АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0007498 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 вересня 2017 року, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малин Житомирської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, студента, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

За ухвалою суду, ОСОБА_6 , 26.08.2017 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, разом із своїм знайомим ОСОБА_10 , знаходячись в приміщенні кіоску «Техно Мобі Радіоточка», розташованого на території ринку «Троїцький» по пр-ту. Ак. Палладіна, 23 в м. Києві, де побачив на відкритій торговій вітрині годинник «Smart», який вирішив таємно викрасти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що продавець ОСОБА_11 , відволік свою увагу, пропонуючи товар ОСОБА_10 , та не спостерігав за його злочинними діями, непомітно узяв з вітрини належний ФОП « ОСОБА_12 », годинник «Smart», вартістю 820 гривень, який поклав до свого рюкзака та швидко вийшов з приміщення вищевказаного кіоску, намагаючись зникнути з місця вчинення злочину.

В цей момент ОСОБА_11 помітив, що із торгової вітрини зник вищевказаний годинник «Smart». Після цього ОСОБА_11 зрозумів, що саме ОСОБА_6 таємно викрав годинник «Smart» та почав бігти за ОСОБА_6 ..
В свою чергу ОСОБА_6 , усвідомлюючи по діям ОСОБА_13 , що його викрито, вирішив зупинитися. Після чого, ОСОБА_6 був затриманий свідком ОСОБА_11 та в подальшому працівниками поліції, якими у ОСОБА_6 було вилучено викрадене чуже майно, яке належить ФОП « ОСОБА_12 ».

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 11 вересня 2017 року кримінальну справу відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України закрито, ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності з передачею його під нагляд матері ОСОБА_9 , строком на 1 рік.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог, зазначив, на те, що суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження по суті пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, вірно встановивши фактичні обставини, правильність кваліфікації його дій, доведеність вини, провівши судове слідство, порушив вимоги ст. 105 КК України, постановивши при вирішенні обвинувачення по суті замість вироку - ухвалу, внаслідок чого неправильно застосував закон.

Закриваючи кримінальне провадження, суд послався на ст.105 КК України, яка визначає підстави звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

В той же час, незважаючи на те, що з вимог вказаної статті випливає, що питання про звільнення від покарання вирішується під час винесення вироку, в резолютивній частині оскаржуваної ухвали зазначається про звільнення неповнолітнього ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття справи, а також судом не дотримано підстави та умови при звільненні неповнолітнього ОСОБА_6 від покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, обвинуваченого та його законного представника, які заперечували щодо апеляційної скарги прокурора, захисника, який також заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви на підставі його ухвалення.

Разом з тим, колегія суддіввважає, при розгляді матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , суд першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався, що призвело до ухвалення незаконного, необґрунтованого та невмотивованого рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За змістом п.1 ч.1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування чи зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Дослідженням матеріалів кримінального провадження, колегією суддів встановлено, що під час ухвалення вироку, судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що полягає у незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження по суті пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, встановивши фактичні обставини, правильність кваліфікації його дій, доведеність вини, порушив вимоги ст. 369 КПК України, постановивши при вирішенні обвинувачення по суті замість вироку - ухвалу, внаслідок чого неправильно застосував закон.

Крім того, положеннями ч.1 ст.105 КК України визначено, що неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.
Разом з тим, місцевий суд постановлюючи оскаржувану ухвалу прийняв рішення про закриття кримінальної справи ОСОБА_6 та звільнення від кримінальної відповідальності з передачею його під нагляд матері ОСОБА_9 , проте закриваючи кримінальне провадження, суд посилається на ст.105 КК України, яка визначає підстави звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

В той же час, незважаючи на те, що з вимог вказаної статті випливає, що питання про звільнення від покарання вирішується під час винесення вироку, в резолютивній частині оскаржуваної ухвали зазначається про звільнення неповнолітнього ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття справи.

Також є слушними доводи апеляційної скарги прокурора щодо недотримання судом підстав та умов при звільненні неповнолітнього ОСОБА_6 від покарання, визначених кримінально-процесуальним законодавством.

Наведені порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є істотними, оскільки перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 11 вересня 2017 року, якою кримінальну справу відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України закрито, та звільнено від кримінальної відповідальності з передачею його під нагляд матері ОСОБА_9 , строком на 1 рік скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ ____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження № 11-кп/796/1985/2017
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_14
Суддя-доповідач: ОСОБА_1