УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_4 про відвід слідчого УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0005043.

Обгрунтовуючи доводи, заявник вказує, що підставою для відводу слідчого є: упереджене ставлення до захисників, яке проявилось в тому, що слідчий відмовив стороні захисту надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення, в не розгляді ряду клопотань сторони захисту; необґрунтованих відмовах у клопотаннях сторони захисту; тиску на підозрюваного; у інших незаконних діях, вчинених з метою примусу підозрюваної для негайного ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, у висловлюванні погроз на адресу підозрюваної та в інших діях, що у сукупності свідчать про те, що слідчий допускає такі дії, які свідчать про його упередженість та ставлять під сумнів його об`єктивність.

Посилаючись на зазначене, вважають, що існують підстави для відводу слідчого у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.77 КПК України.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 підтримали вимоги та доводи, викладені у заяві, просили заяву про відвід слідчого задовольнити.

Слідчий Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви про відвід слідчого, оскільки досудове розслідування вказаного кримінального провадження завершено, обвинувальний акт направлений до суду.

Слідчий суддя, заявника її захисника, дослідивши матеріали заяви з додатками, прийшов до наступного висновку.

Статтею 77 КПК України визначені підстави для відводу слідчого, зокрема, якщо він особисто, заінтересований в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Таким чином, для встановлення наявності ознак заінтересованості мають бути викладені таки доводи, які обґрунтовано підтвердять сумнів в упередженості слідчого, вкажуть на наявність суб`єктивного або об`єктивного критерію.
Перевіряючи доводи сторони захисту приходжу до висновку, що вони фактично зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями слідчого, в рамках кримінального провадження № 0005043 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст. 190, ч.2 ст.358 КК України.
Втім, така незгода не може вважатись як прояви упередженості з боку слідчого, натомість може бути оскаржена у порядку та спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом. Крім того, сторона захисту не позбавлена права вказувати на наявність допущених порушень під час розгляду кримінального провадження по суті, у випадку направлення обвинувального акту до суду.
Будь-яких даних, які б вказували на вчинення тиску на підозрювану з метою її залякування та примусу для вчинення процесуальних дій суду не надано.
Загалом, доводи сторони захисту, як було зазначено вище, зводяться до незгоди з процесуальними діями слідчого і не містять таких даних, які б вказували на упередженість слідчого, в розумінні, передбаченого ч.1 ст.77 КПК України.
Слід зазначити, що слідчий суддя обмежений предметом розгляду заяви, де встановлює наявність або відсутність підстав для відводу слідчого. При цьому слідчий суддя не може в рамках даного процесу оцінювати законність процесуальних рішень слідчого, таким правом наділений слідчий суддя при розгляді скарги у відповідності до п. 2 ч.1 ст.303 КПК України.
Статтею 22 КПК України закріплений принцип змагальності у кримінальному процесі, який полягає у тому, що на одну й ту ж саму особу, не може бути покладено функцію обвинувачення, функцію захисту, функцію вирішення справи. Кожен учасник має право виконувати лише одну функцію, зокрема: сторона обвинувачення надавати докази і доводити винуватість особи, сторона захисту надавати докази, які спростовують обвинувачення, і захищатися.
У відповідності до п.19 ч.1 ст.3 КПК України слідчий діє з боку обвинувачення та несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій та є самостійним у своїй процесуальній діяльності, що закріплено ч.5 ст.40 КПК України. Елементами процесуальної самостійності слідчого є право приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням та інше.
Отже, з огляду на вищезазначене, а також враховуючи, що стороною захисту не надано об`єктивних даних, які в вказували на особисту зацікавленість слідчого в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.77,80,81 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за № 0005043.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст проголошено 11.09.2017.

Слідчий суддя ОСОБА_1