18 грудня 2017 року м. Запоріжжя
Заявник вважає, що бездіяльність прокурора, яка полягає у нерозгляді клопотання, поданого в рамках ст. 220 КПК України незаконна, просить слідчого суддю зобов`язати прокурора (слідчого) розглянути його клопотання відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України та в строк не більше трьох днів задовольнити його за наявності підстав, або про повну чи часткову відмову в задоволенні клопотання винести вмотивовану постанову, копію якої вручити заявнику або надіслати поштою.
У судовому засіданні заявник підтримав доводи скарги, просить її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду скарги відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України.
Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Заявник посилається на те, що в порядку ст. 220 КПК України звернувся до заступника прокурора з клопотанням та просив вчинити процесуальну дію, передбачену ч.1 ст. 220 КПК України.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Відповідно до ч.6 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.
Встановлено, що заявник не звертався до Заступника прокурора області протягом строку, встановленого законом зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, а звернувся з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України, яке може бути розглянуто тільки під час досудового розслідування у кримінальному проваджені, слідчим, прокурором.
Повноваження прокурора під час досудового розслідування визначені ст. 36 КПК України.
У судовому засіданні заявник пояснив, що звертаючись з даним клопотанням до заступника прокурора Запорізької області, він вважає, що відповідно до ст. 36 КПК України саме до його компетенції належить скасування необгрунтованих постанов слідчих.
Разом з тим, відповідно до ч.6 ст.36 КПК України, Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу. Про скасування таких постанов повідомляється прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення відповідного досудового розслідування. Скасування таких постанов слідчих та прокурорів Національного антикорупційного бюро України може бути здійснено лише Генеральним прокурором або особою, яка виконує його обов`язки.
Таким чином, враховуючи положення ч.6 ст. 36 КПК України, а також ту обставину, що Заявник не звертався до процесуального прокурора у строк визначений законом зі скаргою та постанову про закриття кримінального провадження, а клопотання в порядку ст.220 КПК України може бути подано лише в ході досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 26, 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1