Провадження № 1-кс/331/2350/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2018 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника Запорізької міської організації профспілки працівників агропромислового комплексу ОСОБА_3 , представника за довіреністю ОСОБА_4 , слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , розглянувши скаргу на постанову слідчого ОСОБА_5 від 05.03.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001798, внесеного до ЄРДР 25 травня 2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16 квітня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від представника Запорізької міської організації профспілки працівників агропромислового комплексу ОСОБА_3 , надійшла скарга на постанову слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 05.03.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001798, внесеного до ЄРДР 25 травня 2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначила, що 05 березня 2018 року слідчим СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_5 , було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001798 від 25.05.2016 року, у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення. (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Заявник вважає, що постанова про закриття провадження винесена передчасно, досудове розслідування не проведено в повному обсязі, висновки слідчого не відповідають викладеним у постанові, фактичним обставинам кримінального провадження, тому просить слідчого суддю скасувати постанову слідчого від 05.03.2018 року.
У судовому засіданні ОСОБА_3 та представник за довіреністю ОСОБА_4 підтримали вимоги, викладені у скарзі, наполягали на їх задоволені.
Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні вважає, що скарга задоволенню не підлягає, з огляду на те, що розслідування проведено повно та всебічно, оскаржувана постанова є законною.
Слідчий суддя з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, вислухавши пояснення сторін, ознайомившись зі змістом поданої скарги та доданими до неї документами, приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Слідчим суддею встановлено, що 05 березня 2018 року слідчим Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , за результатами розгляду матеріалів кримінального провадження № 0001798 від 25.05.2016 року винесено постанову про закриття кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
В обґрунтування прийняття вказаної постанови, слідчим зазначено, що під час досудового розслідування встановлено, що особа відносно якої порушені інтереси не надходило жодних заяв та особа не була визнана потерпілою. На підставі викладеного, враховуючи, що в ході досудового розслідування виконано всі слідчі дії, направлені на встановлення істини в кримінальному провадженні, однак отримати будь-які об`єктивні дані, які б вказували на наявність в діях посадових осіб ДП «Запорізьке науково дослідний та проектний інститут землеустрою» складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, не виявилось можливим.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2 ст. 284 КПК України).
На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та він зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.
Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Виходячи зі змісту ст. 3 Конституції України, завдань кримінального провадження, що визначені ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Пленум Верховного суду України в постанові від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснив, що конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом є гарантією забезпечення всім сторонам кримінального провадження рівних можливостей щодо здійснення своїх процесуальних прав.
Крім того, Європейський Суд з прав людини у п. 42 рішення від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначив, що за ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Також у п. 111 рішення Європейського Суду з прав людини від 22 лютого 2005 р. у справі «Новоселецький проти України» Суд вказав, що прокуратура є державним органом правової держави, діяльність якого сприяє здійсненню правосуддя, і у випадку недотримання зобов`язань, покладених на цей орган, права, гарантовані Конвенцією, були б позбавлені їх «конкретного та ефективного» сенсу. Одне з таких зобов`язань передбачає те, що сторона, яка постраждала, може сподіватись на уважний та ретельний розгляд її скарг.
Таким чином, суд в ході розгляду скарги представника Запорізької міської організації профспілки працівників агропромислового комплексу ОСОБА_3 на постанову слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження № 0001798 від 25.05.2016 року, не встановив законних підстав для відмови у її задоволенні, оскільки прийняття слідчим процесуального рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, не ґрунтується на вимогах закону та є передчасним, а тому підлягає скасуванню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 214, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу представника Запорізької міської організації профспілки працівників агропромислового комплексу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 05.03.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001798, внесеного до ЄРДР 25 травня 2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, а матеріали даного провадження необхідно повернути до СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП України в Запорізькій області.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1