АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, а саме на:

- гаманець чорного кольору, банківську карткою «Приватбанк» № НОМЕР_1 , дисконтну карту «UPGOOD», грошові кошти в сумі 2 146 грн., 1 долар США, які були вилучені 06 лютого 2018 року під час особистого обшуку ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора «МТS»; мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_3 із сім-картою мобільного оператора «Life»; мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_4 із сім-картою мобільного оператора «Vodafone» № НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ- витертий, із сім-картою мобільного оператора «Life» № НОМЕР_6 ; сім-карту мобільного оператора «Київстар», вилучені під час проведення обшуку 06 лютого 2018 року автомобіля «DaewooLanos», д.н.з. НОМЕР_7 ;

- автомобіль марки «DaewooLanos», д.н.з. НОМЕР_7 ;

- грошові кошти в сумі 17 166 доларів США, 49 600 грн., 10 750 російських рублів, вилучені під час проведення обшуку 06 лютого 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 .

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити. Так, апелянт зазначає, що в поданому клопотанні не дотримано жодної вимоги ст.ст. 171, 172 КПК України, що на думку адвоката вказує на відсутність підстав для накладення арешту на належне ОСОБА_7 майно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Положеннями ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Також, згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, тобто з метою конфіскації майна, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадку, передбаченому Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, Дніпровським управлінням поліції ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0010044 від 16 вересня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

07 лютого 2018 року в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

06 лютого 2018 року в ході проведення обшуків було виявлено та вилучено наступне майно:

- гаманець чорного кольору, банківську карткою «Приватбанк» № НОМЕР_1 , дисконтну карту «UPGOOD», грошові кошти в сумі 2 146 грн., 1 долар США, які були вилучені 06 лютого 2018 року під час особистого обшуку ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора «МТS»; мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_3 із сім-картою мобільного оператора «Life»; мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_4 із сім-картою мобільного оператора «Vodafone» № НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ- витертий, із сім-картою мобільного оператора «Life» № НОМЕР_6 ; сім-карту мобільного оператора «Київстар», вилучені під час проведення обшуку 06 лютого 2018 року автомобіля «DaewooLanos», д.н.з. НОМЕР_7 ;

- автомобіль марки «DaewooLanos», д.н.з. НОМЕР_7 ;

- грошові кошти в сумі 17 166 доларів США, 49 600 грн., 10 750 російських рублів, вилучені під час проведення обшуку 06 лютого 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 .

Постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_8 від 07 лютого 2018 року вказане майно було визнано речовим доказом.

Вирішуючи питання про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, дотримався вимог ст. 170 КПК України і прийшов до обґрунтованого висновку з приводу наявності підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає, що стороною обвинувачення доведена необхідність застосування даного заходу кримінального провадження, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання та збереження його як речового доказу.
Так, ОСОБА_7 є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0010044, санкція ч. 2 ст. 307 КК України, передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, що дає достатні підстави вважати про можливість призначення останньому такого покарання.
Також, доводи клопотання та додані до нього матеріали містять достатньо даних, які вказують на ті обставини, що зазначене у клопотанні слідчого майно, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що слідчий звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна не дотримався вимог ст.ст. 171, 172 КПК України, є безпідставними та спростовуються наданими суду матеріалами.

Таким чином, з урахуванням вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, а саме на:

- гаманець чорного кольору, банківську карткою «Приватбанк» № НОМЕР_1 , дисконтну карту «UPGOOD», грошові кошти в сумі 2 146 грн., 1 долар США, які були вилучені 06 лютого 2018 року під час особистого обшуку ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора «МТS»; мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_3 із сім-картою мобільного оператора «Life»; мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_4 із сім-картою мобільного оператора «Vodafone» № НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ- витертий, із сім-картою мобільного оператора «Life» № НОМЕР_6 ; сім-карту мобільного оператора «Київстар», вилучені під час проведення обшуку 06 лютого 2018 року автомобіля «DaewooLanos», д.н.з. НОМЕР_7 ;

- автомобіль марки «DaewooLanos», д.н.з. НОМЕР_7 ;

- грошові кошти в сумі 17 166 доларів США, 49 600 грн., 10 750 російських рублів, вилучені під час проведення обшуку 06 лютого 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1470/2018 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_10
Доповідач ОСОБА_1