Провадження № 1-кп/756/513/18
В И Р О К
Іменем України
25 квітня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Човновиця, Погребищенського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
07 жовтня 2017 року, приблизно о 23 год. 30 хв., ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

У цей же час, за вищевказаною адресою, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт на ґрунті ревнощів, в ході якого ОСОБА_5 почав наносити удари ОСОБА_3 в область обличчя, який знаходився у положенні сидячи на кріслі у загальній кімнаті №1. Після чого ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою разом із ОСОБА_5 , застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, із застосуванням фізичної сили відштовхнули ОСОБА_3 до кімнати №2, де продовжили наносити численні удари руками та ногами в область розташування життєво-важливих органів, зокрема в область голови ОСОБА_3 .

Внаслідок зазначених дій, ОСОБА_3 опинився у положенні лежачи на дивані. У цей же час ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні кімнати №2, умисно, діючи за попередньою змовою, бажаючи збагатитись за чужий рахунок, продовжили вчиняти дії, направлені на відкрите заволодіння чужого майна, а саме тримаючи ОСОБА_3 за руки, дістали із кишень штанів грошові кошти у сумі 1800 грн, які належать ОСОБА_3 , чим завдали останньому майнової шкоди. Своїми неправомірними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_5 спричинили ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на верхній губі справа в проекції кута рота, на верхній губі зліва з переходом на червону кайму, на верхній губі зліва в проекції кута рота, на слизовій оболонці верхньої губи зліва, в потиличній ділянці по центру, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та синці, садна, дрібнокрапкові крововиливи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Так, 08 жовтня 2017 року, приблизно о 02 год. 00 хв., ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи у кухонній кімнаті квартири за вищевказаною адресою, продовжили наносити численні удари по різним частинам тіла ОСОБА_3 , який, розуміючи, що останні продовжують посягання на його життя та здоров`я, усвідомлюючи, що відносно нього вчиняються суспільно небезпечні дії, застосовуючи заходи необхідної оборони, проте перевищуючи межі необхідної оборони, перебуваючи у приміщенні кухонної кімнати, взяв до своєї правої руки кухонний ніж. Після чого, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи у коридорному приміщенні квартири за вищевказаною адресою, усвідомлюючи та свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, перебуваючи у коридорному приміщенні вказаної квартири умисно завдав удар ОСОБА_5 правою рукою, в якій тримав кухонний ніж, в область живота зліва.

Своїми діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота: рана лінійної форми з рівними краями на передній черевній стінці зліва із ушкодженням м`яких тканин черевної стінки, черевної порожнини, тонкої кишки, її брижі, брижі сигмовидної кишки, та селезінки, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, вчиненному у разі перевищення меж необхідної оборони, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 124 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України визнав повністю і дав суду покази, які за змістом не мають розбіжностей з вищевикладеним та за змістом обвинувального акту.

Щиро розкаявся у вчиненому.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо особи обвинуваченого.
Суд вважає, що дії ОСОБА_3 органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ст. 124 КК України, як умисне нанесення тяжкого тілесного ушкодження, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, відповідно до даних облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом перебуває з 11.12.2008 з діагнозом: розлад психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, стан відміни, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано, визнав, характеризується позитивно, у зв`язку із чим, призначає йому покарання у виді обмеження волі, але, з урахуванням обставин справи та особи винного, суд дійшов до висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання та вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання з застосуванням ст. 75 КК України.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
При ухваленні вироку суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого на користь держави вартість експертного дослідження.
Відповідно до ст. 100 КПК України, суд вирішує долю речових доказів.

Керуючись ст. ст.100, 369, 370, 373, 374 КПК України суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судово-медичної експертизи у розмірі 1892 грн. 90 коп.

Речові докази, а саме: змив РБК із подушки у кімнаті № 2, фрагмент рушника із плямами РБК, два недопалки із нашаруванням РБК, змив РБК з ручки дверей у коридорному приміщенні, змив РБК із крісла у кімнаті № 1, змив РБК із підлоги у кухонній кімнаті, два предмети візуально схожі на кухонні ножі із нашаруванням РБК, пляшку зі скла «Хлібний дар» із кухонної кімнати знищити.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оскаржувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом м. Києва.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1