Справа №592/2961/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/557/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши матеріали за клопотаннями засудженого ОСОБА_6 про застосування амністії та умовно-дострокового звільнення, з апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 травня 2017 року, якою йому відмовлено в задоволенні клопотань щодо застосування амністії та умовно-дострокового звільнення

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся засуджений ОСОБА_6 з клопотаннями про застосування амністії та умовно-дострокове звільнення від покарання.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 травня 2017 року вказані клопотання були залишено без задоволення.

Своє рішення суд мотивував по умовно-достроковому звільненні тим, що:

- характеристики на ОСОБА_6 вказують на не доведення факту становлення на шлях виправлення;

- засудженим не надано доказів на підтвердження в нього ІІ групи інвалідності та хвороби - остомеліт лівої гомілки;

- по даним особової справи та довідки про стягнення та заохочення від 19.05.2017 р. ОСОБА_6 заохочень немає, має одне стягнення від 02.09.2016 р. за порушення розпорядку дня;

- в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених ОСОБА_6 участі не приймає.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_6 фактично не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Своє рішення, стосовно не можливості застосування амністії, суд мотивував тим, що:

- на момент набрання чинності вказаного закону ОСОБА_6 покарання не відбував, за вироком Ковпаківського райсуду м. Суми від 19 грудня 2013 року, оскільки йому було призначено покарання та він був звільнений від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку 2 роки 6 місяців;

- новий злочин за який він засуджений за вироком Ковпаківського райсуду м. Суми 14 квітня 2015 року вчинено після набрання чинності ЗУ «Про амністію» в 2014 році.

Тому, в даному випадку амністія не може бути застосована.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 травня 2017 року переглянути та звільнити його умовно достроково.

Свої вимоги мотивує тим, що суд, відмовляючи в задоволенні його клопотання, врахував наявність у нього негативної характеристики, стягнення, неучасть в суспільного житті колективу, проте, поза увагою суду залишились ті обставини, що не працює він через незадовільний стан здоров`я, пов`язаний з наявністю хронічної хвороби.

Заслухавши доповідь головуючого судді про обставини справи і зміст апеляційної скарги, засудженого та захисника, які підтримали вимоги своєї апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу районного суду без зміни, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Розглядаючи клопотання ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та ухвалюючи рішення про відмову у його задоволенні, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про те, що засуджений не стає на шлях виправлення та своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому застосування до нього такого звільнення є передчасним.

Такі висновки суду, на думку колегії суддів, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та матеріалам особової справи засудженого.

Так, підставою застосування умовно - дострокового звільнення засудженого є доведення ним свого виправлення через сумлінну поведінку і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Разом з тим сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма поведінки: активна участь у суспільному житті, сумлінне виконання доручень, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинення злочину.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_6 засуджений 14 квітня 2015 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 309 КК України та на підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць позбавлення волі, відбуває покарання у Сумській виправній колонії №116

З особової справи на засудженого вбачається, що 14 квітня 2015 року початок строку відбування покарання, а 13 квітня 2018 року кінець строку. Таким чином, на момент розгляду справи засуджений відбув більше 2/3 призначеного строку покарання.

Засуджений ОСОБА_6 до Сумської виправної колонії №116 прибув 29 травня 2015 року.

З особової справи вбачається, що ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 січня 2016 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_6 в строк відбування покарання зараховано період з 14 квітня 2015 року по 15 травня 2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.п. 64).

Відповідно до опитувального листа наявного в особовій справі (а.п. 43) засуджений, відповідно до вироку має відшкодувати 460 грн. 80 коп. За час відбування покарання жодного відшкодування не здійснив.

З наявних в особовій справі характеристик за 2016 рік на засудженого ОСОБА_6 (а.о.с. 23,26,39) характеризується посередньо та негативно, з характеристики за 2017 рік (а.о.с. 42) характеризується негативно, на виробництві установи не працевлаштований, не приймає участь у суспільно-корисній праці у відділенні та у програмі диференційованого виховного впливу бере участь не регулярно, не завжди коректний, показує негативний приклад, і як висновок зазначено, що ОСОБА_6 не стає на шлях виправлення.

Також, з довідки про стягнення та заохочення на засудженого ОСОБА_6 (а.о.с. 44) вбачається, що останній заохочень не має, проте, 02 вересня 2016 року він був підданий стягненню у вигляді суворої догани за порушення порядку дня.

При цьому, колегія суддів враховує те, що в матеріалах кримінального провадження наявна довідка на засудженого ОСОБА_6 (а.о.с. 24), згідно якої засудженому за вироком присуджена до сплати сума 460 грн. 80 коп., однак засуджений заробітної плати не отримує, заходів для працевлаштування з нарахуванням заробітної плати ОСОБА_6 не вживав і не намагався відшкодувати завдану шкоду.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що відмовляючи в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення, суд першої інстанції не врахував ті обставини, що він не працює через незадовільний стан здоров`я, пов`язаний з хронічною хворобою, про що суду надана відповідна інформація, колегія суддів не може прийняти до уваги оскільки відомості щодо стану здоров`я, відповідно до положень ст. 81 КК України, не можуть бути предметом дослідження при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

При цьому, з урахуванням зазначених обставин він не позбавлений можливості у іншому провадженні вирішувати питання щодо звільнення від покарання за хворобою, при наявності для цього достатніх підстав.

Що стосується заяви ОСОБА_6 про застосування амністії, то на думку колегії, судом першої інстанції, з урахуванням положень передбачених ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» та ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» обґрунтовано відмовлено у її задоволенні, оскільки від відбування покарання призначеного за вироком Ковпаківського райсуду м. Суми від 19.12.2013 р. він був звільнений відповідно до ст. 75 КК України, а злочин за який він був засуджений вироком Ковпаківського райсуду м. Суми від 14.04.2015 року був вчинений після набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році»

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 травня 2017 року щодо відмови в задоволенні клопотань засудженого ОСОБА_6 про застосування амністії та його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

суддя Апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_2