УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні СВ прокуратури Запорізької області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 23.02.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України.

09.06.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2017 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 06.08.2017 року, який ухвалою слідчого судді продовжено до 08.12.2017 року.

03.07.2017 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст.257 КК України.

09.11.2017 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст.257 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 інкримінуються участь у озброєній банді з метою нападу на окремих осіб, а також вчинюваних нею нападах; напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала набаду (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила бндитизм, поєднаний з проникненням у житло, вчинений організованою группою.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_5 не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав на підставах, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків. Захисник вважає, що з урахуванням перебування підозрюваного під вартою наведені у клопотанні слідчого ризики зменшилися, тому просить у задоволенні клопотання відмовити.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ прокуратури Запорізької області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 23.02.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України.

08.06.2017 року о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та йому 08.06.2017 року повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2017 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 06.08.2017 року, який ухвалою слідчого судді продовжено до 08.12.2017 року.

03.07.2017 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст.257 КК України.

09.11.2017 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст.257 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Слідчим суддею встановлено, що 13.11.2017 року підозрюваному та його захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, у зв`язку з чим перебіг досудового розслідування зупинено, оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 219 КПК України , строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу не включається у строк досудового розслідування.

У зв`язку з чим, залишок загального шестимісячного строку досудового розслідування складає 25 днів.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що наявні обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, також суд враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , які віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні, та прокурор у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та приходить до висновку, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, який має постійне місце проживання, не одружений, дітей на утриманні не має, не засуджений, а також ту обставину, що інкриміновані ОСОБА_5 дії, вчинені ним в період, коли він був працівником правоохоронного органу.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, а також доказів та обставин, на які посилається прокурор у клопотанні та у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та приходить до висновку, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час продовжують існувати, та на переконання слідчого судді, даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним, та ступінь його участі у вчиненні інкримінованих злочинів, беручи до уваги, що згідно повідомленої підозри ОСОБА_5 інкримінується організація вчинення злочинів, а також розмір спричиненої матеріальної шкоди.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання слідчого враховує доводи сторони захисту щодо позитивної характеристики підозрюваного ОСОБА_5 , однак з урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, приходить до висновку про недостатність таких характеристик для оцінки поведінки підозрюваного належною при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню та слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до 60 (шестидесяти) днів, які обчислювати з 07.12.2017 року, але в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000104, який складає до його спливу 25 (двадцять п`ять) днів, в строк якого не враховувати відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, у порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 (шестидесяти) днів, які обчислювати з 07.12.2017 року, але в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000104, який складає до його спливу 25 (двадцять п`ять) днів, в строк якого не враховувати відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, у порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1