Справа №465/852/18
Провадження1-кп/465/517/18
про призначення підготовчого судового засідання
26.02.18 року м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, українки, громадянки України, за даними обвинувального акта раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченїо у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України,
Сторона обвинувачення - прокурор Львівської місцевої
прокуратури № 3 ОСОБА_4
Сторона захисту адвокат ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
10 листопада 2015 року на вищевказану ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2015 року подано, апеляційну скаргу відповідачем ОСОБА_3 . 10 грудня 2015 року ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Львівської області у складі головуючого судді ОСОБА_9 та суддів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з участю ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , вищевказану апеляційну скаргу відхилено, а ухвалу Франківського районного суду м. Львова Франківського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2015 року, залишено без змін. Вище вказана ухвала набрала законної сили, з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягала.
18 січня 2016 року об 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , будучи власником квартири АДРЕСА_9 , на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 35854897, виданого 02.04.2015року державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_12 , достовірно знаючи, що на вищевказану квартиру, ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.10.2015року про забезпечення позову, яка 10.12.2015 набрала законної сили, накладено арешт, маючи умисел на відчуження майна, у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_13 , яка здійснює свою діяльність за адресою АДРЕСА_10 , уклала договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, який зареєстровано в реєстрі за № 58, відповідно до якого ОСОБА_3 продала ОСОБА_14 квартиру АДРЕСА_9 . Внаслідок наведеного, право власності на вказану квартиру перейшло до ОСОБА_14 .
Слідчий та прокурор вважають, що в ході досудового розслідування встановлено достатньо підстав для обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт, а саме відчуженні квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_11 , шляхом укладання договору купівлі- продажу із ОСОБА_14 , чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 388 КК України.
В подальшому, 20 січня 2016 року о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , будучи власником квартири АДРЕСА_12 , на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 35992926, виданого 07.04.2015 державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_15 , достовірно знаючи, що на вищевказану квартиру, ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.10.2015року про забезпечення позову, яка 10.12.2015року набрала законної сили, накладено арешт, маючи умисел на відчуження майна, діючи повторно, у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_13 , яка здійснює свою діяльність за адресою АДРЕСА_10 , уклала договір дарування вищевказаної квартири, який зареєстровано в реєстрі за № 73, відповідно до якого ОСОБА_3 подарувала своєму синові ОСОБА_16 квартиру АДРЕСА_12 . Внаслідок наведеного, право власності на вказану квартиру перейшло до ОСОБА_16 .
Слідчий та прокурор вважають, що в ході досудового розслідування встановлено достатньо підстав для обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт, а саме відчуженні квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_13 , шляхом укладання договору дарування із ОСОБА_16 , вчиненого повторно, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 388 КК України.
В подальшому, 20 січня 2016 року о 17 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 , будучи власником квартири АДРЕСА_14 , на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 35747203, виданого 01.04.2015 державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_12 , достовірно знаючи, що на вищевказану квартиру, ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.10.2015 про забезпечення позову, яка 10.12.2015 набрала законної сили, накладено арешт, маючи умисел на відчуження майна, діючи повторно, у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_13 , яка здійснює свою діяльність за адресою АДРЕСА_10 , уклала договір дарування вищевказаної квартири, який зареєстровано в реєстрі за № 81, відповідно до якого ОСОБА_3 подарувала своєму синові ОСОБА_16 квартиру АДРЕСА_14 . Внаслідок наведеного, право власності на вказану квартиру перейшло до ОСОБА_16 .
Слідчий та прокурор вважають, що в ході досудового розслідування встановлено достатньо підстав для обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт, а саме відчуженні квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_15 , шляхом укладання договору дарування із ОСОБА_16 , вчиненого повторно, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 388 КК України.
В подальшому, 22 січня 2016 року о 14 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 , будучи власником квартири АДРЕСА_16 , на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 35767832, виданого 01.04.2015 державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_12 , достовірно знаючи, що на вищевказану квартиру, ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.10.2015 року про забезпечення позову, яка 10.12.2015 року набрала законної сили, накладено арешт, маючи умисел на відчуження майна, діючи повторно, у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_13 , яка здійснює свою діяльність за адресою АДРЕСА_10 , уклала договір дарування вищевказаної квартири, який зареєстровано в реєстрі за № 92, відповідно до якого ОСОБА_3 подарувала своєму синові ОСОБА_16 квартиру АДРЕСА_16 . Внаслідок наведеного, право власності на вказану квартиру перейшло до ОСОБА_16 .
Слідчий та прокурор вважають, що в ході досудового розслідування встановлено достатньо підстав для обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт, а саме відчуженні квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_17 , шляхом укладання договору дарування із ОСОБА_16 , вчиненого повторно, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 388 КК України.
В подальшому, 22 січня 2016 року о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , будучи власником квартири АДРЕСА_18 , на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 35851937, виданого 02.04.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_12 , достовірно знаючи, що на вищевказану квартиру, ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.10.2015 року про забезпечення позову, яка 10.12.2015 року набрала законної сили, накладено арешт, маючи умисел на відчуження майна, діючи повторно, у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_13 , яка здійснює свою діяльність за адресою АДРЕСА_10 , уклала договір дарування вищевказаної квартири, який зареєстровано в реєстрі за № 98, відповідно до якого ОСОБА_3 подарувала своєму синові ОСОБА_16 квартиру АДРЕСА_18 . Внаслідок наведеного, право власності на вказану квартиру перейшло до ОСОБА_16 .
Слідчий та прокурор вважають, що в ході досудового розслідування встановлено достатньо підстав для обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт, а саме відчуження квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_19 , шляхом укладання договору дарування із ОСОБА_16 , вчиненого повторно, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 388 КК України.
В подальшому, 22 січня 2016 року о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , будучи власником квартири АДРЕСА_20 , на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 35856920, виданого 02.04.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_12 , достовірно знаючи, що на вищевказану квартиру, ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.10.2015 року про забезпечення позову, яка 10.12.2015 року набрала законної сили, накладено арешт, маючи умисел на відчуження майна, діючи повторно, у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_13 , яка здійснює свою діяльність за адресою АДРЕСА_10 , уклала договір дарування вищевказаної квартири, який зареєстровано в реєстрі за № 104, відповідно до якого ОСОБА_3 подарувала своєму синові ОСОБА_16 квартиру АДРЕСА_20 . Внаслідок наведеного, право власності на вказану квартиру перейшло до ОСОБА_16 .
Слідчий та прокурор вважають, що в ході досудового розслідування встановлено достатньо підстав для обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт, а саме відчуженні квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_21 , шляхом укладання договору дарування із ОСОБА_16 , вчиненого повторно, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 388 КК України.
В подальшому, 22 січня 2016 року о 14 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 , будучи власником квартири АДРЕСА_22 , на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 35976828, виданого 06.04.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_15 , достовірно знаючи, що на вищевказану квартиру, ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.10.2015 року про забезпечення позову, яка 10.12.2015 року набрала законної сили, накладено арешт, маючи умисел на відчуження майна, діючи повторно, у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_13 , яка здійснює свою діяльність за адресою АДРЕСА_10 , уклала договір дарування вищевказаної квартири, який зареєстровано в реєстрі за № 110, відповідно до якого ОСОБА_3 подарувала своєму синові ОСОБА_16 квартиру АДРЕСА_22 . Внаслідок наведеного, право власності на вказану квартиру перейшло до ОСОБА_16 .
Слідчий та прокурор вважають, що в ході досудового розслідування встановлено достатньо підстав для обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт, а саме відчуження квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_23 , шляхом укладання договору дарування із ОСОБА_16 , вчиненого повторно, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 388 КК України.
В подальшому, 22 січня 2016 року о 14 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 , будучи власником паркомісця № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_8 , на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 35981097, виданого 06.04.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_15 , достовірно знаючи, що на вищевказане паркомісце, ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.10.2015 року про забезпечення позову, яка 10.12.2015 набрала законної сили, накладено арешт, маючи умисел на відчуження майна, діючи повторно, у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_13 , яка здійснює свою діяльність за адресою АДРЕСА_10 , уклала договір дарування вищевказаного паркомісця, який зареєстровано в реєстрі за № 116, відповідно до якого ОСОБА_3 подарувала своєму синові ОСОБА_16 паркомісце № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_8 . Внаслідок наведеного, право власності на вказане паркомісце перейшло до ОСОБА_16 .
Слідчий та прокурор вважають, що в ході досудового розслідування встановлено достатньо підстав для обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт, а саме відчуженні паркомісця № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_8 , шляхом укладання договору дарування із ОСОБА_16 , вчиненого повторно, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 388 КК України.
В подальшому, 22 січня 2016 року о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , будучи власником паркомісця № НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_8 , на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 35978836, виданого 06.04.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_15 , достовірно знаючи, що на вищевказане паркомісце, ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.10.2015 року про забезпечення позову, яка 10.12.2015 року набрала законної сили, накладено арешт, маючи умисел на відчуження майна, діючи повторно, у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_13 , яка здійснює свою діяльність за адресою АДРЕСА_10 , уклала договір дарування вищевказаного паркомісця, який зареєстровано в реєстрі за № 122, відповіднодо якого ОСОБА_3 подарувала своєму синові ОСОБА_16 паркомісце № НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_8 . Внаслідок наведеного, право власності на вказане паркомісце перейшло до ОСОБА_16 .
Слідчий та прокурор вважають, що в ході досудового розслідування встановлено достатньо підстав для обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт, а саме відчуженні паркомісця № НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 , шляхом укладання договору дарування із ОСОБА_16 , чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 388 КК України.
Як вбачається з обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, вони в цілому відповідають вимогам ст. 291 КПК України, проте скеровані до суду прокурором, процесуальні повноваження якого в даному кримінальному провадженні не підтверджені.
Матеріали підлягають розгляду у порядку кримінального судочинства та згідно із ст. 32 і ст. 33 КПК України підсудні Франківському районному суду м. Львова.
Відповідно до ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта, суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.
Із змісту реєстру матеріалів кримінального провадження та обвинувального акта вбачається, що сторонами судового провадження є прокурор,обвинувачена та її захисник, які і підлягають виклику у підготовче судове засідання.
Відповідно до розписок про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, обвинувачена та її захисник отримали вказані вище процесуальні документи 19 лютого 2018 року.
З огляду на об`єм обвинувачення та інші об`єктивні дані, підстав для прийняття рішення про призначення запасного судді, у порядку, передбаченому ч.1ст. 320 КПК України, не вбачаю.
Враховуючи викладене, слід прийти до висновку, що сукупність матеріалів обвинувального акта дає підставу призначити їх розгляд у підготовчому судовому засіданні.
Підготовче судове засідання слід призначити на 01 березня 2018 року об 11 год. 20 хв. в приміщенні Франківського районного суду м. Львова. В судове засідання викликати прокурора, обвинувачену та її захисника . Під час підготовчого судового засідання вирішити питання, передбачені ч. 3 ст. 314 та ст. 315 КПК України.
Виклик учасників судового провадження здійснити відповідно із вимогами ст.. 111 та ст. 135 КПК України.
Здійснення повідомлення про виклик учасників судового провадження доручити секретарю судових засідань.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 314, 369, 372 КПК України,-
У Х В А Л И В:
В підготовче судове засідання викликати прокурора, обвинувачену та її захисника.
Виклик учасників судового провадження здійснити відповідно із вимогами ст. 111 та ст. 135 КПК України.
Здійснення повідомлення про виклик учасників судового провадження доручити секретарю судових засідань.
Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_18