Справа №303/5690/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в:
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки останній може незаконно впливати на свідків.
Потерпіла ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_6 просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити,обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту позбавить його можливості матеріально утримувати свою онкохвору дружину, що є інвалідом 3- групи та двох неповнолітніх дітей.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 вважає клопотання прокурора безпідставним, прокурором не доведено про наявність будь- яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Обвинувачений сумлінно зявляється в судові засідання, не перешкоджає встановленню істини у справі.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до слідуючого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.3 ст 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Вирішуючи питання щодо доцільності обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує, що обвинувачений раніше не притягався до кримінальної відповідальності, є інвалідом 2-ї групи, має родину - онкохвору дружину та двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв"язки. Крім того, вимоги раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не порушував. Після спливу строку застосування запобіжного заходу, незважаючи на відсутність на даний час будь-яких обмежень, постійно з`являється за викликом до суду.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_6 слід відмовити зважаючи на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Керуючись: ст. ст. 176, 177, 178, 181, 331 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України - відмовити.
Судове засідання за кримінальним провадженням про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України відкласти на 15 год. 00 хв. 22 березня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1