Єдиний унікальний номер 728/1830/17
номер провадження № 1-кп/728/15/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2018 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої адвоката ОСОБА_7
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, не працюючого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше судимого:
13.06.2016 року вироком апеляційного суду Чернігівської області за ч.1 ст.191, ч.3 ст.191, ст.70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, які передбачають покладення на особу матеріальної відповідальності за товарно-матеріальні цінності на підприємствах, установах і організаціях будь-якої форми власності строком на 2 роки; на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік,
11.07.2017 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ст.ст.70, 71 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, які передбачають покладення на особу матеріальної відповідальності за товарно-матеріальні цінності на підприємствах, установах і організаціях будь-якої форми власності строком на 11 місяців 2 дні
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 на початку серпня 2016 року, перебуваючи в АДРЕСА_3 , зловживаючи довірою ОСОБА_8 , не маючи на меті повернення, повторно, з корисливих мотивів заволодів грошовими коштами в сумі 2500 грн., які остання йому надала і які належать ОСОБА_6 , чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальні збитки на вищевказану суму.
Крім цього, ОСОБА_4 в кінці серпня 2016 року, перебуваючи в АДРЕСА_3 , зловживаючи довірою ОСОБА_8 , не маючи на меті повернення, повторно, з корисливих мотивів заволодів мобільним телефоном марки «Самсунг Гелексі ГТ 7272» вартістю 1499 грн., який остання йому надала для користування і який належить ОСОБА_6 , чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальні збитки на вищевказану суму.
Також, ОСОБА_4 на початку вересня 2016 року, перебуваючи в м.Бахмач, по вул.Соборності, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , не маючи на меті повернення, повторно, з корисливих мотивів заволодів золотою обручкою вагою 2.4 г вартістю 400 грн. за 1 г, яку остання йому надала для користування і яка належить ОСОБА_6 , чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 960 грн.
Також, ОСОБА_4 на початку вересня 2016 року, перебуваючи в м.Бахмач, по вул.Соборності, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , не маючи на меті повернення, повторно, з корисливих мотивів заволодів золотою обручкою вагою 2.1 г вартістю 400 грн. за 1 г, яку остання йому надала для користування і яка належить ОСОБА_6 , чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 840 грн.
Крім цього, ОСОБА_4 всередині вересня 2016 року, перебуваючи в м.Бахмач, по вул.Перемоги, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , не маючи на меті повернення, повторно, з корисливих мотивів заволодів планшетом марки «Самсунг Гелексі ТАБ 3» вартістю 2999 грн., який остання йому надала для користування і який належить ОСОБА_6 , чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальні збитки на вищевказану суму.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому діяннях визнав повністю і суду пояснив, що дат і часу він не пам`ятає, але визнає, що в кінці літа та на початку осені 2016 року він, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , не маючи на меті повернення, заволодів грошовими коштами в сумі 2500 грн., мобільним телефоном, двома золотими обручками та планшетом; гроші витратив на власні потреби, телефон та планшет продав, а обручки здав до ломбарду; в скоєних діяннях щиро кається, просить суд суворо не карати; обіцяв, що не допустить подібних дій у майбутньому; запевнив, що в повному обсязі відшкодує завдані потерпілій збитки; цивільний позов визнав в повному обсязі та згоден відшкодувати ОСОБА_6 матеріальні збитки та витрати на правову допомогу.
Представник потерпілої в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_6 діями ОСОБА_4 завдана матеріальна шкода, яка до цього часу не відшкодована, тому потерпіла заявила цивільний позов на суму 1800 грн., які разом з витратами на правову допомогу в розмірі 2048 грн. просить стягнути з обвинуваченого.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні та цивільний позов, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за доцільне не проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, поясненнями представника потерпілої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .
Крім того, суд з`ясував, що учасники провадження правильно розуміють зміст наданих їм прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Заслухавши обвинуваченого, представника потерпілої, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, заслухавши думку прокурора та захисника, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у повторному заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві) скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, а тому його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.
Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується формально-посередньо, не одружений, але перебуває у фактичних шлюбних відносинах, не працюючий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей, скоїв злочин маючи не зняту та непогашену судимість за попередній злочин.
Суд не бере до уваги висновок органу з питань пробації, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи, його зміст є суперечливим, в деяких частинах він стосується особи, яка взагалі не має відношення до даного кримінального провадження та не містить висновку щодо суспільної небезпеки ОСОБА_4 , ризику скоєння ним нових правопорушень та можливості його виправлення без ізоляції від суспільства.
Як вбачається з положень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
Судом встановлено, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є його щире каяття, часткове відшкодування завданих потерпілій збитків та наявність на утриманні трьох малолітніх дітей.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлені.
Разом з тим, як було встановлено судом, 11.07.2017 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ст.ст.70, 71 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, які передбачають покладення на особу матеріальної відповідальності за товарно-матеріальні цінності на підприємствах, установах і організаціях будь-якої форми власності строком на 11 місяців 2 дні, покарання за яким не відбуте, проте до постановлення вказаного вироку в кінці літа та на початку осені 2016 року вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, тому, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та відсутність тяжких наслідків від скоєного, з огляду на наявність декількох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції вищевказаної статті та застосувати положення ч.4 ст.70 КК України і призначити покарання за сукупністю злочинів, зарахувавши частково відбуте додаткове покарання за попереднім вироком.
При цьому, при вирішенні питання про те, який із передбачених ст.70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд, з урахуванням всіх вищевикладених обставин, вважає за можливе керуватись принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що на думку суду, буде достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, і відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілої.
Розглядаючи заявлений потерпілою цивільний позов, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
З огляду на вищевикладене, суд, керуючись принципом законності, справедливості та диспозитивності, розглядаючи позов потерпілої ОСОБА_6 в межах заявлених вимог та з урахуванням визнання його обвинуваченим, приходить до висновку, що вищевказаний цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заявлена потерпілою матеріальна шкода була встановлена судом і не заперечувалась обвинуваченим.
У зв`язку із задоволенням вищевказаного цивільного позову, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору.
Щодо вирішення питання про відшкодування потерпілій ОСОБА_6 витрат на правову допомогу, то суд приходить до слідуючого висновку.
Згідно з п.1 ч.1ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.
Згідно з положеннями ч.2 ст.120 КПК України, витрати пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач.
Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Повноваження представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 підтверджені Договором про правову допомогу від 27.09.2017 року, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №171 від 24.12.1997 року, ордером серії ЧН № 008492 року від 09.10.2017 року.
Сплату потерпілою ОСОБА_6 2048 грн. за надання правової допомоги підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордера №32 від 17.10.2017 року, яка узгоджується із актом надання юридичних послуг адвоката від 31.10.2017 року.
З огляду на викладене, вимоги потерпілої ОСОБА_6 про стягнення із обвинуваченого на її користь 2048 грн., витрачених на правову допомогу підлягають задоволенню, оскільки вони належним чином документально підтверджені.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11.07.2017 року, остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, які передбачають покладення на особу матеріальної відповідальності за товарно-матеріальні цінності на підприємствах, установах і організаціях будь-якої форми власності строком на 11 місяців 2 дні, зарахувавши частково відбуте додаткове покарання за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11.07.2017 року.
Строк відбування основного покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі рахувати з часу його фактичного затримання.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальних збитків задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1800 (одну тисячу вісімсот) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків та 2048 (дві тисячі сорок вісім) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.
Речові докази по справі:
- мобільні телефони «Самсунг Гелексі ГТ 7272», «Леново S 850», планшет «Самсунг Гелексі ТАБ 3», які передані на зберігання ОСОБА_6 залишити останній, як власнику.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1