АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 9 за апеляційною скаргою прокурора у провадженні ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року,
за участю сторін судового провадження:
прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
представника обвинуваченої - ОСОБА_8
обвинуваченої - ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року закрито кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Суд першої інстанції обґрунтував прийняте рішення тим, що відповідно до висновку експерта ОСОБА_9 хворіє на психічну хворобу та в період часу, до якого відноситься діяння, обвинувачена ОСОБА_9 виявила ознаки шизофренії параноїдальної, галюцинаторно-параноїдний синдром і за своїм психічним станом не могла усвідомлювати свої дії та керуватись ними. Окрім того, ухвалою Печерського районного суду від 9 червня 2017 року вже застосовані примусові заходи медичного характеру, у зв`язку з чим ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував той факт, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме № 0004029 від 28 березня 2016 року, проводилась спеціальна перевірка, під час якої не встановлено, що ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знаходиться на обліку у лікаря нарколога та психіатра. Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченої заявив клопотання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 185 КК України, посилаючись на те, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 9 червня 2017 року до ОСОБА_9 застосовані примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки в межах кримінального провадження, яке перебувало на розгляді в Печерському районному суді м. Києва, проводилась стаціонарна комісійна судово-психіатрична експертиза, за висновками якої ОСОБА_9 хворіє на психічну хворобу та в період часу, до якого відноситься діяння, обвинувачена ОСОБА_9 виявила ознаки шизофренії параноїдальної, галюцинаторно-параноїдний синдром і за своїм психічним станом не могла усвідомлювати свої дії та керуватись ними.
Проте, у кримінальному провадженні, яке знаходиться на розгляді Шевченківського районного суду м. Києва, судово-психіатрична експертиза не проводилась, а тому суд повинен був у вказаному кримінальному провадженні призначити судово-психіатричну експертизу з метою встановлення психічного стану обвинуваченої.
Тому прокурор вважає, що судом порушено ст. 409, 413 КПК України, а саме неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а також застосовано закон України, який не підлягає застосуванню.

Захисник ОСОБА_7 на апеляційну скаргу прокурора подав заперечення, в яких просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі.
Захисник зазначає в своїх запереченнях про те, що прокурор ОСОБА_10 не є старшим групи прокурорів та брав участь лише в одному судовому засіданні 12 січня 2017 року, а старший групи прокурорів ОСОБА_11 щодо заявленого клопотання не заперечував, погодившись зі стороною захисту.
Захисник також зазначає, що 4 квітня 2016 року працівниками Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві отримано відомості про затримання ОСОБА_9 працівниками Печерського УП ГУ НП в м. Києві, звернувшись за допомогою до яких, слідчі дізнались, що викрадений планшет перебуває в магазині «Шанель», де його і вилучили. При цьому 5 червня 2016 року слідчим Печерського УП ГУ НП в м. Києві винесено постанову про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_9 .
Щодо твердження прокурора про передчасне судове рішення та відсутності можливості надання часу для підготовки клопотання про проведення стаціонарної комісійної судово психіатричної експертизи, захисник вказує, що воно є надуманим, оскільки 21 квітня 2016 року складено обвинувальний акт, 28 квітня 2016 року прокуратуру повідомлено про дату підготовчого судового засідання, оскаржувану ухвалу постановлено 21 червня 2017 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, захисника, представника обвинуваченої та обвинувачену, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст.. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення у вказаному кримінальному провадженні, не в повній мірі дотримався вищезазначених вимог закону.

Так, з ухвали, яка оскаржуться, вбачається, що судом встановлено, що 28 березня 2016 року приблизно о 18.40 год. ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні ТЦ «Глобус», що за адресою: м. Київ, вул. Майдан Незалежності, буд.2, зайшла до приміщення магазину «еStore.ua», де на вітрині, що зліва від входу, виявила ноутбук «Apple MacBook» моделі «МК4М2 Gold», після чого у ОСОБА_9 виник злочинний умисел направлений на крадіжку чужого майна, а саме вказаного ноутбуку. Реалізуючи свій злочинний умисел, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_9 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, не помітно для відвідувачів та персоналу магазину «еStore.ua», усвідомлюючи протиправність своїх намірів, склала та відключила від мережі виявлений ноутбук марки «Apple MacBook» моделі «МК4М2 Gold» загальною вартістю 32290 грн., який у подальшому заховала під куртку та швидко вийшла з приміщення магазину.

Закриваючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , суд першої інстанції послався на те, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 9 червня 2017 року встановлено, що 28 березня 2016 року приблизно о 19.30 год. ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні магазину «Шанель» по вул. Басейна, 6, в м. Києві, таємно викрала жіночий жакет, артикул Р53402VV6894M9979, вартістю 148 300 гривень, що належить ТОВ «Шанель», після чого взяла з полиці з яким пішла до примірочної кімнати, після чого разом з вказаним вище жіночим жакетом, який знаходився в сумці, що була при ній направилась до виходу із торгового залу магазину "Шанель", та, пройшовши повз касу, не розрахувавшись за вказаний товар, вийшла за межі вказаного магазину, чим довела свій злочинний умисел до кінця.
В межах даного кримінального провадження проводилась стаціонарна комісійна судово-психіатрична експертиза, відповідно до висновку якої ОСОБА_9 хворіє на психічну хворобу та в період часу, до якого відноситься діяння, обвинувачена виявляла ознаки шизофренії параноїчної, галюцинаторно-параноїдний синдром і за своїм психічним станом не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. Вказаною ухвалою до ОСОБА_9 застосовано примусові заходи медичного характеру.
З огляду на вказані обставини, а також враховуючи те, що кримінальні правопорушення ОСОБА_9 вчинила в один день, тобто, 28 березня 2017 року, те, що на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, обвинувачена не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, а отже перебувала у стані неосудності, те, що до обвинуваченої вже застосовані примусові заходи медичного характеру, суд першої інстанції закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , вчинене останньою 28 березня 2016 року приблизно о 18.40 год. в приміщенні ТЦ «Глобус».

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, оскільки вказане судове рішення не ґрунтується на вимогах закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 КК України суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Якщо під час судового розгляду виникли обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними, суд, згідно до положень ст. 509, 332 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання.

Проте, суд першої інстанції, під час розгляду кримінального провадження, встановивши обставини, які дають підстави вважати, що ОСОБА_9 , перебуваючи 28 березня 2016 року приблизно о 18.40 год. в приміщенні ТЦ «Глобус» під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, могла бути в неосудному стані, не призначив експертизу для встановлення психічного стану обвинуваченої на час вчинення кримінального правопорушення, чим допустив істотне порушення вимог КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення .

Крім того, згідно до положень ст.. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Суд першої інстанції в обґрунтування прийнятого рішення послався, як на доказ, на ухвалу Печерського районного суду м. Києвавід 9 червня 2017 року, яка містить посилання на висновок судово-психіатричної експертизи, відповідно до якого ОСОБА_9 хворіє на психічну хворобу та в період часу, до якого відноситься діяння, обвинувачена виявляла ознаки шизофренії параноїчної, галюцинаторно-параноїдний синдром і за своїм психічним станом не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. Разом з тим, судом першої інстанції висновоксудово-психіатричної експертизи, як доказ у даному кримінальному провадженні, сторонами в порядку ст.. 290 КПК України не відкривався, а, крім того, в порушення вимог ст.. 23 КПК України, не досліджувався безпосередньо в судовому засіданні, а тому вказаний висновок експерта не може бути визнаний належним та допустимим доказом у даному кримінальному провадженні.

Одночасно колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на наступне.

В разі встановлення особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки, згідно з положеннями ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Проте, суд першої інстанції питання, передбачені ч. 2 ст. 19 КК України, не вирішив, прийнявши рішення про закриття кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

З огляду на те, що під час апеляційного розгляду кримінального провадженні встановлені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,
У Х В А Л И Л А
Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року, якою кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, закрито, скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________________ ____________________________ __________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3