справа № 278/5010/14-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2017 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 , за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 , розглянув кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольське Козятинського району Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, --
Згідно пред`явленого, підтриманого і не змінюваного в суді обвинувачення органи досудового розслідування інкримінують ОСОБА_13 , те, що він 11 липня 2014 року маючи умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 11 години 40 хвилин, таємно переслідуючи останнього, на зупинці громадського транспорту "Універмаг", що на вул. Київській в м. Житомирі, сів у маршрутне таксі сполученням м. Житомир с. Зарічани.
Близько 12 год. ОСОБА_13 вийшов із вказаного маршрутного таксі поблизу зупинки громадського транспорту "Криничка", що в с. Зарічани, Житомирського району, та зайшов на територію ТОВ "Житомирська дорожньо-будівельна колона", що розташоване за адресою: с. Зарічани, вул. Цюрупи, 4, Житомирського району.
Знаходячись на території вказаного ТОВ, ОСОБА_13 переслідував рух ОСОБА_14 від зупинки громадського транспорту "Криничка" до місця його проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на умисне вбивство ОСОБА_14 , ОСОБА_13 близько 12 год. 17 хв. через хвіртку зі сторони вул. Цюрупи с. Зарічани зайшов на територію подвір`я вказаного домоволодіння, після чого проник до будинку у якому проживав ОСОБА_14 .
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_14 , ОСОБА_13 з хуліганських мотивів, тобто без будь-яких видимих причин, на ґрунті явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, діючи з особливою зухвалістю у приміщенні даного будинку умисно наніс невстановленим слідством ножем декілька ударів в розташування життєво важливих органів потерпілого, а саме грудну клітину зліва та шию, і таким чином умисно його вбив.
Відповідно до висновку експерта №673 від 18.08.2014, смерть ОСОБА_14 настала внаслідок гострої крововтрати як ускладнення ран на шиї, тулубі з ушкодженням лівої загальної сонної артерії, біля серцевої сорочки, серця, діафрагми, печінки.
Дії обвинуваченого були кваліфіковані за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині ОСОБА_14 вчиненому з хуліганських мотивів.
Допитаний в ході розгляду справи обвинувачений ОСОБА_13 дав показання якими заперечував свою причетність до інкримінованого злочину. Загиблого не знав і з ним будь яких стосунків не підтримував. Дійсно, з мобільного телефону дзвонив до ломбардів, аби придбати вироби із золота. Даний мобільний телефон робочий. Ним користується спільно з жінкою. Не знайшовши нічого цікавого придбав виріб із золота в банку. В с. Зарічани є люди, які займаються обробкою каміння, в тому числі за його зверненням. У зв`язку із цим, відвідує даний населений пункт. Маршрутним таксі не користується. В кінці липня його викликали в міліцію і він відразу з`явився. Давав показання і відразу послугами адвоката не користувався, бо не бачив у цьому потреби. Дії працівників міліції у згадуваний день, вважає, неправомірними, адже не давали можливості вийти та погрожували негативними наслідками невизнання вини. Після вилучення автомобіля з нього зник реєстратор.
В ході розгляду справи за ініціативою учасників судового провадження судом були досліджені усі надані такими сторонами докази, в тому числі призначені усі заявлені сторонами експертизи.
За показаннями потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_15 вони обставин виникнення злочину не бачили. Про його наслідки були повідомлені в день вбивства. В родині загиблий характеризувався позитивно. Відігравав високо значиму роль, як брат, син та батько, відповідно. Спричиненим злочином були порушені нормальні зв`язки у родині, спричинено не оціненої шкоди.
Потерпілі вважають, що даний злочин вчинив саме обвинувачений.
Наданий обвинуваченим відеозапис з його зображенням біля автомагазину, належного матері останнього, який начебто підтверджує його алібі, потерпілі вважають підробленим.
Потерпілими заявлені цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_13
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 просили суд стягнути з обвинуваченого 16 564,44 гривень майнової та 30 000 гривень моральної шкоди (а.с.77 82 т.1).
ОСОБА_10 до обвинуваченого заявила вимоги морального характеру на загальну суму 500 000 гривень (а.с.83 84 т.1).
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просили стягнути з обвинуваченого спричинену моральну шкоду на суму 200 000 та 100 000 гривень, відповдіно (а.с.85 86; а.с.77 88 т.1).
Аналіз даних доказів дають підстави суду стверджувати, що їх показання не викривають винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого діяння, а висловлені твердження спираються лише на здобуті стороною обвинувачення матеріали.
У ході розгляду справи за клопотанням прокурора судом було досліджено наступну групу доказів.
--рапорт оперативного чергового Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області № 3383 від 11.07.2014 року про реєстрацію повідомлення від ОСОБА_16 про виявлення трупа ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.85, т.5);
--протокол огляду місця події від 11.07.2014 року яким у домоволодінні по АДРЕСА_3 на підлозі посеред коридору виявлено труп ОСОБА_14 (а.с.86-104), план-схема до нього на якій зображено схему домоволодіння та місця розташувань предметів побуту у ньому (а.с.105, т.5) та фототаблиця до протоколу ОМП із зображеннями: зазначеного домоволодіння; входу до нього; розміщення речей та предметів на території домоволодіння; загального вигляду відбитків взуття; загального вигляду входу до будинку; виявленого при вході в будинок взуття; розміщення речей та предметів у будинку; вигляду відбитку слідів низу взуття на підлозі будинку; розміщення речей та предметів у ванній, кухонній та житловій кімнатах, загального вигляду трупа ОСОБА_14 та тілесних ушкоджень на ньому; кров`яних слідів взуття на підлозі в будинку (а.с.106-126, т.5);
--акт про застосування службового собаки від 11.07.2014 року згідно із яким кінолог застосував службового собаку по сліду, взявши слід від початку лісу, 200 метрів по чагарниках, де вийшовши на стежку виявлено сліди взуття, ідентичні тим, що виявлені на місці злочину, та після проходження по стежці ще близько 800 метрів, вийшовши на дорогу сполученням "Житомир Бердичів". Слід було втрачено через інтенсивний рух транспорту (а.с.127, т.5);
--протокол огляду трупа ОСОБА_14 від 11.07.2014 року, в якому описується вигляд трупа станом на час дослідження, предмети (прикраси), що знаходились на ньому, характер та локалізація тілесних ушкоджень (а.с.128-129, т.5);
--висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14 № 673 від 20.08.2014 року (а.с.131-137, т.5), яким встановлено, що безпосередньою причиною смерті ОСОБА_14 явилась гостра крововтрата, як ускладнення ран на шиї, тулубі з ушкодженням лівої загальної сонної артерії, білясерцевої сорочки, серця, діафрагми, печінки, всього 11 ран, що підтверджується виявленням вищевказаних тілесних ушкоджень та даними судово-гістологічної експертизи (серце, печінка, нирка - ішемія, анемія). Тобто, тілесні ушкодження виявлені на трупі знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_17 та характеристика вищевказаних ушкоджень виключне можливість нанесення їх самому собі. Яких-небудь тілесних ушкоджень та інших ознак, котрі б свідчили про переміщення тіла потерпілого після заподіяння тілесних ушкоджень при проведенні судово-медичної експертизі трупа виявлено не було. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий спирт в концентрації 1,10%, що на час смерті відповідало б легкому алкогольному сп`янінню.
Даний масив матеріалів підтверджують факт вчинення вбивства, спричинені при цьому тілесні ушкодження, причину смерті та місце виявлення трупу.
Під час провадження у справі захисником був наданий протокол добровільної видачі від 1 квітня 2015 року згідно із яким останній отримав від ОСОБА_18 , тобто матері обвинуваченого, накопичувач (жорсткий диск) до відеореєстратора марки "Western Digital", модель "WD 20TARX-00PASBO", серійний номер WCAZAF346548, що зберігає зафіксований відеозапис із зовнішньої стаціонарної відеокамери, яка встановлена в будівлі магазину "Автоальянс" по вул. Небесної Сотні № 48-а в м. Житомирі, в тому числі відеозапис здійснюваний 11 липня 2014 року. За переконанням сторони захисту він підтверджує алібі обвинуваченого (а.с.153 т.2).
Після цього, задля повного дослідження усіх обставин даної справи судом було дано доручення на проведення слідчих дій, а саме вилучення відео реєстратора, який працював у комплекті із згадуваним жорстким диском. Протоколом від 7 грудня 2015 року такий реєстратор був вилучений та направлений на дослідження (а.с.43 т.4).
Судом було досліджено протокол огляду предметів від 5.04.17 року, згідно якого було оглянуто жорсткий диск "Western Digital", серійний номер "WCAZAF346548", відеореєстратор "HIKVISION", серійний номер "428417529", диск з серійним номером "е DL 403010611A03" (а.с.234-238, т.6) і зроблено з нього копію (а.с.239-246, т.6).
Представник потерпілих адвокат ОСОБА_11 надав суду наступні матеріали:
--лист-відповідь андрушівської обсерваторії про настання та час тривалості громадянський присмерків у м. Житомирі в період з 28 березня по 3 квітня та 10-12 липня 2014 року та додаток до неї у вигляді таблиці з інформацією про час сходу сонця, початок та тривалість громадянських присмерків у названі періоди часу (а.с.110-111, т.7);
--лист-відповідь Житомирського технологічного коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури від 2.06.2017 року згідно якого заняття в даному коледжі протягом 2014 року розпочинались о 8 годині 30 хвилин та зміни протягом 2014 року не відбувались (а.с.116, т.7);
--лист-відповідь Управління транспорту і зв`язку Житомирської міської ради від 6.06.2017 року, яким повідомлено про перевізників, що обслуговують ділянку по вул. Небесної Сотні від вул. Лесі Українки у м. Житомирі та маршрути, що проходять на даній ділянці місцевості. Також, даним листом повідомляється, що у режимі маршрутного таксі час руху автобусів фіксується на початкових та кінцевих зупинках і рух транспортних засобів у запитуваний час розпочинався з 5 години 00 хвилин до 23 години 00 хвилин (а.с.117, т.7).
Відповідно до висновку експерта № 9-1/345К; 9-2/37ФП від 28 квітня 2016 року (а.с.156-160, т.4), за наслідками проведення повторної комплексної судової комп`ютерно-технічної, фототехнічної, технічної експертизи відеозвукозапису згідно із ухвали суду від 9 вересня 2015 року, встановлено наступне.
1.Жорсткий диск Western Digital WD20EARX-00PASB0 2Tb s/n:WCAZAF346548, у періоди: з 19.06.14 18:09:48 по 31.07.14 11:10:26; з 14.04.15 07:57:26 по 14.04.15 13:12 (згідно журналу подій відеореєстратора), використовувався у складі відеореєстратора "HIKVISION" DS-7108HWI-SL s/n: 428417529 у якості накопичувача інформації на який записувались відеозаписи з камер відеоспостереження.
2.Відповісти на питання: "Чи являється оригіналом накопичувач до відеореєстратора на жорстких магнітних дисках Western Digital, мoдeль : WD20EARX-00PASBO, серійний номер WCAZAF346548?" не представляється можливим у зв`язку з відсутністю ознак оригінальності вказаного жорсткого диску.
3.На момент дослідження 29.03.16 14:25, у наданому відеореєстраторі "HIKVISION" DS-7108HWI-SL s/n: 428417529, виявлено наступні показники дати та часу, а саме: 29.03.16 13:27. На момент дослідження, системний час відеореєстратора відрізняється від фактичного часу на 1 годину 2 хвилини. Згідно даних журналу подій, виявленому на жорсткому диску Western Digital WD20EARX-00PASB0 2Tb s/n:WCAZAF346548, в якому міститься інформація за періоди: з 19.06.14 18:09:48 по 31.07.14 11:10:26; з 14.04.15 07:57:26 по 14.04.15 13:12:08, записів про зміни дати та часу не виявлено. Журнал подій відеореєстратора, за періоди: з 19.06.14 18:09:48 по 31.07.14 11:10:26; з 14.04.15 07:57:26 по 14.04.15 13:12:08, було експортовано у 10 файлів з назвами "Журнал подій_(номер).txt" та записано на диск для лазерних систем зчитування, що додається до висновку експерта, як додаток 2.
У верхньому лівому куті кадру наявний індикатор, який вказує на дату та час здійснення відеозапису. Вказана дата та час здійснення відеозапису залежить від внутрішніх налаштувань дати та часу відеореєстратора на момент відеозапису.
4.О 12:20:07 (згідно дати вказаної на відеозаписі) зафіксовано появу та зупинку в полі зору відеокамери автомобіля синього кольору марки "Volkswagen Т5" (пікап). З автомобіля вийшла особа атлетичної статури, одягнена в світлу теніску та темні брюки. О 12:21:36 (згідно дати вказаної на відеозаписі) особа атлетичної статури, яка одягнена в світлу теніску та темні брюки сіла в автомобіль синього кольору марки "Volkswagen Т5" (пікап) та виїхала з поля зору відеокамери.
Експерти, що проводили дану експертизу були допитані в суді, дали наступні показання і роз`яснення щодо проведених досліджень.
-- ОСОБА_19 зробити більш якісніше фото особи, на досліджуваному відеозаписі, не представилось можливим. При проведенні експертиз були використані усі технічні методи, що існують на сьогоднішній день, Якість зображення особи, що фігурує на досліджуваних відеозаписах, не достатня для проведення ідентифікації. З цих же причин неможливо встановити вік особи.
-- ОСОБА_20 дати відповідь на запитання щодо оригінальності жорсткого диску не є можливим, у зв`язку з відсутністю (невідомістю) ознак його оригінальності. Згідно журналу подій відеореєстратора зміни у нього не вносились і такі зміни без подальшого вияву внести у нього неможливо. У разі зміни часу у відеореєстраторі це буде відображено у журналі подій. Те, що системний час відеореєстратора на годину відрізняється від фактичного може бути пов`язано з переходом на літній/зимній час. За період з 14.03.2014 року по 19.06.2014 року журнал подій відсутній. Чи співпадав час на досліджуваному відео з реальним часом встановити не є можливим у зв`язку з відсутністю компетенції по даному питанню.
Аналіз показань обвинуваченого, потерпілих, даного висновку, показань експертів та матеріалів наданих представником потерпілих, у сукупності із аналізом подій відображених на відео реєстраторі автомагазину "АВТО АЛЬЯНС", здійснених потерпілими з демонстрацією відео файлів, на переконання суду, спростовують алібі обвинуваченого, оскільки дійсно і це суд вважає достатньо підтвердженим, переведення часу із зимнього на літній на весні 2014 року у згадуваному реєстраторі не відбувалось, а отже і поява обвинуваченого об 12 годині 20 хвилин 11 липня 2014 року біля автомагазину на вулиці Героїв Небесної сотні в м. Житомирі не підтверджена. Суд погоджується із версією потерпілих, що дійсний час на реєстраторі із зображенням обвинуваченого мав, приблизно о 13 годині 20 хвилин.
Одночасно, суд вважає безпідставними твердження потерпілих про підроблення згадуваних відеозаписів відео реєстратора, адже досліджені судом докази таких висновків не містять. Інших і підтверджуючих таку позицію потерпілої сторони доказів суду надано не було, легітимність відео зображень не спростована, а навпаки підтверджена тим самим аналізом перебігу подій здійсненим потерпілими у судовому засіданні із демонстрацією відео файлів у сукупності із інформацією про рух громадського транспорту, сходу та заходу сонця початку роботи установ у місці здійснення відеозапису.
Приймаючи рішення по даній групі доказів, суд вирішує і наступне. Консультативний висновок судового експерта № 02/16 з питань обліку часу у автоматизованих системах від 30 травня 2016 року (а.с.187-192, т.4), проведений за клопотанням захисника, суд визнає недопустимим доказом, який не може бути використаний при ухваленні рішення, адже отриманий з порушенням ст. ст. 84, 86 КПК України. За таких обставин, відповідне клопотання представника потерпілих (а.с.2 3 т.5) підлягає до задоволення.
Також, судом було досліджено наступне:
--клопотання слідчого від 1.08.2014 року до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира про тимчасовий доступ до автомобіля марки "Volkswagen", модель "Тransporter", реєстраційний номер " НОМЕР_1 " (а.с.137-138, т.6); ухвала слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 4.08.2014 року про надання дозволу на тимчасовий доступ та вилучення вищевказаного автомобіля (а.с.139, т.6);
--протокол тимчасового доступу до речей і документів від 11 серпня 2014 року та протокол огляду місця події, якими з автомобіля марки "Volkswagen", модель "Тransporter", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", вилучено килимок, що знаходився перед водійським сидінням (а.с.140-142, т.6); додаток до даного протоколу: опис вилучених речей і документів (а.с.143,т.6) та фототаблиця на якій зображено: вигляд автомобіля та його салону, водійських дверцят, килимок під сидінням водія (а.с.144-156, т.6);
--протокол огляду транспортного засобу від 26 серпня 2014 року яким зафіксовано хід огляду автомобіля марки "Volkswagen", модель "Transporter", реєстраційний номер " НОМЕР_1 " (а.с.50-55, т.6); додаток до даного протоколу фототаблиця на якій зображено вигляд зазначеного автомобіля, проводів під панеллю в салоні автомобіля, місце знаходження блоку системи сигналізації та сам блок (а.с.56-61, т.6).
--свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії " НОМЕР_2 автомобіля марки "Volkswagen", модель "Transporter", реєстраційний номер " НОМЕР_3 ", зареєстрованого за ОСОБА_18 (а.с.210, т.2);
--розписка ОСОБА_21 від 26.08.2014 року про отримання від слідчого автомобіля марки "Volkswagen", модель "Тransporter", реєстраційний номер " НОМЕР_1 " (а.с.157, т.6).
В суді були допитані поняті ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , присутні при огляді автомобіля обвинуваченого після його затримання. Вони повідомили суду, що огляд проводили працівники міліції, дивились килимок водія. Відео реєстратора не бачили. Було складено протокол і на цьому подію завершено.
Працівники міліції ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , дали суду показання, якими зазначили, що деякі слідчі дії проводили або приймали у них участь. До обвинуваченого не застосовували будь-якого тиску. Під час огляду автомобіля "ФОЛЬКСВАГЕН Т 5" відео реєстратора в автомобілі не було.
ОСОБА_26 , дав суду показання про те, що був понятим під час вилучення якихось речей в управлінні міліції. Там був обвинувачений. Не бачив аби на нього чинився тиск.
ОСОБА_27 , зазначив, що як оперативний працівник проводив опитування ОСОБА_28 . Його пояснення різнились між собою. Були не логічними і суперечили наявній оперативній інформації. До нього будь-якого тиску застосовано не було. Після опитування слідчий затримав його як підозрюваного.
--висновок спеціаліста ВІОС УКЗ УМВС України в Житомирській області від 16.07.2015 року з додатками про результати перевірки відомостей, викладених обвинуваченим ОСОБА_13 щодо можливих неправомірних дій окремих працівників УМВС України в Житомирській області, яким такі доводи не знайшли свого підтвердження (а.с.81-91, т.3)
Крім цього, судом досліджено наступне:
--протокол затримання ОСОБА_13 від 31.07.2014 року з яким останній не погодився так як вважав, що для цього немає жодних законних підстав та у ході якого проведено його обшук (а.с.112-115, т.6).
--постанова слідчого про призначення захисника для здійснення захисту за призначенням від 31.07.2014 року, яким для здійснення захисту ОСОБА_13 залучено захисника (а.с.116-117, т.6).
--лист директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Житомирській області №05-22/241 від 8.09.2015 року стосовно отримання центром об 20 годині 36 хвилин 31 липня 2014 року постанови слідчого про призначення захисника ОСОБА_13 та видача доручення на здійснення його захисту адвокатові об 20 годині 40 хвилин того ж дня (а.с.210, т.3);
--доручення для здійснення захисту за призначенням від 31.07.2014 року, яким захисником ОСОБА_13 призначено адвоката ОСОБА_29 (а.с.118, т.6).
--заява ОСОБА_13 від 1.08.2014 року про відмову від адвоката за призначенням ОСОБА_29 (а.с.119, т.6).
--постанова слідчого від 1.08.2014 року про призначення захисника підозрюваному ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_30 (а.с.120-121, т.6).
--висновок експерта № 8-98п від 30 липня 2015 року (а.с.9-16, т.4) за наслідками проведення судової психологічної експертизи, ініційованої за клопотанням прокурора. Встановлено наступне. У відеозаписі у файлі "MOV023" за участю ОСОБА_13 відсутні ознаки здійснення на нього психологічного чи фізичного впливу з боку осіб, які приймали участь у проведенні процесуальної дії (допиту).
У поведінці ОСОБА_13 під час проведення з ним 31.07.2014 року процесуальної дії (допиту) із застосуванням відео зйомки наявні психологічні особливості, що властиві для самостійного надання показів.
Аналіз даної групи доказів, у сукупністю із показаннями обвинуваченого, суд вважає, не підтверджують закиди останнього про втрату відео реєстратора після огляду автомобіля працівниками міліції, а отже вони судом до уваги, як такі, не приймається. Мало того, повідомлена інформація обвинуваченого про те, що реєстратор не працював адже в ньому була відсутня карта пам`яті, на переконання суду, жодного доказового значення для даного провадження не має.
Крім цього, показання свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 у сукупності із висновками згадуваної перевірки та матеріалами справи спростовують посилання останнього на незаконні методи проведення допиту, що за версією обвинуваченого мали місце в день його затримання.
Суд вважає є недопустимими показання свідка ОСОБА_27 надані ним у судовому засіданні, стосовно обставин подій повідомлених йому ОСОБА_13 , тобто показання з чужих слів, що мали місце в день затримання у відповідності до положень ч. 7 ст. 97 КПК України, а так само і висновок експерта № 8-98п від 30 липня 2015 року, в частині щирості/нещирості його показань при такому допиті. Саме тому, такі показання при ухваленні вироку та висновок експерта у відповідній його частині не можуть бути використані, як недопустимі.
Дружина обвинуваченого ОСОБА_21 , дала показання, якими стверджувала, що її чоловік спокійний не конфліктний. З ОСОБА_31 була знайома, адже працювали певний час разом. Будь-яких більших ніж колеги стосунків ніколи не було із загиблим. В 2014 році у чоловіка мав бути ювілей, і вирішили придбати виріб з дорогоцінного металу. Для цього телефонували по ломбардах і підшуковували, щось цікаве. Знала, що ОСОБА_32 працював у ломбарді. Також телефонувала і до нього, але розмови не відбулось. В подальшому придбали злиток золота у банку. Якось, випадково, заходила на інтернетсторінку ОСОБА_33 у соціальних мережах.
Свідок ОСОБА_34 , повідомив, що обвинувачений є зятем. Знав загиблого, адже працював з ним певний час. Між загиблим та дочкою свідка ніколи не було більших ніж робочих стосунків. Про загибель ОСОБА_32 дізнався по роботі.
Свідок ОСОБА_35 , повідомила, що працювала касиром у банку. Не пам`ятає чи продавала у певний день банківське золото.
Разом із показаннями даного свідка судом було досліджено:
--квитанцію № 77278258 від 28.07.2014 року прим. 1 Житомирського відділення № 1 АТ "СБЕРБАНК РОСІЇ" про здійснення операції з купівлі-продажу банківського металу "XAU" клієнтом ОСОБА_21 на суму 51 890,00 гривень (а.с.127, т.3)
--квитанцію № 77278258 від 28.07.2014 року прим. 2 Житомирського відділення № 1 АТ "СБЕРБАНК РОСІЇ" про здійснення операції з купівлі-продажу банківського металу "XAU" ОСОБА_21 на суму 51 890,00 гривень (а.с.232, т.2);
--реєстр продажу банківських металів за 28.07.2014 року у Житомирському відділенні № 1 АТ "СБЕРБАНК РОСІЇ" згідно якого 28.07.2014 року було продано банківський метал "XAU" на суму 51 890,00 гривень (а.с.128, т.3);
--особовий листок по обліку кадрів у Житомирському відділенні № 1 АТ "СБЕРБАНК РОСІЇ" працівника ОСОБА_36 (а.с.129, т.3).
--протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 15 липня та 7 серпня 2014 року згідно яких слідчим отримано інформацію від Житомирської філії "ПАТ "Укртелеком" по телефонному номеру НОМЕР_4 та НОМЕР_5 у період з 8.07.2014 року по 9.07.2014 року; додаток до даного протоколу: опис речей і документів, які були вилучені, а саме інформація про телефонні з`єднання абонента по зазначеному номеру телефону в зазначений проміжок часу з якого вбачається, що з телефону обвинуваченого здійснювався виклик телефону закріпленого за ломбардом у якому працював загиблий ОСОБА_32 (а.с.30 39, т.6);
--довідка УТОЗ УМВС України в Житомирській області від 12.09.2014 року, згідно якої аналізом отриманої роздруківки по мобільному телефону з сім-картою НОМЕР_6 , належної ОСОБА_21 , встановлено, що остання з даного мобільного телефону не підтримувала зв`язок з номерами ломбардів: НОМЕР_4 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 (а.с.40-41, т.6).
--відомості ПТ "Ломбард Україна" від 1.09.2014 року стосовно того, що обвинувачений у період часу з 1.07.2009 року по 1.09.2009 року до ломбардних відділень даного Товариства не звертався (а.с.71, т.6);
Аналіз даної групи доказів, разом з показаннями обвинуваченого та свідка ОСОБА_21 , суд вважає, підтверджує доводи сторони захисту про підшуковування та врешті придбання дорогоцінних виробів родиною обвинувачення. Підтверджують показання обвинуваченого та його дружини щодо стосунків між загиблим та дружиною обвинуваченого. Крім цього, освітлена інформація підтверджує і твердження прокурора про наявність телефонних викликів адресованих ПТ "ЛОМБАРД Україна" з телефону, яким користується в тому числі обвинувачений.
Допитані свідки ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 та ОСОБА_40 , колеги по роботі загиблого, повідомили, що останній був доброю не конфліктною людиною та гарним керівником. Хто міг його вбити не знають. Відомо, що на робочі телефони ломбардів були дзвінки задля з`ясування чи є ОСОБА_41 на місці. Телефонувала особа чоловічої статі віком 30 40 років. Хто саме телефонував не знають.
Показання даних свідків, позитивно характеризують загиблого як керівника. Надані показання таких свідків підтверджують ніким не спростовувану інформацію про телефонні дзвінки на його адресу. Обставин вчинення злочину, таким свідкам не відома.
Свідок ОСОБА_42 , працівник підприємства ТОВ "ЖДБК", де розташована стоянка вантажівок, дав показання, якими зазначив, що видавав працівникам міліції відеозаписи камер спостереження. Час на відео різниться із реальним часом.
ОСОБА_43 , працівник спортивного комплексу "ЛАЙФ ФІТНЕС" повідомив суду, що дійсно видавав працівникам міліції відеозапис камер спостереження даного закладу. Відео не відображає точного часу. Похибка в декілька хвилин.
--протокол огляду місця події від 6.08.2014 року, у якому зафіксований огляд території в с. Зарічани Житомирського району Житомирської області, на якій розташовані: ТОВ ЖДБК "TIR", домоволодіння АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 , та можливі входи і виходи до/із зазначених об`єктів нерухомості (а.с.161-165, т.5); план схема до нього на якій зображені дані будівлі та об`єкти, які розташовані поруч (а.с.166, т.5); фототаблиця до даного протоколу ОМП на якій зображено: вигляд заїзду на територію названого Товариства, вигляд даної території та місця розташування камери відеоспостереження (а.с.167-170, т.5);
--протоколи доступу до речей і документів 28 липня 2014 року та протокол огляду місця події від 3 жовтня 2014 року. В ході даних слідчих дій було оглянуто місця розташування камер спостереження підприємства "ДКС", кафе бару "ЧАКО", магазину "ЧИСТЮЛЯ" в м. Житомирі по вулиці Героїв Небесної сотні (раніше Московська) та Київської, вилучено відеозаписи із таких камер, а також вилучено відеозаписи із камери відео спостереження ТОВ "ЖДБК" в с. Зарічани (а.с.197 229 т. 5).
--запит прокурора у кримінальному провадженні та відповідь головного редактора Інтернет видання "Житомир інфо" стосовно публікації 1 березня 2014 року на згадуваному сайті відеоматеріалів відвідування власності колишніх власників облавтодору активістами "автомайдан" з додаванням DVD-R диску (а.с.93-94, т.3);
--протокол огляду предметів від 29.07.2014 року згідно із яким оглянуто відеофайли з відеозаписами з камер відеоспостереження, які розташовані на будинку підприємства "DKS", кафе-барі " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", будівлі магазину " ІНФОРМАЦІЯ_4 " та на яких зображено рух особи чоловічої статі, спортивної тілобудови, одягненої у світло-сіру кофту з капюшоном, світло-сірі джинсові штани та в руці несе поліетиленовий пакет синього кольору (а.с.107-109, т.7);
Свідок ОСОБА_44 зазначив суду, що працював на маршрутному таксі і зупинявся на зупинці біля стоянки вантажівок, що в с. Зарічани Житомирського району Житомирської області, висаджував пасажирів. Від`їхавши хтось попросив зупинитись, адже забули вийти. Хто саме просив не пам`ятає.
Матеріали даної групи доказів підтверджують правомірність вилучення відеозаписів камер спостереження, певну похибку у часі, що відображується на таких записах із реальним часом та підтверджують версію обвинувачення щодо переслідування ОСОБА_32 в день його вбивства не відомою особою. Відомості Інтернет видання дають ознаки зовнішності обвинуваченого зображеного на відеозаписі.
Допитані в суді свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_45 дали тотожні показання, що 11 липня 2014 року ближче до обіду вишли на балкон аби подивитись, яка погода. В цей час, вдвох, помітили, як з будинку де проживав ОСОБА_14 вийшов чоловік, вдягнений у сіру кофту, звану в народі "кенгурушку" із трьома смужками на рукавах та з капюшоном на голові та у джинси. Він минув двором та вийшовши з хвіртки, що виходить на провулок Цюрупи, направився у ліс. У руці цього чоловіка було щось, продовгуватої форми, завернуте у пакет. Вийшовши з двору цей чоловік почав бігти. Після цього, ОСОБА_16 зателефонував ОСОБА_14 і не отримавши відповіді на дзвінок, зайшов у його помешкання де виявив останнього без ознак життя. Було викликано працівників міліції. Відстань з якої помітили дану особу становила 30 м. Після перегляду відео з камер спостереження в центрі м. Житомира та навпроти входу у двір в с. Зарічани, свідки зазначили, що ця особа схожа із тією, яка вибігала з двору (а.с.9 29 т.6).
Аналогічні показання дали свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_45 під час слідчого експерименту за їх участю (а.с.142-147, 153-160 т.5).
Разом із даними свідками було проведено впізнання предметів, у ході яких свідки, серед наданих на впізнання кофт впізнали кофту сірого кольору із трьома сірими смужками на рукавах та із капюшоном, як таку, що була вдягнута на чоловікові, який виходив з двору ОСОБА_33 11 липня 2014 року (а.с.175 176, 180 181 т.5).
ОСОБА_46 дав суду показання, якими повідомив, що обставин вбивства не бачив. У день вбивства був у дома, коли до нього зайшов його син ОСОБА_16 та сказав, що ОСОБА_33 вбили. Вони повідомили працівників міліції. ОСОБА_32 орендував будинок у даного свідка. Даний будиночок знаходився у дворі домоволодіння свідка.
Показання свідка ОСОБА_47 допитаного на досудовому слідстві і який помер до початку слухання справи в суді дослідженими судом бути не можуть.
Разом з тим його показання під час проведення таких слідчих дій, як слідчий експеримент та пред`явлення предметів для впізнання судом були досліджені і встановлено наступне.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 2.09.2014 року за участю свідка ОСОБА_47 зафіксовано, як він за допомогою статиста показав та розповів про обставини та обстановку, за яких у згадуваний день та час бачив невідомого чоловіка який заходив у подвір`я його домоволодіння (а.с.187-196, т.5)
З протоколу пред`явлення свідку ОСОБА_48 речей до впізнання від 14.08.2014 року убачається, що останній серед пред`явлених йому для впізнання речей впізнав кофту сірого кольору із трьома чорними смужками на рукавах під № 1, що дуже схожа на ту, в яку був одягнений незнайомий йому чоловік, який 11.07.2014 року близько 12 години заходив у подвір`я його домоволодіння (а.с.182-186, т.5).
Згідно висновку судово-психологічної експертизи № 75/15 від 19 жовтня 2015 року (а.с.216-236, т.3), проведеної за клопотанням сторони захисту, встановлено наступне.
1. У невербальних проявах осіб чоловічої статі з коротко стриженим
волоссям, зафіксованих у досліджуваних відеозаписах, не міститься психологічних інформативних ознак, придатних для порівняння особливостей невербальної поведінки згаданих осіб, що не дозволяє визначити, чи співпадають особливості невербальної поведінки вказаних осіб на відеозаписах у відео файлах:
секунди до 10 години 13 хвилини 43 секунди;
ДКС_20140711_100000 від 11.07.2014 року, з 10 години 37 хвилини 38
секунди до 10 години 37 хвилини 53 секунди;
ch 01-2014-07-11_11-00-00_12-30-55 ТОВ ЖБК від 11.07.2014 року, з 11
години 53 хвилин 40 секунд до 12 години 07 хвилин 48 секунд;
14.33-15.33 від 11.07.2014 року, з 14 години 50 хвилини 40 секунди до 14 години 51 хвилини 32 секунди та 15.33-16.31 від 11.07.2014 року, з 15 години 38 хвилини до 15 години 38 хвилини 39 секунди (відеозапис з відеокамери "Лайф фітнес");
"Житомирський Автомайдан відвідав будинки двох міліціонерів" -
2. Відсутність психологічних інформативних ознак, придатних для порівняння особливостей невербальної поведінки осіб чоловічої статі з коротко стриженим волоссям, зафіксованих у досліджуваних відеозаписах, виключає можливість встановлення, чи співпадають особливості невербальної поведінки згаданих осіб на відеозаписах у відео файлах:
ДКС 20140711_100000. від 11.07,2014 року, з 10 години 37 хвилини 38 секунди до 10 години 37 хвилини 53 секунди;
ch 01-2014-07-11_ 11-00-00_ 12-30-55 ТОВ ЖБК від 11.07.2014 року, з 11 години 53 хвилин 40 секунд до 12 години 07 хвилин 48 секунд,
у порівнянні з особливостями невербальної поведінки осіб чоловічої статі з коротко стриженим волоссям на відеозаписах у відеофайлах:
14.33-15.33 від 11.07.2014 року, з 14 години 50 хвилини 40 секунди до 14 години 51 хвилини 32 секунди та 15.33-16.31 від 11.07.2014 року, з 15 години 38 хвилини до 15 години 38 хвилини 39 секунди (відеозапис з відеокамери "Лайф фітнес");
"Житомирський Автомайдан відвідав будинки двох міліціонерів" -
За ініціативою сторони обвинувачення в ході розгляду справи була проведена психологічна експертиза від 30 липня 2015 року № 8-99п (а.с.150-163 т.3). Висновками експерта було зазначено наступне:
В суді експерти, які проводили обидві експертизи були допитані та надані висновки підтримали.
Оскільки в матеріалах провадження були наявні два висновки експертів, які суперечать один (за ініціативою захисту експертиза № 75/15 від 19 жовтня 2015 року (а.с.216-236, т.3) одному (експертиза від 30 липня 2015 року № 8-99п (а.с.150-163 т.3 за ініціативою сторони обвинувачення), а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності у відповідності до положень п. 1 ч. 2 ст. 332 КПК України судом було призначено комісійну судову психологічну експертизу. Висновками експертизи № 3941/16-61 від 12 грудня 2016 року, зазначено наступне (а.с.35-44 т.5).
Стороною обвинувачення та представником потерпілих суду була надана інформація (а.с.50-61; а.с.98-102 т. 4) відповідно до якої ОСОБА_49 станом на 10 вересня 2015 року не мала права проводити судові експертизи за спеціальністю 14.1 "Психологічні дослідження", а отже зазначені особи просили визнати судову експертизу № 75/15 від 19 вересня 2015 року недопустимим доказом.
Проаналізував згадуваний висновок експерта, положення ч. 1 ст. 89 КПК України, ст. ст. 7, 10 Закону України "Про судову експертизу", пунктів 3 розділу V Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2015 року № 301/5 суд погоджується із доводами сторони обвинувачення та представника потерпілих, що експерт ОСОБА_50 , станом на 10 вересня 2015 року не мала права проводити експертизу з психологічних досліджень, а отже наданий нею висновок є недопустимим і при ухваленні вироку до уваги судом не приймається. Аналогічні висновки суду і щодо показань даної особи у суді.
Крім цього, прокурором заявлено клопотання про визнання недопустимим висновків експертів проведених за ініціативою захисника, таких як комп`ютерно-технічної та фототехнічної № 46/15 від 15 травня 2015 року та висновок портретної експертизи № 02/15 від 16 січня 2015 року.
В обґрунтування заявленого клопотання його автор зазначив, що відповідно до закону такі експертизи мають проводитись виключно державними спеціалізованими установами.
Представник потерпілих заявлене клопотання підтримав. Захисник заперечував щодо задоволення даного клопотання, оскільки, за переконання останнього, порушень норм закону при її проведенні допущено не було.
Проаналізував клопотання прокурора та думки учасників розгляду, суд встановив наступне.
У відповідності до положень ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням, серед інших, криміналістичних експертиз.
Пунктом 1.2.1. Інструкції про порядок призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 8 жовтня 1998 року, зареєстрованого 3 листопада 1998 року за № 705/3145, викривається види криміналістичних експертиз. Серед них є портретна, фототехнічна та експертиза відео звукозапису.
ОСОБА_51 , ОСОБА_52 проводили згадувані дослідження за дорученням ТОВ "Центр судових експертиз "АЛЬТЕРНАТИВА", організаційна правова форма якого не є державною.
Аналіз зазначених обставин дають достатні підстави стверджувати, що проведення експертиз за ініціативою захисника було здійснено із порушенням порядку регламентованого законодавством України, а отже клопотання прокурора є обґрунтованим та має бути задоволеним, а надані висновки експертиз визнані недопустимими доказами, які також при прийнятті рішення судом до уваги не приймаються.
Показання даних осіб в суді, як експертів, а також керівника ТОВ "Центр судових експертиз "АЛЬТЕРНАТИВА" ОСОБА_53 судом до уваги не приймаються, не досліджуються, як такі, які не можуть бути експертами із зазначених видів експертиз, визнаних, зокрема, судом недопустимими.
У суді експерти ОСОБА_54 (психологічна експертиза від 30 липня 2015 року № 8-99п) та ОСОБА_55 (комісійна психологічна експертиза № 3941/16-61 від 12 грудня 2016 року) надані висновки підтримали.
ОСОБА_54 зазначив суду, що особливості невербальної поведінки осіб на усіх відеозаписах співпадають, а аналіз таких ознак і дали йому підстави стверджувати про ідентифікацію конкретної особи. Окремо визначених та індивідуальних маркерів не вербальної поведінки особи на кожному відеозаписі експертом не зазначено, а лише перераховані всі виявлені.
ОСОБА_55 , як голова комісійної судової психологічної експертизи, серед іншого зазначив, що велика ступінь імовірності належності виявлених особливостей невербальної поведінки осіб на відеозаписах одній і тій же особі малось на увазі у відсотковому значенні 90%. Мова не могла йти про повну ідентифікацію, адже були різні рамки ситуації, що відтворені на відеозаписах, недостатня чіткість наданих зображень, значний вплив зовнішніх факторів на психічний стан особи, що є основною детермінантою у зміні амплітуди жестів, особливостях ходи, експресії обличчя тощо.
--довідки УТОЗ УМВС України в Житомирській області від 2 та 22 серпня, а також 26 вересня 2014 року згідно яких:
11.07.2014 року в період часу з 9:22 по 11:25 годин мобільний термінал ОСОБА_13 ( НОМЕР_10 ) працював в зоні покриття тих самих базових станцій як і мобільний термінал ОСОБА_14 ( НОМЕР_11 ), з 11:27 по 14:52 години мобільний термінал ОСОБА_13 не виходив на зв`язок, а о 14:52 години вийшов на зв`язок у зоні покриття станції "с. Іванівка Житомирського району Житомирської області в напрямку с. Барашівка" (а.с.42, т.6);
ОСОБА_13 11.07.2014 року був в с. Зарічани Житомирського району Житомирської області на вул. Лісова (а.с.43-44, т.6);
ОСОБА_13 перебував в зоні дії однієї станції з потерпілим ОСОБА_14 , а саме з 8.07.2014 року та 11.07.2014 року (а.с.45, т.6);
з мобільного телефону ОСОБА_13 ( НОМЕР_12 ) здійснювались з`єднання з ломбардами в м. Житомирі ( вул. Московська, 3, НОМЕР_13 , вул. Московська, 7/20, НОМЕР_14 , вул. Київська,120, НОМЕР_15 , пр-т Миру, 19, НОМЕР_16 ) (а.с.46, т.6);
ОСОБА_21 перебувала в зоні дії однієї станції з потерпілим ОСОБА_14 , а саме з 7.03.2014 року, 26.03.2014 року, 31.03.2014 року, 8.04.2014 року, 23.04.2014 року та 9.07.2014 року (а.с.47, т.6);
З`єднань мобільного телефону ОСОБА_13 ( НОМЕР_12 ) з мобільними телефонами ОСОБА_14 ( НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 ) в період з 1.01.2014 року по 11.07.2014 року не було (а.с.109, т.6)
ОСОБА_13 знаходився неподалік ломбарду "Україна": 24.01.2014 року, 9.06.2014 року, 23.06.2014 року, 2-3.07.2014 року, 7-11.07.2014 року (а.с.48, т.6);
У період часу з 11.07.2014 року по 31.07.2014 року ОСОБА_13 з абонентського номеру НОМЕР_12 на зв`язок з абонентськими номерами НОМЕР_16 , НОМЕР_15 , НОМЕР_14 , НОМЕР_21 не виходив (а.с.49, т.6);
ОСОБА_56 , зазначив, що знає обвинуваченого по роботі, адже виконує його замовлення здійснюючи художню обробку каміння. ОСОБА_57 приїжджав на територію майстерні, що в с. Зарічани і не завжди заходив і вітався. Міг просто подивитись чи виконано його замовлення чи ні і поїхати не привітавшись.
Дані показання свідка у сукупності із аналітичними довідками УТОЗ підтверджують показання обвинуваченого, щодо відвідування ним с. Зарічани із виробничої потреби. Крім цього, вказують на перебування в зоні дії однієї станції мобільного зв`язку телефонів, якими користувались обвинувачений та загиблий, дружини обвинуваченого та загиблого, а також про пересування телефону, яким користувався обвинувачений у день вбивства.
Судом, також, було досліджено наступні докази.
ОСОБА_58 показав, що обвинувачений звертався до нього з приводу ремонту автомобіля і такі послуги йому надавались. Ремонтувався автомобіль "ФОЛЬКСВАГЕН Т5" з приводу виходу з ладу сигналізації.
ОСОБА_59 повідомив суду, що був запрошений працівниками міліції під час огляду автомобіля "ФОЛЬКСВАГЕН Т-5". Дивився сигналізацію і з`ясував, що з нею були певні проблеми, які не полагодили, а лише обійшли, аби автомобіль заводився. Про це повідомив учасників огляду.
Показання даних свідків, щодо поломки автомобіля у відсутність інших доказів, суд вважає жодного відношення до справи не має та до уваги судом не приймається, адже відповідна версія в суді не наголошувалась і не перевірялась.
Рапорт інспектора штабу Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області стосовно моніторингу сторінок соціальних мереж, що належали ОСОБА_14 , згідно із яким останній був зареєстрований у соціальних мережах: "Одноклассники", "Вконтакте", Мой мир" (а.с.105, т.6). Матеріали даного рапорту у відсутність інших відомостей, суд вважає, не має значення для прийняття рішення у даній справі.
Показання свідків ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , які зазначили, що давно знайомі із ОСОБА_7 день вбивства бачились із ним та разом випивали на житньому ринку. Нічого особливого в поведінці не помітили. ОСОБА_62 довго не був із свідками і пішов за покупками на ринок. У подальшому з`ясували, що його вбили.
ОСОБА_63 , яка зазначила, що загиблого знала, однак його стосунками не цікавилась. Проживав у с. Зарічани у знайомих.
ОСОБА_64 , яка являється першою дружиною ОСОБА_65 . Стосунків із загиблим не підтримувала. Хто міг його вбити не знає.
Відомості з показань даних свідків у сукупності зі даними судово-медичної експертизи підтверджують перебіг подій, що передував вбивству.
Свідки ОСОБА_66 та ОСОБА_67 дали однакові показання, про те, що знають обвинуваченого адже деякий час працювали у нього. Відносився обвинувачений до них нормально. Платив гроші вчасно та в обумовленому обсязі. 11 липня 2014 року бачили його на Житньому ринку в м. Житомирі, коли той розмовляв з іншою особою кавказького типу зовнішності. Працівники міліції викликали даних свідків повідомивши, що з приводу ДТП, однак про дане не розпитували, а цікавились про ОСОБА_13 . Демонстрували відео, на якому вони впізнавали ОСОБА_68 . Під час допиту ОСОБА_69 працівники міліції наполягали, аби даний свідок зазначив у показаннях, що бачив в руках у ОСОБА_70 коли той був на базарі пакет синього кольору. Протокол читати не давали, просто дали підписати. На допит привезли автомобілем працівники міліції.
Зазначені твердження свідків про здійснений на них тиск не були спростовані будь-якими матеріалами прокурором.
Процесуальним законом, з даного приводу, визначено наступне. Відповідно до ст. 133 КПК України слідчий, прокурор під час досудового розслідування мають право викликати зокрема свідка для допиту, якщо є достатні підстави вважати, що вона може дати показання, які мають значення для кримінального провадження (стаття 65 КПК). Повістка про виклик до суду (або інше повідомлення) має бути отриманою за 3 дні до дня, кола особа зобов`язана прибути за викликом (частини 8 статті 135 КПК). Згідно із частиною 1 статті 66 КПК свідок серед іншого має права знати у зв`язку з чим і в якому кримінальному провадженні він допитується; користуватися під час допиту послугами адвоката тощо. Всупереч цих вимог процесуального закону, свідків було примусово доставлено до слідчого, фактично приводом, надання свідчень немовби стосовно якогось ДТП, а фактично допит здійснювався стосовно обвинуваченого. Проте невручення своєчасно повістки про виклик в силу пункту 7 ст. 138 КПК є поважною причиною неприбуття особи на виклик та виключає привід, який є примусовим супроводженням особи до слідчого (ст. 140 КПК). А тому суд погоджується із твердженнями свідків, що вони давали свідчення слідчому під тиском, з грубим порушенням їхніх прав.
Не може не звернути на себе увагу і наполягання працівниками міліції на зазначенні певних обставин свідком, яких в дійсності не було, що також вважається судом грубим порушення процесуального законодавства, як допит проведений під примусом.
Аналіз зазначених фактичних обставин проведення допиту свідків ОСОБА_71 на досудовому розслідуванні у сукупності із вимогами процесуального закону дають беззаперечні підстави стверджувати про порушення порядку проведення допиту таких осіб на досудовому розслідуванні. Однак, враховуючи, що показання таких осіб було здійснено у засіданні безпосередньо судом, протоколи допиту таких осіб на досудовому розслідування відповідно до процесуального закону не можуть бути прийняті до уваги, суд сприймає зміст показань таких осіб отриманих саме в суді.
Одночасно, впізнання свідками ОСОБА_70 на відеозаписах, здійснене на досудовому розслідуванні, на що була дана відповідь свідками ОСОБА_72 в суді на запитання представника потерпілих адвоката ОСОБА_11 не сприймається судом як допустимий доказ, з декількох підстав.
По перше таке впізнання було проведено під час допиту проведеного з порушенням вимог процесуального законодавства.
Крім цього, впізнання ОСОБА_70 свідками на відеороликах демонстрованих працівниками міліції здійснено у відсутність відповідних та процесуальних документів про такі дії.
Не відображено, які саме відеоматеріали демонструвались свідкам оскільки кримінальне провадження містить чисельні відеозаписи на деяких з них обвинувачений визнає свою присутність тощо.
Зміст показань даних свідків у допустимому обсязі у сукупності з довідками УТОЗ підтверджують версію прокурора про перебування обвинуваченого із загиблим у одному районі.
--довідка, видана роздрібним магазином № 97 ДП "АДІДАС-УКРАЇНА", про аналіз продажу спортивного одягу за період з 1.01.2012 року по 30.01.2015 року (а.с.15, т.2).
Даний документ, за переконанням сторони захисту, стверджує про чисельність кофт із капюшоном та смужками на рукавах та розповсюдження їх у місті.
--лист Житомирського обласного центру з гідрометеорології № 25-04-16/1605 від 15.06.2015 року про погодні умови за даними спостережень метеостанції "Житомир" 11.07.2014 року у період з 11 години 30 хвилин до 13 години 00 хвилин, згідно якого погодні умови були такими: хмарно, тихо, температура повітря 19°, відносна вологість повітря 92%, спостерігався дощ, метеорологічна видимість в якому погіршувалась до 4 км. (а.с.97, т.3).
Дана інформація підтверджує ніким не спростовувані твердження про погодні умови у м. Житомирі в день вбивства ОСОБА_65 .
Відомості Житомирської автостанції №2 ТОВ "Компанія "ЖИТОМИРАВТОТРАНС" від 22.09.2014 року про відправлення рейсового автобусу "Житомир-Стрибіж" 11.07.2014 року о 11 годині 50 хвилин з автостанції № 2 в м. Житомирі (а.с.62, т.6) в судовому засіданні подані прокурором та жодним чином не обґрунтовано відношення до даної справи, суд вважає не має ніякого значення для даної справи та при ухваленні вироку до уваги не приймається.
Характеризуючи дані на обвинуваченого ОСОБА_13
--свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії " НОМЕР_2 автомобіля марки "Volkswagen", модель "Transporter", реєстраційний номер " НОМЕР_3 ", за ОСОБА_18 (а.с.210, т.2).
--відомості УМВС України в Житомирській області стосовно відсутності судимості у обвинуваченого станом на 23.07.2014 року (а.с.65, т.6); відомості про не перебування обвинуваченого на обліку психіатра станом на 28.07.2014 року (а.с.66, т.6); відомості про не перебування обвинуваченого на обліку у Житомирському облнаркодиспансері станом на 28.07.2017 року (а.с.67, т.6); довідка-характеристика, видана на обвинуваченого 24 липня 2014 року згідно якої скарг на останнього не надходило (а.с.69, т.6) та довідка-характеристика від 20.08.2014 року, видана Іванівською сільською радою Житомирського району Житомирської області, згідно якої ОСОБА_13 характеризується з позитивної сторони (а.с.94, т.1); лист-характеристика, виданий на обвинуваченого 19.08.2014 року КП "Спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування" Житомирської міської ради (а.с.95, т.1); свідоцтва про народження дітей обвинуваченого: ОСОБА_73 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_74 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.98-99, т.1); свідоцтво про шлюб, укладений 26.02.2005 року між обвинувачуваним та ОСОБА_75 (а.с.100, т.1);
--форма № 1 на обвинуваченого (а.с.63, т.6);
--відомості адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Житомирській області про зареєстроване місце проживання обвинуваченого станом на 21.07.2014 року: АДРЕСА_4 (а.с.64, т.6);
--відомості ГУ Міндоходів у Житомирській області від 24.07.2014 року про неможливість надання інформації про банківські рахунки обвинуваченого у зв`язку з не перебуванням останнього на обліку як ФОП (а.с.70, т.6);
Обвинувачений, відповідно до проведених досліджень, був осудним станом на 11 липня 2017 року і є таким станом на 2 вересня 2014 року, а також будь-яких наркологічних захворювань не має (а.с.76 79 т.6).
Суд, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, оцінив кожний доказ усіх сторін за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження з точки зору належності, допустимості, достовірності, проаналізував сукупність зібраних доказів на предмет їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення у справі, переслідуючи принцип диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, приходить до висновків про необхідність виправдання обвинуваченого оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим (п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України).
У відповідності з вимогами ст. 62 Конституції України, ст. ст. 370, 374 КПК України, п. 23 ППВСУ № 5 від 29.06.1990 року "Про виконання судами України законодавства і ППВСУ з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" із змінами та доповненнями, в основу вироку можуть бути покладені тільки достовірні та достатні докази, досліджені в судовому засіданні. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли обсяг зібраних по справі доказів не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Так, з прямих і, за переконанням прокурора, викриваючих винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого правопорушення доказів суду були подані показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_45 , ОСОБА_76 та висновки психологічної та комісійної психологічної експертиз.
Свідки подружжя ОСОБА_77 , в свою чергу, не ідентифікували особу, яка вибігала з подвір`я будинку саме як обвинуваченого, а лише зазначили, що вона схожа на ту, що переслідувала ОСОБА_32 і зображена на камерах відео спостереження у центрі міста із тією, яка вибігала з їх подвір`я. Твердження таких свідків про те, що особа, яка вибігла з будинку і вбила ОСОБА_33 спростовані їх власними показаннями (допит від 29 січня 2015 року в період часу з 16 годин 30 хвилин 50 секунд до 16 години 31 хвилин 4 секунди та у період часу з 16 годин 33 хвилин 15 секунд по 16 годину 33 хвилини 17 секунд).
Висновки психологічної та комісійної психологічної експертиз проведених за ініціативою прокурора та суду і які, суд вважає, різняться своїми результатами щодо категоричності відповідей на поставлені перед ними запитання. Не містять чітко визначених індивідуальних ознак невербальної поведінки особи в кожному епізоді відеозапису окремо взятому та не містять їх співставлення та беззаперечну ідентифікацію у резолютивній частині обох висновків. Зокрема, обидві експертизи перелічують лише загалом виявлений масив ознак невербальної поведінки осіб зображених на відеозаписах. Переглянуті усі фрагменти відеозаписів із зображенням ідентифіковуваних осіб дають підстави стверджувати, що вони різняться своїм інформаційним наповненням щодо індивідуальних маркерів невербальної поведінки. Зазначені у обох висновках індивідуальні особливості ходи, розхитування тулубу, плечей, положення особи у статиці, притоптування зображені лише у окремих відеозаписах, а не у кожному.
Допит експертів в суді не дав можливості внести ясність у проведені ними дослідження. Навпроти комісійна експертиза під головування ОСОБА_78 містить підтримане в суді в ході допиту висловлення, що відеозаписи містять різні "рамки" ситуацій, зображення на них недостатньо чітке, що значно ускладнює ідентифікацію особи (останній абзац описово-мотивувальної частини висновку 3941/16-61 від 12 грудня 2016 року а.с.35 44 т.5). Слід зауважити, що висновок даної експертизи не дав точного ототожнення особи обвинуваченого і таку неточність допит експертів в суді не усунув. Таким чином, суд вважає висновки зазначених психологічних експертиз необґрунтованими щодо ідентифікації обвинуваченого.
Інших та викриваючих винуватість обвинуваченого доказів у вчиненні інкримінованого злочину суду надано на дослідження не було. Матеріали досліджені у даному вироку раніше, як окремо взяті так і у сукупності із останніми на зазначені висновки суду не впливають.
Не спростовано стороною обвинувачення відповідними та належними доказами і версія того, що особа, яка переслідувала ОСОБА_32 в подальшому вибігала з будинку вчинила вбивство останнього тощо. Слід низу взуття вилучений в ході огляду місця події, яким був будинок де проживав та виявлений труп загиблого, а також знайдений подібний слід у лісі за допомогою службового собаки та не ідентифікований із взуттям обвинуваченого тільки чергове цьому підтвердження.
В свою чергу, показання свідків подружжя ОСОБА_77 та свідка ОСОБА_46 , щодо наявності такої та виокремлюючої ознаки одягу, як трьох смуг чорного кольору на кофті особи, яка вибігала з подвір`я їх будинку і відсутність таких ознак на одязі особи, що слідкувала за ОСОБА_31 , (даний факт беззаперечно відслідковується по відео записам камер спостереження, як у центрі міста так і в с. Зарічани) суд вважає, вкотре спростовує твердження обвинувачення про одну і ту саму особу, яка зображена на відеозаписах і яку бачили ОСОБА_79 .
Твердження прокурора, що збіг таких обставин, як припинення здійснення телефонних дзвінків на адресу ломбардів з телефону обвинуваченого після вбивства, перебування в одному місці обвинуваченого і загиблого у день вбивства та в деякі інші періоди, зазначених висновків суду не спростовують та доказом вчинення обвинуваченим інкримінованого діяння бути не можуть.
За таких обставин, суд вважає доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого недостатньо, а встановлені сумніви такими, які мають тлумачитись на користь останнього з ухваленням виправдувального вироку.
Приймаючи рішення, у даному обсязі суд вирішує зайвим зупиняти уваги на кваліфікації, адже, не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Заявлені цивільні позови потерпілих мають бути залишеними без розгляду.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз віднесені на рахунок держави, речові докази повернуті їх власникам, окрім тих, які містяться на компакт дисках, запобіжний захід у вигляді застави припинений, а його розмір повернутий заставодавцю із набуттям вироку законної сили.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, --
ОСОБА_13 визнати не невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України та виправдати його у зв`язку із не доведенням, що кримінальне правопорушення вчинене ним.
Застосований запобіжний захід у вигляді застави припинити із дня вступу вироку в законну силу, а внесений його розмір повернути заставодавцю.
Заявлені цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_15 заявлені до ОСОБА_13 залишити без розгляду.
Процесуальні витрати за проведення судово-портретної експертизи № 720П від 23.07.2015 року, вартість проведення якої склала 1 227,6 гривень (а.с.137, т.3); судово-психологічної експертизи № 8-98п від 30.07.2015 року, вартість проведення якої склала 5 539,8 гривень (а.с.8, т.4); судово-психологічної експертизи № 8-99п від 30.07.2015 року, вартість проведення якої склала 5 909,12 гривень (а.с.149, т.3); комплексної судово-комп`ютерно-технічної експертизи № 9-1/345К; 9-2/37ФП від 28.04.2016 року, вартість проведення якої склала 7 703,05 гривні (а.с.155, т.4) та комісійної судово-психологічної експертизи № 3941/16-61 від 12.12.2016 року, вартість проведення якої склала 18 006,40 гривень (а.с.36, т.5) віднести на рахунок держави.
Речові докази - автомобіль марки "VOLKSWAGEN", модель "Transporter", номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_22 , реєстраційний номер " НОМЕР_3 " залишити власнику. Жорсткий диск "Western Digital", модель "WD20EARX-00PASBO", серійний номер " НОМЕР_23 ", та відеореєстратор "HIKVISION", серійний номер "428417529", належний ОСОБА_18 повернути останній.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Скарга може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського району протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

головуючий ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3