Справа № 199/8657/17
УХВАЛА
08.12.2017 Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання слідчого АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню №0003167 за ознаками ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про арешт майна, а саме просив накласти арешт на вилучений в ході огляду місця події, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіль марки "DAF" червоного кольору д.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який перебуває за адресою: м. Дніпро вул. Новоселівська 17, включаючи заборону використовувати, відчужувати та розпоряджатися вказаним майном будь-яким способом.
Клопотання обґрунтовується тим, що до ЧЧ АНД ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_6 про те, що в період часу з 19:00 годин 05.12.2017 до 09:00 годин 06.12.2017 невстановлена особа, на маршруті слідування з м. Сміла Черкаської області до будинку №145 по вул. Береговій в м. Дніпро, з кузову автомобіля марки "DAF" д.н.з. НОМЕР_1 , таємно викрала майно заявника, чим спричинила майновий збиток.
07 грудня 2017 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003167, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 05 грудня 2017 року між ТОВ НВП «Украгрокомплекс» в особі директора ОСОБА_6 та ФОП « ОСОБА_7 » в особі директора ОСОБА_7 було укладено договір №6 на перевезення вантажів у міжнародному та регіональному сполученнях. В пункті 4.5 вище вказаного договору зазначено, що перевізник зобов`язаний забезпечити збереження вантажу з моменту прийняття його для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу в пункті розвантаження. Перевізник несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу при перевезенні. Так, згідно товарно-транспортної накладної №4 від 05.12.2017 в пункті завантаження, а саме: АДРЕСА_1 , згідно накладної № 9 від 05 грудня 2017 року до кузову автомобіля марки "DAF" червоного кольору д.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 за керуванням гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було завантажено ядро грецького горіха в кількості 1000 кг на загальну суму 145 000 грн. По приїзду на місце вигрузки, а саме вул. Берегова, 145 Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпро, було виявлено відсутність вантажу, а саме ядер грецького горіха в кількості 1000 кг.
06.12.2017 слідчим СВ АНД ВП ДВП автомобіль марки "DAF" червоного кольору д.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 вилучений в ході огляду місця події у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у слідства є всі підстави вважати, що вказане авто було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Того ж дня автомобіль марки "DAF" червоного кольору д.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
В рамках кримінального провадження планується проведення трассологічної експертизи на VIN номеру автомобіля, також дослідження замків кузову.
Автомобіль тимчасово перебуває в АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпро вул. Новоселівська 17.
Необхідність накладення арешту обґрунтовується тим, що потеплілій стороні ТОВ НВП «Украгрокомплекс» в особі директора ОСОБА_6 завдано матеріальні збитки на суму 145 000 грн., а також тим, що на даний час, не володіючи спеціальними знаннями в даній сфері, візуально неможливо встановити відповідність ідентифікаційних номерів транспортного засобу, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, повернення автомобіля зашкодить кримінальному провадженню.
З огляду на зазначене та у зв`язку з тим, що автомобіль марки "DAF" червоного кольору д.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , вилучений в ході огляду місця події у гр. ОСОБА_5 , є тимчасово вилученим майном, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, у клопотанні порушується питання про арешт зазначеного майна.

За змістом ч. 4 ст.107 КПК України, суд розглядає клопотання із застосуванням технічних засобів фіксування кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, додатково пояснивши, що при огляді ОСОБА_5 добровільно було надано технічний паспорт на автомобіль "DAF" червоного кольору д.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 . Крім того існує ще один технічний паспорт саме на цей автомобіль, в яких різняться серійні номери.
Вислухавши думку прокурора, вивчивши подане клопотання та надані до клопотання матеріали, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
За ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

Предмети, що матеріальні об`єкти, які, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, з урахуванням вимог ст. 98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів.

Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним з завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.

Арешт майна не тягне за собою непоправного обмеження охоронюваних законом прав та законних інтересів власника зазначеного майна.

Суд вважає обґрунтованими доводи слідчого та прокурора про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Зокрема, арешт переліченого майна є необхідним та достатнім для запобігання можливості його подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з положеннями ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі викладеного, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню №0003167 за ознаками ч. 3 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на автомобіль марки "DAF" червоного кольору д.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , включаючи заборону використовувати, відчужувати та розпоряджатися вказаним майном будь-яким способом.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1