ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/1074/17 Провадження по справі № 1-кп/514/77/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2017 року смт Тарутине
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321 від 15 серпня 2017 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гонората Подільського району Одеської області, громадянина України, в силу положень ст. 89 КК раніше не судимого, з неповною середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, мешкаючого (без реєстрації) за адресою: АДРЕСА_1 .
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
10 липня 2017 року приблизно о 13.00 годин ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення за рахунок потерпілої ОСОБА_5 , діючи з прямими умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, враховуючи похилий вік потерпілої та її слабкий зір, прийшов до домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_1 з метою повернути раніше позичені грошові кошти в сумі 1500 гривень, однак замість справжніх грошових купюр повернув потерпілій борг сувенірними купюрами в кількості 3 штук номіналом по 500 гривень та при цьому ОСОБА_4 звернувся з проханням до ОСОБА_5 додатково розміняти дрібними купюрами власні грошові кошти у розмірі 1000 гривень, на що остання погодилась. Таким чином, потерпіла прийняла на виконання боргу від ОСОБА_4 сувенірними купюрами на суму 1500 гривень, прийнявши їх за справжні, та розміняла ще 1000 гривень сувенірних грошей справжніми дрібними купюрами.
Крім цього, 12 липня 2017 року приблизно о 23.30 годин, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення за рахунок потерпілої ОСОБА_5 , діючи з прямими умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, враховуючи похилий вік потерпілої та її слабкий зір, прийшов до домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_1 , з проханням розміняти йому грошові кошти в сумі 1500 гривень дрібними купюрами, на що ОСОБА_5 погодилась, та повторно надав потерпілій сувенірні кошти в сумі 1500 гривень купюрами в кількості 3 штук номіналом по 500 гривень, які потерпіла прийняла за справжні та розміняла 1500 гривень сувенірних коштів власними справжніми дрібними купюрами.
Такими діями обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 4000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнавши свою вину в пред`явленому та викладеному в обвинувальному акті обвинуваченні та будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєних ним кримінально караних діянь при вищевказаних обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні і фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялася належним чином. Цивільний позов від потерпілої до суду не надходив. Також, потерпіла ОСОБА_5 надала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України дійшов висновку про проведення судового розгляду без потерпілої.
Суд дійшов висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні ним злочинів, фактичні обставини яких обвинуваченим та ніким із учасників судового провадження не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджуються наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, дослідження яких не проводилось в повному обсязі, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
При цьому, вияснивши правильність розуміння обвинувачуваним ОСОБА_4 , а також іншими учасниками судового розгляду змісту вказаних обставин та роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.
Приймаючи до уваги наведені обставини судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд приймає до уваги характер вчинених правопорушень, обставини скоєння інкримінованих діянь та те, що вчинене ним відноситься до категорії злочинів: за ч. 1 ст. 190 КК України невеликої тяжкості, за ч. 2 ст. 190 КК України - середньої тяжкості, також суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимого, одруженого, з малолітньою дитиною на утриманні.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих матеріальних збитків в повному обсязі.
До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою вину, раніше не судимий, потерпіла претензій до нього не має, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, у виді штрафу.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» і його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
За приписами п. «в» ст. 1 зазначеного Закону звільнено від покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;
На підставі ст. 9 зазначеного Закону питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від покарання на підставі акту амністії та надав на це свою згоду, прокурор проти цього не заперечував.
Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 має на утриманні малолітню дитину та вчинив кримінальне правопорушення до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
Враховуючи викладене клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувався, під вартою не утримувався, має постійне місце проживання, а тому запобіжний захід до нього не застосовується.
Долю речових доказів у справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень,
за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.
На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 повністю звільнити від відбування покарання у виді штрафу.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Речовий доказ у справі, а саме сувенірну грошову купюру номіналом 500 гривень знищити.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку обвинуваченому, прокурору та потерпілому вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1