Справа № 359/6489/13-к
Провадження № 51 865 км 18
УХВАЛА
29 січня 2018 року м. Київ
Суддя Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 21 березня 2016 року,
встановив:
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2017 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 задоволено частково, вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 21 березня 2016 року відносно нього змінено. Виключено із мотивувальної частини судових рішень посилання на явку з повинною, як на доказ. У порядку ст. 433 КПК виключено з мотивувальної частини судових рішень посилання на вчинення ОСОБА_2 інкримінованого злочину в складі організованої групи разом із ОСОБА_3 , зазначивши, що злочин учинено у складі організованої групи разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження. У решті судові рішення залишено без зміни.
Заступник Генерального прокурора звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2017 року щодо ОСОБА_2 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 445 КПК, у зв`язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої ч. 1 ст. 52 КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.
Постановою Верховного Суду України від 23 листопада 2017 року заяву заступника Генерального прокурора задоволено. Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2017 року щодо ОСОБА_2 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.
Засуджений ОСОБА_2 в своєму письмовому клопотанні виявив бажання взяти участь у судовому засіданні при розгляді касаційної скарги.
У подальшому, відповідно до положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII) кримінальне провадження було передано до Касаційного кримінального суду Верховного Суду, а тому воно підлягає призначенню до розгляду цим судом.
Керуючись ст. 430, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147- VIII),

ухвалив:
Призначити розгляд касаційної скарги засудженого ОСОБА_2 у Касаційному кримінальному суді Верховного Суду на 10 годину 00 хвилин 17 квітня 2018 року, повідомивши про день, час та місце розгляду справи особу, яка подала касаційну скаргу та інших учасників процесу.
Запропонувати засудженому ОСОБА_2 взяти участь у касаційному розгляді дистанційно, тобто дати пояснення в режимі відеоконференції у порядку, передбаченому ст. 336 КПК, а у випадку його незгоди перевести ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Полтавської виправної колонії № 64 до Київського слідчого ізолятора, і вважати його таким, що рахується за Верховним Судом.
У разі надання згоди засудженим на участь у розгляді касаційної скарги в режимі відеоконференції (яку надіслати на адресу Верховного Суду) забезпечення й організацію зв`язку в режимі відеоконференції покласти на начальника Полтавської виправної колонії № 64.
При відмові ОСОБА_2 від участі у відеоконференції і його бажанні бути особисто присутнім у судовому засіданні при розгляді касаційної скарги доставити засудженого ОСОБА_2 в судове засідання Касаційного кримінального суду Верховного Суду під вартою на 10 годину 00 хвилин 17 квітня 2018 року.
Виконання ухвали в частині переведення засудженого ОСОБА_2 покласти на начальника Полтавської виправної колонії № 64 та начальника Київського слідчого ізолятора, а в частині його конвоювання на начальника Головного управління Командуючого Національної гвардії України та Міністерство юстиції України.

Суддя ОСОБА_1