Справа № 191/2489/17
Провадження № 1-в/191/845/17
У Х В А Л А
іменем України
13 грудня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації СВК № 94 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з приміщення СВК № 94 с. Шахтарське клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, яким просить суд застосувати відносно нього положення ст. 81 КК України, так як він працевлаштований, має два заохочення та на волі його чекає батько інвалід ІІ групи.

Засуджений своє клопотання підтримав та просив суд його задовольнити, також пояснив, що працює приблизно півтора роки.

Представник адміністрації СВК № 94 проти клопотання не заперечував, так як засуджений став на шлях виправлення, а саме, після 12-ти стягнень, які на даний час погашені, отримав два заохочення та працює тривалий час, також згідно вироку виконавчих листів не має.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В розумінні правил ст. 81 КК України підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання складається з двох обов`язкових елементів: доведення засудженим свого виправлення та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен грунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Згідно п. 2, п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 раніше засуджений тричі із застосуванням іспитового строку. По даній справі засуджений 19.06.2012 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області до 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Початок строку: 16.12.2010 року. Кінець строку: 01.09.2018 року. В СВК № 94 перебуває з 28.12.2012 року, на теперішній час працевлаштований на дільниці установи, до роботи ставиться посередньо, не завжди правильно реагує на заходи виховного характеру, не приймає участь у диференційованій програмі виховного впливу, піддається негативному впливу з боку інших засуджених, участь у роботі самодіяльних організацій не бере, провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, але не розкаюється у вчиненому, має 2 заохочення та 12 стягнень. Станом на 13.12.2017 року не відбута частина строку покарання становить 8 місяців 18 днів.

Вивчивши відомості про особу засудженого, характеристика якого не є позитивною, його поведінку протягом всього строку відбування покарання, а саме, наявність 12-ти стягнень, які хоча й погашені на даний час, але вони мали місце, внаслідок чого за весь час відбування покарання не характеризують засудженого з позитивного боку, а також враховуючи те, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх даних в їх сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд не вбачає зразкової поведінки засудженого та доведення ним свого виправлення.

Таким чином, клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст. 81 КК України, Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», керуючись ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Копію ухвали направити начальнику СВК № 94, засудженому ОСОБА_5 .

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1