Справа № 610/3570/16-к
№ провадження № 1-кп/610/6/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2018 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представників потерпілого - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
захисника адвоката ОСОБА_9 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Крюків на Дніпрі Полтавської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженеого, на даний час не працюючого, раніше працюючого на посаді начальника Комунального підприємства Балаклійської районної ради «Балаклійський Житлокомунсервіс», в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України,
Згідно з посадовою інструкцією начальника КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» № 1 від 20.05.2009, затвердженої начальником вказаного ж Підприємства ОСОБА_8 , з якою останній особисто ознайомлений в той же день (що підтверджується його особистим підписом), ОСОБА_8 при виконанні робіт, крім іншого, повинен знати: постанови, розпорядження, накази вищестоящих органів, методичні, нормативні та інші керівні матеріали.
Також, відповідно до контракту від 01.12.2011, укладеного між Балаклійською районною радою Харківської області, та начальником КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» ОСОБА_8 , керівник вказаного Підприємства є повноважним представником Підприємства, при виконанні покладених на нього обов`язків повинен керуватися Статутом КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс», затвердженим рішенням Балаклійської районної ради V скликання від 13 жовтня 2008 року № 515-V (далі по тексту Статут), законодавчими актами, іншими нормативними документами, рішеннями районної ради, та органу уповноваженого управляти підприємством, а також, крім іншого, зобов`язаний:
- здійснювати оперативне керівництво Підприємством, організовувати його виробничо-господарську, соціально-побутову, та іншу діяльність, забезпечувати виконання завдань передбачених Статутом Підприємства та вказаним контрактом;
- забезпечувати беззбиткову діяльність Підприємства;
- забезпечувати ефективне використання майна, що знаходиться на балансі Підприємства, а також розподіляти та використовувати прибуток, та
- щоквартально надавати Адміністрації та Органу управління майном (районній державній адміністрації) звіт про підсумки фінансово-господарської діяльності підприємства.
У зв`язку з чим, відповідно до вищевказаного контракту ОСОБА_8 наділений, крім інших, і наступними правами:
-діяти від імені Підприємства;
-представляти Підприємство у всіх установах, організаціях та підприємствах;
-видавати доручення;
-розпоряджатися коштами Підприємства;
-вирішувати інші питання, віднесені до компетенції керівника чинним законодавством, Адміністрацією, Статутом і вказаним контрактом.
В подальшому, трудові відносини з ОСОБА_8 на умовах вказаного контракту продовжені Балаклійською районною радою Харківської області, відповідно до рішень сесії Балаклійської районної ради Харківської області від 27.04.2012 за № 332-VI та від 12.03.2015 за № 788-VI шляхом укладення з ним додаткових угод до вищевказаного контракту, 27.04.2012 строком до 27.04.2015, а також 24.04.2015 строком до 27.04.2018 відповідно.
Крім того, відповідно до Статуту, начальник вказаного Підприємства, створеного на підставі рішення XXXV сесії Балаклійської районної ради V скликання від 25 липня 2008 року № 474-V на базі відокремленої частини спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Балаклійського району, закріпленої за ним на праві господарського відання, у відповідності із Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», та на підставі інших чинних нормативно-правових актів України (у зв`язку з чим, з моменту проведення його державної реєстрації, яка відбулась 16.10.2008, та відповідно до положень ст. 80, та ч. 2 ст. 81 Цивільного кодексу України набуло статусу юридичної особи публічного права), крім інших, здійснює повноваження із:
-здійснення оперативного керівництва Підприємством: забезпечення виконання завдань, передбачених Статутом підприємства;
-користування правом володіння, користування та розпорядження коштами Підприємства відповідно до чинного законодавства, та зазначеного Статуту і укладеного Контракту;
-розпорядження коштами Підприємства у відповідності з чинним законодавством і зазначеним Статутом;
-представлення інтересів Підприємства в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, а також діяти від імені Підприємства без доручення;
-підписання документів від імені Підприємства, в тому числі розрахункових і платіжних;
-надання обов`язкових для всіх працівників вказівок;
-вирішення інших питань, віднесених до його компетенції законодавством, Статутом Підприємства, контрактом, Засновником та Балаклійською районною державною адміністрацією,
а також, крім іншого, несе відповідальність за:
-стан та діяльність підприємства, дотримання фінансової дисципліни згідно законодавства України;
-формування і виконання фінансових планів.
Таким чином, ОСОБА_8 обіймаючи посаду начальника КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс», яке відповідно до порядку його створення відноситься до юридичної особи публічного права, з 25.03.2009 і по теперішній час, та відповідно до прим. 1 ст. 364 КК України, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими і адміністративно-господарськими функціями, а також будучи відповідно до положень п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, зловживаючи своїм службовим становищем, вчинив, у розумінні примітки до ст. 45 КК України, корупційний злочин, а саме розтрату ввірених йому грошових коштів за наступних обставин.
Так, відповідно до положень вищевказаної посадової інструкції, ОСОБА_8 , при виконанні робіт, крім інших, повинен знати норми ч. 2 ст. 81 Цивільного кодексу України (відповідно до якого юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування), та п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» від 05.07.2012 за № 5073-VI (відповідно до якого благодійником може бути лише дієздатна фізична особа або юридична особа приватного права [у тому числі благодійна організація], яка добровільно здійснює один чи декілька видів благодійної діяльності).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину по пред`явленому обвинуваченню, передбаченому ч.2 ст.191 КК України, не визнав в повному обсязі, пояснивши суду, що в час вчинення інкримінованого йому злочину він дійсно працював на посаді начальника КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс», зазначивши що вказане підприємство дійсно з 20.02.2014 по 16.12.2015, за його вказівкою надало Балаклійському районному Благодійному фонду «Турбота» прибутку, шляхом надання, як на його думку, правомірних вказівок бухгалтерам Підприємства щодо перерахування грошових коштів на банківські рахунки зазначеного благодійному фонду благодійної допомоги всього на загальну суму 13 500 гривень, зазначивши про те, що у статутному фонді КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» будь-які кошти при його створенні були відсутні, фінансові плани на підприємстві не складалися, підприємство є збитковим та держпрозрахунковою організацією та мало усі права на перерахування грошових кошів на користь того ж самого благодійного фонду.
Допитані під час судового засідання представники потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 також підтвердили суду, що в час вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину він дійсно працював на посаді начальника КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс», зазначивши що вказане підприємство дійсно з 20.02.2014 по 16.12.2015, за його вказівкою надало Балаклійському районному Благодійному фонду «Турбота» прибутку, шляхом надання, як на їх думку, правомірних вказівок бухгалтерам Підприємства щодо перерахування грошових коштів на банківські рахунки зазначеного благодійному фонду благодійної допомоги всього на загальну суму 13 500 гривень, зазначивши про те, що у статутному фонді КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» будь-які кошти при його створенні були відсутні, фінансові плани на підприємстві не складалися, підприємство є збитковим та держпрозрахунковою організацією та мало усі права на перерахування грошових кошів на користь того ж самого благодійного фонду
Дослідженням письмових доказів, судом встановлено, що:
Згідно акту ревізії фінансово-господарської діяльності КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» за період з 01.04.2013 р. по 31.08.2015 р. встановлено, що вказане підприємство дійсно з 20.02.2014 по 16.12.2015, перерахувало Балаклійському районному Благодійному фонду «Турбота» грошові кошти на банківські рахунки зазначеного благодійному фонду благодійної допомоги всього на загальну суму 13 500 гривень.
Копіями платіжних доручень, згідно з якими в період часу з 20.02.2014 по 16.12.2015 КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» надало Балаклійському районному Благодійному фонду «Турбота» грошові кошти на банківські рахунки зазначеного благодійному фонду благодійної допомоги всього на загальну суму 13 500 гривень, що підтверджується також висновком судово-економічної експертизи №6528 від 18.09.2017.
Копіями наказів та копіями контрактів про призначення ОСОБА_8 начальником КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» за період з 01.04.2013 р. по 31.08.2015 р. та його посадовою інструкцією, копіями рішень Балаклійської районної ради, копією статуту КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» та копією статуту Балаклійському районному Благодійному фонду «Турбота».
Оцінюючи досліджені письмові докази, суд приходить про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочина з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 92 КПК України, обовязок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках на потерпілого.
Відповідно до ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, до повноважень суду входить лише оцінка наданих доказів і не є функцією суду збирання доказів у справі.
ОСОБА_8 обвинувачується прокурором: у вчиненні умисних дій, що виразилися в у розтраті майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Відповідно до п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 06.11.2009 року, у статті 191 КК України передбачено відповідальність за три форми вчинення злочину - привласнення, розтрату або заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем. Вони характеризуються умисним протиправним і безоплатним оберненням чужого майна на свою користь чи на користь іншої особи та метою незаконного збагачення самого або третіх осіб, в долі яких зацікавлений винний.
Предметом привласнення та розтрати є лише те чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні, тобто таке майно, що знаходилося в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки, використання або зберігання тощо. При розтраті ці повноваження використовуються для обернення винною особою майна на свою користь.
Разом із тим, під час судового розгляду прокурором не було доведено факт розтрати обвинуваченим ОСОБА_8 грошових коштів КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» за період з 01.04.2013 р. по 31.08.2015 р.
Допитані під час судового розгляду представники потерпілого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що доказів того, що ОСОБА_8 вчинив факт розтрати грошовіх коштів їх підприємства в них немає, так як вказані гроші були надані Балаклійському районному Благодійному фонду «Турбота» на банківські рахунки зазначеного благодійному фонду як благодійна допомога.
Докази розтрати обвинуваченим ОСОБА_8 грошових коштів КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» за період з 01.04.2013 р. по 31.08.2015 р. відсутні і серед письмових доказів, досліджених судом під час судового розгляду.
Сам же обвинувачений заперечує факт розтрати ним грошових коштів у сумі 13 500 грн. КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» за період з 01.04.2013 р. по 31.08.2015 р.
Органом досудового слідства було встановлено обставини згідно з якими в період часу з 20.02.2014 по 16.12.2015 КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» надало Балаклійському районному Благодійному фонду «Турбота» грошових коштів на банківські рахунки зазначеного благодійному фонду благодійної допомоги всього на загальну суму 13 500 гривень, проте не встановлено, яким саме чином, коли та за яких обставин ОСОБА_8 отримав та розтратив грошові кошти КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс». В повному обсязі не зясовано обставини, що підлягають встановленню в кримінальному провадженні, а саме: спосіб та інші обставини вчинення злочину, достовірно не встановлено механізм розтрати ОСОБА_8 грошових коштів. Не встановлено, при яких обставинах він це зробив, а розтратив їх.
Будь-яких інших доказів розтрати ОСОБА_8 грошових коштів КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» стороною обвинувачення під час судового розгляду суду не надано. Відповідних клопотань про отримання доказів на розгляд суду не заявлялося.
Матеріалами кримінального провадження дійсно підтверджується те, що ОСОБА_8 був службовою особою - начальником КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» та мав повноваження щодо використання грошових коштів, внесених до даної фінансової установи та розпорядження ними.
Разом з тим, перебування зазначених коштів у законному віданні обвинуваченого як службової особи та наявність в нього можливості протиправно заволодіти останніми не є тотожними вчиненню ним щодо цих коштів кримінального правопорушення, оскільки у контексті ч.2 ст.191 КК України під розтратою треба розуміти саме обернення винною особою майна на свою користь чи на користь іншої особи та метою незаконного збагачення самого або третіх осіб, в долі яких зацікавлений винний.
В той же час стороною обвинувачення не було достовірно встановлено та доведено, за яких обставин та у який спосіб відбулося заволодіння ОСОБА_14 цими коштами.
Все вищевикладене свідчить, що органом досудового слідства не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України і фактично вичерпані можливості їх отримати.
Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч. 2 ст. 17 КПК України, що узгоджується з наведеними вище положеннями Конституції України, ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; або 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; або 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбаченихп. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Виходячи з позиції ЄСПЛ, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину.
Пункт 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного (рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).
Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення в їх сукупності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів причетності обвинуваченого ОСОБА_8 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, в якому він обвинувачується.
Відповідно до ч. 3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.
Відтак ОСОБА_8 у відповідності до п. 2 ч. 1 ст.373 КПК України необхідно визнати невинуватим та виправдати.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_8 судом встановлено, що він раніше не судимий в силу ст.89 КК України, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.
Таким чином обвинуваченого ОСОБА_8 в звязку із недоведеністю його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд вважає за необхідне визнати невинуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та виправдати.
Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд
ОСОБА_8 визнати не винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним цього кримінального правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити не обраним.
Речові докази по справі зберігати при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області, через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя