УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2018 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
представника власника
майна: ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 16 грудня 2017 року про накладення арешту на майно, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 16 грудня 2017 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку транспортного засобу, яким користується ОСОБА_8 , а саме на автомобіль Нyundai i10, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; скетч-картку до сім-картки оператора мобільного зв`язку «МТС» НОМЕР_2 ; скетч-картку до сім-картки оператора мобільного зв`язку «Водофон» НОМЕР_3 .
В ході проведення досудового розслідування, проведеними оперативно-розшуковими заходами було встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень може 6ути причетний мешканець м. Одеси - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий адресою: АДРЕСА_1 , який підтримує тісні відносини з ОСОБА_8 , у користуванні якої знаходиться автомобіль Hyundai і10, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який іноді використовує ОСОБА_10 .
У ході досудового розслідування, 13.12.2017 в період з 20.30 год. до 23.10 год. працівниками СУ ГУНП в Житомирській області, на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира про надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу, яким користується ОСОБА_8 , був проведений обшук автомобіля Hyundai і10, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час якого виявлено та вилучено: автомобіль Hyundai і10, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; скетч-картка до сім-картки оператора мобільного зв`язку «МТС» НОМЕР_2 ; скетч-картка до сім-картки оператора мобільного зв`язку «Водофон» НОМЕР_3 .
Розслідуванням вчиненого кримінального правопорушення встановлено, що вилучене майно під час проведення обшуку транспортного засобу, яким користується ОСОБА_8 , а саме скетч-картки та автомобіль Hyundai і 10, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є речовими доказами злочину, засобами та знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом та отримане за рахунок від вчиненого злочину.
У зв`язку з наведеними обставинами слідчим ставилося питання про арешт вказаного майна.
В обгрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження представник ОСОБА_7 стверджує, що власник майна - ОСОБА_8 зверталась з заявою на ім`я голови Корольовського районного суду м. Житомира про отримання відомостей та копії постанов стосовно її автомобіля, але на її адресу мешкання відповіді не надійшло. 03.03.2018 року ОСОБА_8 звернулась до адвоката ОСОБА_7 за допомогою у розшуку свого автомобіля і у разі інформації про арешт автомобіля скасувати його. Вона, ОСОБА_7 ,, знайшла ухвалу про арешт автомобіля Hyundai і10, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в Єдиному реєстрі судових рішень 03 03.2018 року. Ухвала слідчого судді Королівського районного суду М; Житомира від 16.12.2017 року не отримана ОСОБА_8 до теперішнього часу, а тільки 03.03.2018 року текст ухвали отримане адвокатом ОСОБА_7 , що унеможливило вчасно звернутись з апеляційною скаргою.
В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_8 всупереч ч.2 ст. 172 КПК України не було викликано до судового засідання під час розгляд клопотання про арешт майна. ОСОБА_8 не є підозрюваною у вказаному кримінальному провадженні, не була затримана і придбала автомобіль 15.04.2015 року, задовго до вказаного злочину, коли ще була зареєстрована у м. Донецьк. Підозрюваний ОСОБА_10 жодного разу не знаходився а ні в квартирі, та в автомобілі ОСОБА_19 і ніколи не використовував її автомобіль ОСОБА_8 . Навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. Суддя в ухвалі не обґрунтував висновок про необхідність застосування арешту на автомобіль. Крім того, обшук автомобіля проводив старший слідчий СУ ГУНП в Житомирський області майор поліції Гонгало, який не мав права проводити обшук, оскілки його прізвище не було зазначено в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку автомобіля. В протоколі обшуку не було зазначено про вилучення автомобіля.
В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити. Щодо питання про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді пояснила, що фактично його не пропустила, оскільки копії ухвали нею та її довірителькою отримано 03.03.2018 року, а апеляційну скаргу подано 07.03.2018 року.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, пояснив, що зазначене майно є речовим доказом по справі, а саме на його думку придбане на кошти, отримані від вчинення підозрюваними по кримінальному провадженню, в тому числі і ОСОБА_12 , а не тільки ОСОБА_10 , інших кримінальних правопорушень, які почали вчиняти ще в 2015 році. Просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Згідно п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Відповідно абз.2 ч.3 ст.395 КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді, остання постановлялась у відсутність власника арештованого майна - ОСОБА_8 . Виходячи з матеріалів судового провадження, вбачається, що остання копію спірної ухвали слідчого судді не отримавала, оскільки в матеріалах судового провадження (а.с.23) міститься конверт з копією ухвали слідчого судді, яка направлялась ОСОБА_8 по місцю її проживання, але повернулася до місцевого суду. Тому вбачаються підстави вірити апелянту представнику власника майна адвокату ОСОБА_7 , що оскаржувана ухвала слідчого судді від 16.12.2017 року не була отримана ОСОБА_8 , а тільки 03.03.2018 року текст ухвали отримано нею, адвокатом ОСОБА_7 , і апеляційна скарга подана 07.03.2018 року.
Таким чином апеляційний суд вважає, що апелянтом не пропущено строк на апеляційне оскарження даної ухвали.
Що стосується доводі апелянта по суті апеляційної скарги, то слід зазначити, що вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду ухвали слідчого судді.
Так відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України - слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
З аналізу наведених норм та матеріалів, доданих до клопотання про накладання арешту вбачається, що розглядаючи таке клопотання, слідчий суддя прийшов до не обгрунтованого та помилкового висновку про необхідність його задоволення.
В ході проведення досудового розслідування, проведеними оперативно-розшуковими заходами було встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень може 6ути причетний мешканець м. Одеси - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий адресою: АДРЕСА_1 , який підтримує тісні відносини з ОСОБА_8 , у користуванні якої знаходиться автомобіль Hyundai і10, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який іноді використовує ОСОБА_10 .
Обшук автомобіля Hyundai і10, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проводився на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 08.12.2017 року.
Крім того, виходячи зі змісту ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 08.12.2017 року про надання дозволу на проведення обшуку автомобіля Hyundai і10 не наведено жодних об`єктивних обставин, які б давали підстави вважати, що власник майна ОСОБА_8 має будь-яке відношення до вчинених злочинів чи вказаний автомобіль використовувався як знаряддя злочинів чи містить сліди їх вчинення, а також набутий від злочинів.
Прокурор в судовому засіданні не зазначив про те, що арештоване майно містить на собі будь-які сліди вчинених підозрюваними злочинів чи будь-яким іншим чином причетне до даного кримінального провадження
Колегія суддів звертає увагу, що згідно протоколу обшуку вказаного автомобіля від 18.12.2017 року крім скетч-карток до сім-карток операторів мобільного зв`язку в ньому не було виявлено жодних предметів чи речей, які б мали пряме відношення до вчинених злочинів чи знаряддя їх вчинення. До того ж, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не обгрунтував, яким саме чином, можливі тісні стосунки можливо причетного до злочинів ОСОБА_10 з власником майна - ОСОБА_8 доводять, що її автомобіль Hyundai і10, є знаряддям кримінальних правопорушень, а також не навів жодних доказів, що ним інколи користується ОСОБА_10 .
Таким чином апеляційний суд вважає, що ухвала про задоволення клопотання слідчого постановлена слідчим суддею на припущеннях без надання органом досудового розслідування належних та допустимих доказів обгрунтованості такого клопотання..
Таким чином, підстав обмежувати власника в його праві на перелічене в клопотанні майно колегія суддів не вбачає.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 частково заслуговують на увагу, і вбачаються підстави у відповідності до положень ст. 497 КПК України для її часткового задоволення та скасування ухвали слідчого судді в частині накладення арешту майна на автомобіль, скетч-карток до сім-карток операторів мобільного зв`язку з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 16 грудня 2017 року про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку транспортного засобу, а саме на автомобіль Нyundai i10, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; скетч-картку до сім-картки оператора мобільного зв`язку «МТС» НОМЕР_2 ; скетч-картку до сім-картки оператора мобільного зв`язку «Водофон» НОМЕР_3 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про накладення арешту на автомобіль Нyundai i10, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_8 , а також на скетч-картку до сім-картки оператора мобільного зв`язку «МТС» НОМЕР_2 ; скетч-картку до сім-картки оператора мобільного зв`язку «Водофон» НОМЕР_3 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: