Справа № 481/1418/17
Провадж.№ 1-в/481/154/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2017 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Новий Буг Миколаївської області спільне подання адміністрації Новобузького ВЦ № 103 ДПтС України у Миколаївській області та спостережної комісії Новобузької РДА Миколаївської області стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Миколаївської області, громадянина України, цигана, не одруженого, раніше не судимого, наразі засудженого 24.06.2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 309 КК України до 03 років обмеження волі та на підставі ст..ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку терміном на 01 роки, однак згідно ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.04.2016 року звільнення від відбування покарання скасовано,
про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році»
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло спільне подання адміністрації Новобузького ВЦ № 103 ДПтС України у Миколаївській області та спостережної комісії Новобузької РДА Миколаївської області стосовно засудженого ОСОБА_4 про скорочення йому невідбутої частини покарання у виді 03 років на половину відповідно до ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Представник виправного центру до судового засідання не з`явився, але направив до суду заяву в якій просив суд розглядати подання без його участі, подання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 також подання підтримав та просив застосувати відносно нього ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Прокурор в судовому засіданні висловив думку, що підстави для відмови у задоволенні клопотання відсутні, а тому не заперечував проти застосування до засудженого ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали клопотання та вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2015 року за ч. 1 ст. 309, ст. 75, 76 КК України до 03 років обмеження волі з іспитовим строком на 01 рік.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.04.2016 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано, ОСОБА_4 направлений для відбування покарання у виді обмеження волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислюється з 18 жовтня 2017 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб,визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України № 1810-VIІI від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році», статтею 7 якого передбачається скорочення наполовину невідбуту частину покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону.

Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», виконання цього закону покладається на суди, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» засуджений до покарання у виді обмеження волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, вчинений останнім до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році».

Обмеження щодо застосування амністії, визначені Законом України «Про амністію у 2016 році» та Законом України «Про застосування амністії в Україні», судом не встановлені.

До засудженого ОСОБА_4 не можливо застосувати норми ст.ст. 1-6 Закону України «Про амністію у 2016 році», а також ОСОБА_4 не відноситься до переліку осіб визначених в ст.9 Закон України «Про амністію у 2016 році» до яких не може бути застосована амністія.

Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для застосування до засудженого ОСОБА_4 ст. 7 ЗУ «Про амністію у 2016 році», та скоротити йому на половину невідбуту частину покарання, а тому подання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 1, 7, 10, 11, 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд ,
П О С Т А Н О В И В:
Подання задовольнити.
На підставі ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» скоротити засудженому ОСОБА_4 наполовину невідбуту частину покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2015 року, яка станом на 7 вересня 2017 року - день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» становить 03 (три) роки, половина невідбутого строку покарання становить 01 ( один) рік 06 (шість) місяців.
На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області.
Суддя: