Провадження № 1-кс/369/3254/17
УХВАЛА
Іменем України
19.10.2017 року м. Київ
Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000270 від 23.05.2017 року за фактом незаконного позбавлені волі людини, вчиненого організованою групою, що спричинило тяжкі наслідки, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся прокурор ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000270 від 23.05.2017 року за фактом незаконного позбавлені волі людини, вчиненого організованою групою, що спричинило тяжкі наслідки, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України .
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУНП у Київській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 23.05.2017 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 за фактом незаконного позбавлені волі людини, вчиненого організованою групою, що спричинило тяжкі наслідки, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва в порядку ст. 36 КПК України здійснюється прокуратурою Київської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області 23.05.2017 під час особистого прийому громадян, звернулась громадянка ОСОБА_4 , з заявою про вчинення кримінального правопорушення про те, що в одному з реабілітаційних центрів, розташованому на території Києво-Святошинського району її сина незаконно позбавили волі невстановлені особи, що спричинило для нього тяжкі наслідки.

Відомості за даним фактом 23.05.2017 року Києво-Святошинською місцевою прокуратурою Київської області були внесені до ЄРДР за № 0000270 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

Слідством встановлено, що ОСОБА_4 звернулась 15.03.2015 року до реабілітаційного центру «Стоп-Зависимость», що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта-Поштова, вул. Зелена, будинок 1, куди віддала свого сина на лікування від наркозалежності. Однак в ході лікування у реабілітаційному центрі здоров`я сина різко погіршилось і він був госпіталізований до Боярської центральної лікарні де і помер.
Києво-Святошинською місцевою прокуратурою було надано запит до Віта-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району щодо діяльності на підконтрольній їм території реабілітаційного центру «Стоп-Зависимость», однак в сільську раду жодних установчих документів на діяльність даного або іншого реабілітаційного центру не надавалось.

В ході допиту заявниці, остання показала, що 16.03.2015 в ночі представники реабілітаційного центру «Стоп-Зависимость» ОСОБА_5 завідувач відділення, ОСОБА_6 старший консультант, ОСОБА_7 черговий консультант приїхали і забрали її сина до центру реабілітації. Після чого ОСОБА_4 приїхала до центру для розмови з завідувачем центру ОСОБА_5 для укладення договору, де заплатила йому 7000 гривень. Так і в подальшому заявниця платила по 7000 гривень у місяць за реабілітацію свого сина.

Потерпілий перебував в реабілітаційному центрі з 16.03.2015 по 26.05.2015, 10.05.2015 йому дозволили побачитись ОСОБА_4 , але при зустрічі були присутні 5 консультантів центру, які не залишали її з сином на одинці, остерігались, що розповість правду про реальний стан справ в центрі. ОСОБА_4 помітила, що її син помітно схуд на 10 кілограм.

22.05.2015 ввечері ОСОБА_4 змогла додзвонитися до одного із консультантів центру, ОСОБА_8 , який посварив її та сказав, щоб вона не турбувалася і що з сином все нормально.

Як заявниці стало відомо із записів у щоденнику її сина, в цей час йому було погано, він знепритомнів, почало боліти в грудях. Працівники центру, не маючи медичної освіти, дали йому таблетку валеріани та зробили укол (який укол не відомо). 23.05.2015 син пролежав з біллю в грудях. Лікаря працівники центру не викликали, заявниці про стан сина не повідомили.

25.05.2015 наречена потерпілого отримала повідомлення від нього з текстом: «сколько меня здесь будут мучить, я скоро умру».

26.05.2015 о 10 годині 06 хвилин потерпілий упав зі сходів 2 поверху (зафіксовано було на камеру, яка була в центрі). Після чого його віднесли в гараж центру, де залишили. Через деякий період викликали швидку допомогу і відвезли в Боярську районну лікарню. Працівники швидкої допомоги, коли побачили стан потерпілого, наполягали на тому, що потрібно негайно зателефонувати батькам пацієнта. ОСОБА_9 та ОСОБА_5 проігнорували це. Батькам не зателефонували і не повідомили, що сталося.

Завідувач відділення реанімації Боярської центральної районної лікарні повідомила, що потерпілий дуже в тяжкому стані, без свідомості. ОСОБА_4 намагалися перевезти сина в іншу лікарню, але завідувач відділення реанімації викликала нейрохірурга з Київської обласної лікарні. Прибулий нейрохірург зробив пункцію та встановив, що в голові кров. З великим зусиллям потерпілого перевезли в обласну лікарню близько 23 години, де його було прооперовано. Але дорогоцінний час було втрачено, від часу падіння та початку крововиливу до проведення операції пройшло 15 годин. 27.05.2015 о 20 годині потерпілий помер.

До матеріалів кримінального провадження була долучена копія договору про надання реабілітації, квитанція про оплату на лікування, копії фотографій працівників центру, копія витягу з медичної картки за 2006 рік потерпілого, копія брошури про діяльність центру, копія розпорядку дня центру, копія списку реабілітантів центру, копія записів щоденника потерпілого за 22, 23, 24, 25 травня 2015 року.

У сторони кримінального провадження з боку обвинувачення було достатньо підстав, обґрунтовано вважати, що у реабілітаційному центрі «Стоп-Зависимость» (РеСенс) збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті людини.
А тому 18.10.2017 року органом досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_10 від 18.09.2017 року був проведений обшук в приватному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_11 і використовується ТОВ "НАРКОЛОГІЧНА КЛІНІКА "РЕСЕНС" з метою відшукання та вилучення слідів вчинення кримінального правопорушення, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті людини, про що прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області був складений відповідний протокол обшуку від 18.10.2017 року.
В ході проведення зазначеного обшуку, органом досудового розслідування були виявлені та вилучені зазначені в ухвалі слідчого судді речі та документи, що можуть містити на собі сліди злочину та мають значення для кримінального провадження, а саме:
1)Чотири контейнера, які заповнені медикаментами, упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 1.
2)Медикаменти, які заповнені в ячейках, упаковані та опечатані у конверті № 2.
3)Ноутбук марки «Toshiba», модель «PSPAOE-02V02JRU», с/н X6072240W, разом із зарядним пристроєм, упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 3.
4)Жорсткий диск марки «Hitachi», с/н PBGHLXYL та флеш накопичувач марки SP 4 gb, упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 4.
5)Мобільні телефони марки:
-Samsung imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ,
-Samsung imei: НОМЕР_3 без акумулятора,
-Sony-Ericsson с/n CB500PQT1P,
-Bravis с/н 2,
-Mitsubishi Electric imei: НОМЕР_4 ,
-Nokia imei: НОМЕР_5 з сім картою «Київстар»,
-Nokia №9 чорного кольору,
-Vertu imei: НОМЕР_6 без акумулятора,
-Плеєр чорного кольору,
-Фотоапарат Nikon Coolpix L820 с/н 40201244 в чохлі,
упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 5.
6)92 (дев`яносто два) оптичних носія (компакт диска), упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 6.
7) 15 (п`ятнадцять) блокнотів з рукописними записами, упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 7.
8)Пластиковий контейнер з документами, упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 8.
9)10 (десять) журналів з рукописними записами, упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 9.
10)6 (шість) папок (ТЕК) заповнені різними документами, упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 10.
11)Мобільні телефони марки:
-MEIZU imei: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ,
-Mi сріблястого кольору,
-Lenovo imei: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , з сім картами «Vodofone» та «Київстар»,
-Iphone A1387 чорного кольору,
-Fly imei: НОМЕР_11 , НОМЕР_12 з двома сім картами,
-Інтертелеком SSN: 3EAD6B99,
-KeneKsi imei: НОМЕР_13 , НОМЕР_14 ,
- Iphone imei: НОМЕР_15
упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 11.
12)Дві папки з зошитами, в яких наявні рукописні записи, упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 12.
13)46 (сорок шість) блокнотів з рукописними записами, упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 13.
14)Грошовіі кошти в сумі 7100 (сім тисяч сто) гривень, вилучені у ОСОБА_12 .
Крім того, в ході обшуку, в приміщенні домоволодіння, що використовувався як реабілітаційний цент було виявлено 30 (тридцять) осіб, враховуючи реабілітантів та робітників центру, анкетні данні кожного з яких відображені у протоколі обшуку.

Тому просили накласти арешт на речі, які були вилучені під час проведення обшуку у реабілітаційному центрі, за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Клопотань, щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування від учасників не надходило. Враховуючи припис ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі предметом вчинення злочину, знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У даному випадку вказане нерухоме майно є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що до Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області 23.05.2017 під час особистого прийому громадян, звернулась громадянка ОСОБА_4 , з заявою про вчинення кримінального правопорушення про те, що в одному з реабілітаційних центрів, розташованому на території Києво-Святошинського району її сина незаконно позбавили волі невстановлені особи, що спричинило для нього тяжкі наслідки.

Відомості за даним фактом 23.05.2017 року Києво-Святошинською місцевою прокуратурою Київської області були внесені до ЄРДР за № 0000270 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

Слідством встановлено, що ОСОБА_4 звернулась 15.03.2015 року до реабілітаційного центру «Стоп-Зависимость», що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта-Поштова, вул. Зелена, будинок 1, куди віддала свого сина на лікування від наркозалежності. Однак в ході лікування у реабілітаційному центрі здоров`я сина різко погіршилось і він був госпіталізований до Боярської центральної лікарні де і помер.
Києво-Святошинською місцевою прокуратурою було надано запит до Віта-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району щодо діяльності на підконтрольній їм території реабілітаційного центру «Стоп-Зависимость», однак в сільську раду жодних установчих документів на діяльність даного або іншого реабілітаційного центру не надавалось.

В ході допиту заявниці, остання показала, що 16.03.2015 в ночі представники реабілітаційного центру «Стоп-Зависимость» ОСОБА_5 завідувач відділення, ОСОБА_6 старший консультант, ОСОБА_7 черговий консультант приїхали і забрали її сина до центру реабілітації. Після чого ОСОБА_4 приїхала до центру для розмови з завідувачем центру ОСОБА_5 для укладення договору, де заплатила йому 7000 гривень. Так і в подальшому заявниця платила по 7000 гривень у місяць за реабілітацію свого сина.

Потерпілий перебував в реабілітаційному центрі з 16.03.2015 по 26.05.2015, 10.05.2015 йому дозволили побачитись ОСОБА_4 , але при зустрічі були присутні 5 консультантів центру, які не залишали її з сином на одинці, остерігались, що розповість правду про реальний стан справ в центрі. ОСОБА_4 помітила, що її син помітно схуд на 10 кілограм.

22.05.2015 ввечері ОСОБА_4 змогла додзвонитися до одного із консультантів центру, ОСОБА_8 , який посварив її та сказав, щоб вона не турбувалася і що з сином все нормально.

Як заявниці стало відомо із записів у щоденнику її сина, в цей час йому було погано, він знепритомнів, почало боліти в грудях. Працівники центру, не маючи медичної освіти, дали йому таблетку валеріани та зробили укол (який укол не відомо). 23.05.2015 син пролежав з біллю в грудях. Лікаря працівники центру не викликали, заявниці про стан сина не повідомили.

25.05.2015 наречена потерпілого отримала повідомлення від нього з текстом: «сколько меня здесь будут мучить, я скоро умру».

26.05.2015 о 10 годині 06 хвилин потерпілий упав зі сходів 2 поверху (зафіксовано було на камеру, яка була в центрі). Після чого його віднесли в гараж центру, де залишили. Через деякий період викликали швидку допомогу і відвезли в Боярську районну лікарню. Працівники швидкої допомоги, коли побачили стан потерпілого, наполягали на тому, що потрібно негайно зателефонувати батькам пацієнта. ОСОБА_9 та ОСОБА_5 проігнорували це. Батькам не зателефонували і не повідомили, що сталося.

Завідувач відділення реанімації Боярської центральної районної лікарні повідомила, що потерпілий дуже в тяжкому стані, без свідомості. ОСОБА_4 намагалися перевезти сина в іншу лікарню, але завідувач відділення реанімації викликала нейрохірурга з Київської обласної лікарні. Прибулий нейрохірург зробив пункцію та встановив, що в голові кров. З великим зусиллям потерпілого перевезли в обласну лікарню близько 23 години, де його було прооперовано. Але дорогоцінний час було втрачено, від часу падіння та початку крововиливу до проведення операції пройшло 15 годин. 27.05.2015 о 20 годині потерпілий помер.

До матеріалів кримінального провадження була долучена копія договору про надання реабілітації, квитанція про оплату на лікування, копії фотографій працівників центру, копія витягу з медичної картки за 2006 рік потерпілого, копія брошури про діяльність центру, копія розпорядку дня центру, копія списку реабілітантів центру, копія записів щоденника потерпілого за 22, 23, 24, 25 травня 2015 року.

У сторони кримінального провадження з боку обвинувачення було достатньо підстав, обґрунтовано вважати, що у реабілітаційному центрі «Стоп-Зависимость» (РеСенс) збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті людини.
А тому 18.10.2017 року органом досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_10 від 18.09.2017 року був проведений обшук в приватному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_11 і використовується ТОВ "НАРКОЛОГІЧНА КЛІНІКА "РЕСЕНС" з метою відшукання та вилучення слідів вчинення кримінального правопорушення, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті людини, про що прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області був складений відповідний протокол обшуку від 18.10.2017 року.
У даному випадку вказане майно зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого, приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання, оскільки прокурор у судовому засіданні обґрунтував необхідність такого арешту, який необхідний з метою збереження даного майна як речових доказів, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170- 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на:

1) Чотири контейнера, які заповнені медикаментами, упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 1.

2) Медикаменти, які заповнені в ячейках, упаковані та опечатані у конверті № 2.

3) Ноутбук марки «Toshiba», модель «PSPAOE-02V02JRU», с/н X6072240W, разом із зарядним пристроєм, упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 3.

4) Жорсткий диск марки «Hitachi», с/н PBGHLXYL та флеш накопичувач SP 4 gb, упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 4.

5) Мобільні телефони марки:

-Samsung imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ,

-Samsung imei: НОМЕР_3 без акумулятора,

-Sony-Ericsson с/н CB500PQT1P, -Bravis с/н 2,

-Mitsubishi Electric imei: НОМЕР_4 ,

-Nokia imei: НОМЕР_5 з сім картою «Київстар»,

-Nokia №9 чорного кольору,

-Vertu imei: НОМЕР_6 без акумулятора,

-Плеєр чорного кольору, -Фотоапарат Nikon Coolpix L820 с/н 40201244 в чохлі, упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 5.

6) 92 (дев`яносто два) оптичних носія (компакт диска), упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 6.

7) 15 (п`ятнадцять) блокнотів з рукописними записами, упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 7.

8) Пластиковий контейнер з документами, упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 8.

9) 10 (десять) журналів з рукописними записами, упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 9.

10) 6 (шість) папок (ТЕК) заповнені різними документами, упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 10.

11) Мобільні телефони марки:

-MEIZU imei: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ,

-Mi сріблястого кольору, -Lenovo imei: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , з сім картами «Vodofone» та «Київстар»,

-Iphone A1387 чорного кольору,

-Fly imei: НОМЕР_11 , НОМЕР_12 з двома сім картами,

-Інтертелеком SSN: 3EAD6B99,

-KeneKsi imei: НОМЕР_13 , НОМЕР_14 ,

-Iphone imei: НОМЕР_15 упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 11.

12) Дві папки з зошитами, в яких наявні рукописні записи, упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 12.

13) 46 (сорок шість) блокнотів з рукописними записами, упаковані та опечатані у поліетиленовий пакет № 13.

які були вилучені під час проведення обшуку у реабілітаційному центрі, за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1