю.

В подальшому, після дослідження доказів в кримінальному провадженні, обвинувачений ОСОБА_11 , свою винуватість у вчиненні злочинів визнав в повному об`ємі, підтвердивши викладені в обвинувальному акті обставини щодо часу, місця та способу вчинення ним злочинів. Щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати, врахувавши незадовільний стан його здоров`я. При цьому зазначив, що мети спричинення будь-яких тілесних ушкоджень працівникам поліції не мав, вважає що реальних дій, які б могли бути сприйняті працівниками поліції як погрози не вчиняв.

Окрім визнання ОСОБА_11 своєї винуватості у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.343, ч.1 чт.345 КК України, його винуватість повністю доведена наступними дослідженими судом доказами, а саме:

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 який в судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді начальника СВ Сокирянського ВП КВП ГУНП в Чернівецькій області. 28.03.2017 року він, разом з іншими працівниками поліції, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та двома понятими, прийшли до господарства ОСОБА_13 , який є вітчимом обвинуваченого, на території якого, в підсобному приміщенні проживає ОСОБА_11 , з метою проведення санкціонованого обшуку в рамках розслідування кримінального провадження. Прийшовши до помешкання ОСОБА_11 , він та інші особи залишилися біля будинку, а поліцейський ОСОБА_10 постукав у вікно. На стук вийшла співмешканка обвинуваченого ОСОБА_14 , згодом за нею вийшов ОСОБА_11 , який був у збудженому, агресивному стані та почав висловлюватися в їхню адресу нецензурною лайкою. Через деякий час з сусіднього будинку вийшла мати ОСОБА_11 , якій вони показали ухвалу про проведення обшуку та надали її для ознайомлення. Після пояснення ОСОБА_11 про наявність ухвали про надання дозволу на проведення обшуку, останній обурився, підняв з землі відрізок металевої труби та нецензурно лаючись, почав висловлювати погрози спричинення йому та іншим працівникам поліції тілесних ушкоджень. Не реагуючи на його дії, вони намагалися заспокоїти ОСОБА_11 та знову запропонували йому надати дозвіл пройти в будинок. Натомість ОСОБА_11 , кинув трубу на землю, забіг в господарське приміщення де взяв сокиру. Вибігши з господарського приміщення ОСОБА_11 , тримаючи сокиру в правій руці, розмахуючи нею, висловлюючи погрози вбивством, побіг в їхньому напрямку де також стояли поняті. Злякавшись дій та погроз ОСОБА_11 , які всі присутні сприйняли як реальні, вони почали тікати з господарства. Згодом він та працівник поліції ОСОБА_8 , застосували до ОСОБА_11 фізичну силу, вибили сокиру з рук та затримали його, поваливши на землю. Після затримання він пред`явив ОСОБА_11 ухвалу суду про надання дозволу на проведення обшуку та прочитав йому її. Після цього працівниками поліції був проведений обшук помешкання ОСОБА_11 . Від ознайомлення з протоколом обшуку та його підписання ОСОБА_11 , його співмешканка та мама відмовилися. Копію ухвали суду про надання дозволу на проведення обшуку він надав мамі обвинуваченого ОСОБА_15 .
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 будучи приведеними судом до присяги, в судовому засіданні надали показання аналогічні показанням потерпілого ОСОБА_4 .
Потерпілі також зазначили, що своїми діями ОСОБА_11 їм ніякої шкоди не завдав, будь-яких претензій до нього вони не мають.

Показаннями свідка ОСОБА_15 яка суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_11 приходиться їй сином. 28.03.2016 року вона перебувала вдома за місцем свого проживання. Приблизно о 07 год. вона почула якісь стук за вікном. Вийшовши на вулицю побачила людей в кількості приблизно 10 чоловік які ходили навколо будинку. Один з них дав їй якийсь документ і запитав де проживає її син. Підійшовши до приміщення де проживає її син, вони почали сильно гупати в двері, виламуючи їх. З приміщення вийшов ОСОБА_11 якому вони повідомили про намір провести обшук. ОСОБА_11 попросив їх зачекати та надати час вдітися, проте працівники поліції почали входити до приміщення. Через це, ОСОБА_11 взяв сокиру і почав кричати працівникам поліції щоб вони пішли з його господарства.
Показаннями свідка ОСОБА_16 який суду пояснив, що 28.03.2017 року приблизно о 07 год. 15 хв. він був присутнім в якості понятого під час проведення обшуку в господарстві за адресою: АДРЕСА_1 . Прийшовши на подвір`я господарства один з працівників поліції постукав у вікно сараю. Через деякий час звідти вийшов ОСОБА_11 , якому поліцейський показав ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку та спробував пройти в середину. В цей час, з будинку, який розташований поруч з сараєм, вийшла мати ОСОБА_11 , якій працівник поліції вручив копію ухвали. ОСОБА_11 на дії працівників поліції обурився, взяв з землі металеву трубу та почав кричати на них. Присутні його дії реально не сприймали, у зв`язку з чим працівники поліції спробували зайти в середину приміщення. Через деякий час ОСОБА_11 кинув трубу на землю, побіг в підсобне приміщення, звідки вибіг тримаючи сокиру в руках. Тримаючи сокиру на плечі, з криком «повбиваю» він почав рухатися в їхньому напрямку. Після цього, хтось з працівників поліції наказав тікати. Коли він повернувся на подвір`я, ОСОБА_11 вже був в кайданках.
Окрім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.343, ч.1 ст.345 КК України підтверджується наступними дослідженими судом письмовими доказами:

-витягом з кримінального провадження №1, згідно якого 28.03.2017 року до ЄРДР було внесено відомості за фактом вчинення ОСОБА_11 погрози вбивством та спричинення насильства працівникам Сокирянського ВП (Т.ІІ а.с.47);

-витягом з кримінального провадження №1, згідно якого 03.04.2017 року до ЄРДР було внесено відомості за фактом перешкоджання ОСОБА_11 працівникам Сокирянського ВП у виконанні покладених на них службових обов`язків (Т.ІІ а.с.46);

-копією ухвали слідчого судді Кельменецького районного суду Чернівецької області від 15.03.2017 року про надання дозволу на обшук житлового будинку, господарських споруд та земельної ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_13 та знаходяться у фактичному володінні ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 (Т.ІІ а.с.48);

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.03.2017 року (Т.ІІ а.с.49-54);

-постановою про визнання речовим доказом від 29.03.2017 року, згідно якого частину металевої труби та сокиру, належні ОСОБА_11 визнано речовими доказами та поміщено на зберігання до камери схову речових доказів Сокирянського ВП (Т.ІІ а.с.72);

-протоколом обшуку від 28.03.2017 року згідно якого, в присутності понятих, було оглянуто приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , фактичним користувачем якого ОСОБА_11 (кримінальне провадження №0000057 від 02.03.2017 року).
Таким чином, враховуючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.343, ч.1 ст.345 КК України в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_11 слід кваліфікувати за ч.1 ст.343 та ч.1 ст.345 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив незаконний вплив на працівників правоохоронюваного органу з метою перешкодити виконанню ними службових обов`язків та погрозу вбивством, насильством щодо працівників правоохоронюваного органу, у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, які у відповідності до ч.ч.2,3 ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості та є злочинами проти авторитету органів державної влади.

Суд враховує особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше неодноразово судимий, свою винуватість у вчиненні злочинів визнав в повному об`ємі, щиро розкаявся, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується посередньо, має двох малолітніх дітей, перебуває на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_11 та його щире каяття суд, у відповідності до ст.66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , у відповідності до п.1 ч.1 ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи прокурора щодо наявності обставини яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 вчинення ним злочину в стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, оскільки суду не було надано належних та допустимих доказів перебування ОСОБА_11 в такому стані під час вчинення злочинів.

Враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, тяжкість вчинених злочинів, особу винного, наявності обставин, які пом`якшують покарання, відсутність суспільно-небезпечних наслідків вчинених обвинуваченим діянь, відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого з боку потерпілих суд вважає, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_11 останньому слід призначити покарання у виді арешту.

Саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Оскільки ухвалою суду від 11.10.2017 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 в частині обвинувачення його у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України у зв`язку з відмовою прокурора підтримувати обвинувачення було закрите, процесуальні витрати на залучення експерта стягненню з обвинуваченого не підлягають.

Керуючись ст.ст.369 ч.1, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.343, ч.1 ст.345 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.343 КК України у виді 1 (одного) місяця арешту;

за ч.1 ст.345 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Речові докази:

-наркотичні речовини та пристрій для куріння, що були вилучені під час ОМП 30.11.2016 року за місцем проживання ОСОБА_11 , поміщені в спеціальні пакети експертної служби МВС України: №1996687, №1996684, №1996683, №1996656, які зберігаються в камері зберігання речових доказів УЛМТЗ ГУНП в Чернівецькій області знищити (Т.І а.с.70);

-шприци, стеблини маку та інші речі, у яких в ході дослідження виявленол нарковмісні речовини, поміщені до спеціальних пакетів експертної служби МВС України №1996687, №1996684, №1996683, №1996656, які зберігаються в камері зберігання речових доказів УЛМТЗ ГУНП в Чернівецькій області знищити (Т.І а.с.70);

-частину металевої труби та сокиру, належні ОСОБА_11 повернути останньому (Т.ІІ а.с.72).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а особою, яка утримується під вартою, з дня отримання копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя: