Єдиний унікальний номер 235/5007/17
Номер провадження 11-кп/775/259/2018

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2018р. колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну прокурора Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_5 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.11.2017 р., яким обвинувачених

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м.Красноармійську Донецької області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 355, ч. 3 ст. 357 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на два роки з покладенням на нього певних обов`язків,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в м.Красноармійську Донецької області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 355 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік з покладенням на нього певних обов`язків,

за участю прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.11.2017 р. обвинуваченого ОСОБА_6 (далі-обвинувачений) визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 355, ч. 3 ст. 357 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на два роки з покладенням на нього певних обов`язків.

Судове рішення щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не оскаржується.

На зазначений вирок прокурором подано апеляційну скаргу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій він:

- прохає вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.11.2017 р. змінити в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у зв?язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки суд першої інстанції при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, крім ч. 1 ст. 70 КК України не послався на п. «б» ч.1 ст. 72 КК України;

- також прохає доповнити вирок в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 з посиланням на п. «б» ч.1 ст. 72 КК України відповідно до якого одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, в іншій частині вирок залишити без змін.

Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги прокурора обвинувачений ОСОБА_6 був повідомлений належним чином, проте до суду апеляційної інстанції не з?явився, надавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення апеляційної скарги не заперечував. При таких обставинах колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу прокурора у відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача,думку прокурора, який прохав задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі, змінити вирок суду першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений 04.09.2017р. близько 04-00 год., обвинувачений ОСОБА_6 разом із своїм знайомим ОСОБА_7 , знаходились поруч із центральним входом у приміщення кінотеатру «Мир» в м. Покровську, вул. Маршала Москаленка Донецької області, де спільно вживали спиртні напої. Після того, як у них стали закінчуватися грошові кошти, з метою продовження спільного вживання спиртних напоїв ОСОБА_6 пригадав, про те, що на початку липня 2017 р., з потерпілим ОСОБА_9 був укладений усний договір позики у розмірі 50 грн., та які до теперішнього часу ОСОБА_9 йому не повернув. При цьому, розповівши про це ОСОБА_7 , який в ході розмови з ОСОБА_6 пригадав також те, що між ним та ОСОБА_9 на початку квітня 2017 р., також було укладено усний договір позики у розмірі 200 грн., та які до теперішнього часу ОСОБА_9 йому також не повернув. В результаті чого, у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на примушування ОСОБА_9 виконати цивільно-правові зобов`язання щодо повернення грошових коштів, ОСОБА_6 в сумі 50 грн., а ОСОБА_7 в сумі 200 грн.

Реалізуючи свій сумісний злочинний умисел, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , прийшли за до буд. АДРЕСА_3 , де мешкав ОСОБА_9 та стали чекати ОСОБА_9 біля його під їзду.

Так, в цей же день, близько 04-30 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, зустріли ОСОБА_9 , який повертався додому з роботи. Після чого, ОСОБА_6 , діючи за усною попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою реалізації свого вищевказаного злочинного умислу, перебуваючи, у стані алкогольного сп`яніння, став вимагати від ОСОБА_9 повернути йому борг у розмірі 50 грн., та примушувати його до цього шляхом вчинення насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, яке виразилося в тому, що ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_9 не менше семи ударів руками та ногами в область голови та обличчя, після чого ОСОБА_7 , діючи за усною попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою реалізації спільного вищевказаного злочинного умислу, перебуваючи, у стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс потерпілому не менше п`яти ударів руками та ногами в область верхніх та нижніх кінцівок.

В результаті протиправних сумісних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 були заподіяні крововиливи (у кількості п`яти) м`яких тканин в області переднього краю правого тім`яного бугра, правої скроневої області з переходом на верхню і нижню повіку правого ока, передній поверхні лівої вушної раковини у верхній третині її, передній і задній поверхні правої вушної раковини у верхній третині її, задньої поверхні правого передпліччя в нижній третині його з переходом на тильну поверхню кістки, гематому м`яких тканин середньої третини його з переходом на тильну поверхню кисті гематому м`яких тканин середньої третини лобу між правим і лівим лобними буграми, лівої скроневої області з наявністю внутрішньошкіряних крововиливів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не потягнули за собою короткочасного розладу здоров`я та незначну стійку втрату працездатності.

Крім того, 04.09.2017р. приблизно о 04-50 год., одразу після вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за вищевказаних обставин протиправних дій, спрямованих на примушування ОСОБА_9 до виконання цивільно-правових зобов`язань, а саме, на повернення грошових коштів ОСОБА_6 в сумі 50 грн. та ОСОБА_7 в сумі 200 грн., після заподіяння потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, помітив, що з правого та лівого карманів спортивних брюк потерпілого ОСОБА_9 на землю випали належні останньому особисті речі, а саме: мобільний телефон марки «Nokia 6303» у металевому корпусі сірого кольору з сім-картою мобільного оператора «Лайф» з номером НОМЕР_1 та інші предмети: чорний пластмасовий брелок з кнопкою зеленого кольору, металевий ключ з чорною ручкою, металевий брелок з надписом «ВОЖАК», металева булавка, екран з під годинника чорного кольору, металевий жетон, на якому з однієї сторони вигравійовано надпис «6729», на другій - «136», а також гумовий ремінець з під годинника, які з`єднані між собою металевим кільцем, на якому знаходилися монети у кількості 5-ти штук різними номіналами.

У цей момент у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне заволодіння вказаними речами потерпілого ОСОБА_9 шляхом їх відкритого викрадення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , знаходячись у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом, підібрав з землі та заволодів належними потерпілому ОСОБА_9 речами, а саме: мобільним телефоном марки «Nokia 6303» у металевому корпусі сірого кольору вартістю 230 грн. 40 коп. з сім-картою мобільного оператора «Лайф» з номером НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілого не являє та іншими предметами, а саме: чорним пластмасовим брелоком з кнопкою зеленого кольору, металевим ключем з чорною ручкою, металевим брелоком з надписом «ВОЖАК», металевою булавкою, екраном з під годинника чорного кольору, металевим жетоном, на якому з однієї сторони вигравійовано надпис «6729», на другій - «136», а також гумовим ремінцем з під годинника, які з`єднані між собою металевим кільцем, на якому знаходилися монети у кількості 5-ти штук різними номіналами, які при цьому матеріальної цінності для потерпілого не являють.

Після відкритого незаконного заволодіння вищезазначеними речами потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , повідомив останньому про те, що їх залишить собі, та розпорядився ними на власний розсуд, а саме передав ОСОБА_7 на тимчасове зберігання.

Крім того, 04.09.2017р. о 04-55 год., одразу після вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за вищевказаних обставин протиправних дій, спрямованих на примушування ОСОБА_9 до виконання цивільно-правових зобов`язань, а також відкритого викрадення майна, вчиненого відносно потерпілого ОСОБА_6 , останній побачив на землі робочу сумку, з якою ОСОБА_9 повертався додому з роботи. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, підійшов до сумки потерпілого, яку взяв у руки та відкривши її знайшов у ній паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 . В цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння паспортом потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , знаходячись у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи протиправно, з прямим умислом, самостійно дістав із сумки паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , яким незаконно, відкрито заволодів та розпорядився ним на власний розсуд, а саме передав ОСОБА_7 на тимчасове зберігання.

Як видно з апеляційної скарги прокурора фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст. 355, ч. 1 ст. 186, ч.3 ст. 357 КК України не оскаржуються, він не згодний тільки з призначеним обвинуваченому покарання, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.11.2017 р. в межах апеляційних вимог.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.11.2017 р. засуджено ОСОБА_6 за ч.2 ст. 355 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, ч.1 ст. 186 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, за ч.3 ст. 357 КК України призначено покарання у виді обмеження волі строком на один рік. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком два роки, з покладенням на нього певних обов`язків.

Так, при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст. 72 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції, ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_6 при призначенні обвинуваченому остаточного покарання за сукупністю злочинів не послався на п. «б» ч.1 ст.72 КК України, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідно до ст. ст. 409, 413 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд при призначенні обвинуваченому покарання неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, не пославшись п. «б» ч.1 ст.72 КК України є слушними та підлягають задоволенню.

У зв`язку з наведеним вище, колегія суддів прийшла до висновку про зміну оскаржуваного вироку в частині призначення обвинуваченому покарання, шляхом доповнення до першого абзацу резолютивної частини вироку після слів «на підставі ст. 70 ч.1» словами «п. «б» ч.1 ст. 72 КК України, відповідно до якого одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 418 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_5 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.11.2017р. задовольнити.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.11.2017р., яким обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 355, ч. 3 ст. 357 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців, та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на два роки з покладенням на нього певних обов`язків, змінити в частині призначення обвинуваченому покарання шляхом доповнення до першого абзацу резолютивної частини вироку після слів «на підставі ст. 70 ч.1» словами «п. «б» ч.1 ст. 72 КК України, відповідно до якого одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі».

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: