Номер провадження: 11-сс/785/863/15
Номер справи місцевого суду: 521/9452/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого, судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2015 року, якою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Любашівського району, Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, з освіта неповна середня, непрацюючого, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 28.11.2013 року Любашівським районним судом Одеської області за ст.185 ч.3, 104, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

· 13.01.2014 року Любашівським районним судом Одеської області за ст.185 ч.3, до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

· 19.02.2015 року Любашівським районним судом Одеської області за ст.185 ч.3, 186 ч.3, 70, ч.4 ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі,

було відмовлено в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ВСТАНОВИЛА:

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 349, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 393 КК України.

Слідчий Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.06.2015 року в задоволенні клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 було відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор не згоден з ухвалою слідчого судді, просить її скасувати та винести нову ухвалу про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_8 які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши представлені матеріали та обговорив доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 , знаходиться під вартою, а тому немає потреби в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, висновок слідчого судді не ґрунтується на вимогах закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 19.02.2015 року був визнаний винним Любашівським районним судом Одеської області у скоєні злочинів передбачених ст. 185 ч.3, 186 ч.3 КК України, та до нього було застосоване покарання у вигляді позбавлення волі на 4 роки. На момент скоєння злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_8 , він відбував покарання у вигляду позбавлення волі.

Таким чином, ОСОБА_8 не знаходиться під вартою у зв`язку з обранням йому такого запобіжного заходу, а у зв`язку з тим, що він відбуває покарання призначене йому за вироком суду.

За таких обставин слідчий суддя необґрунтовано прийшов до висновку про те що в обранні запобіжного заходу немає потреби, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів вважає що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суть кримінального правопорушення.
10 червня 2015 року о 4 годині ОСОБА_8 і ОСОБА_11 , які були засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі та відбували покарання, з метою втечі з місця позбавлення волі у невстановлений спосіб відкрили двері камери де утримувалися, самовільно вийшли з неї, непомітно підійшли до кімнати старшого по корпусному відділенню, де в той час знаходився на чергуванні старший прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_12 і погрожуючи загостреним металевим предметом захопили його в якості заручника.

Після цього, всі разом прослідували до чергової частини установи, де у чергового помічника начальника установи старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_13 стали вимагати надання їм транспорту та можливості безперешкодно залишити установу, як умову для звільнення заручника.

Вимога про надання транспорту була виконана і їм був наданий автомобіль ВАЗ 21099 номерний знак НОМЕР_1 , в якості водія погодився бути помічник начальника установи старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_13

ОСОБА_8 і ОСОБА_11 продовжуючи утримувати старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_12 сіли в автомобіль, яким керував старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_13 та вирушили до воріт установи з метою виїхати за її межі.

Після того, як автомобіль проїхав внутрішні ворота установи, за попередньою домовленістю вони відпустили старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_12 і в цей момент були захоплені бійцями спеціального підрозділу.

Вказані дії органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.1 ст. 349, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 393 КК України.

Обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
В клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим зазначено, що під час досудового розслідування було встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з доводами слідчого викладеними в клопотанні про наявність ризиків.

Зважаючи на обставини скоєння злочину в якому обвинувачується ОСОБА_8 , це намагання втекти з метою уникнути відбування призначеного покарання та насильницькі дії пов`язані із захопленням заручників, колегія суддів, вважає, що він може продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється або вчинити інше кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, які працюють у закладі де він знаходиться на теперішній момент.

Слушною також є думка прокурора про те що у будь-який момент ОСОБА_8 для подальшого відбування покарання можуть направити до іншої виправної установи за межами міста Одеси, що також може ускладнити розслідування справи.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В якості доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 , кримінального правопорушення, до клопотання долучені протоколи допитів у якості потерпілих старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_12 , помічника начальника установи старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_13 та протокол затримання ОСОБА_8 .

У разі визнання підозрюваного ОСОБА_8 , винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, йому загрожує покарання до 15 років позбавлення волі.

Згідно матеріалів провадження ОСОБА_8 має три непогашені судимості, на момент скоєння злочину відбував покарання за вироком суду.

Крім того, вказані судимості також свідчать про відсутність міцних соціальних зв`язків, оскільки останні два рази він засуджувався до позбавлення волі реально.

В матеріалах провадження відсутні дані про наявність у ОСОБА_8 захворювань. Не заявляв про їх наявність і сам ОСОБА_8 .

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищезазначеним ризикам.

Згідно ст. 183 ч.4 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи, що злочин в якому обвинувачується ОСОБА_8 був скоєний із застосуванням насильства, колегія суддів вважає що він не може бути звільнений під заставу, а тому вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176, 376, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 22 серпня 2015 року.

Повний текст ухвали буде проголошено 25 червня 2015 року о 9 годині 30 хвилин в приміщенні апеляційного суду Одеської області.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)