справа № 460/566/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2017 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0001746 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ожидів Буського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який працює транспортувальником в ТОВ «Фуджікура», який обвинувачується у вчиненні злочинів за ч.1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
23.11.2016р. близько 07:45 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні роздягальні ТзОВ «Фуджікура», що знаходиться за адресою вул. Європейська, 1 в с. Підрясне Яворівського району, таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав із куртки ОСОБА_8 банківську платіжну картку ПАТ «Креді Агріколь Банк» № НОМЕР_1 , яка знаходилась в користуванні ОСОБА_8 .
Крім цього, 23.11.2016р. ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні супермаркету «Арсен» по вул. Патона, 37 у м. Львові, таємно, умисно, з корисливих мотивів, знаючи реквізити ідентифікації платіжної системи (пін-код) до банківської картки ОСОБА_8 , за допомогою невстановленої досудовим розслідуванням особи, в період часу з 15:45 по 15:54 год. здійснив дві операції з отримання коштів в сумі 1000 грн кожна та одну операцію з отримання коштів в сумі 250 грн. Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 2250 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 на підставі ст.63 Конституції України від дачі показань відмовився.
Вина ОСОБА_6 підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:
- показами потерпілого ОСОБА_8 , який вказав, що разом із обвинуваченим ОСОБА_6 вони давно знайомі та працюють разом в одній зміні на ТОВ «Фуджікура». 23.11.2016р. зранку потерпілий приїхав на своє робоче місце на ТОВ «Фуджікура» за адресою вул. Європейська, 1 в с. Підрясне Яворівського району Львівської області. Залишивши свій рюкзак та куртку зверху на шафі в роздягальні, переодягнувшись у робочий одяг, приступив до роботи. При цьому, як ствердив потерпілий, свою банківську картку, на яку поступала його заробітна плата, того ж дня зранку він поклав до кишені своєї куртки. Після закінчення зміни повернувся додому. Того ж дня ввечері близько 18:00 год. на його мобільний телефон за номером НОМЕР_2 прийшло смс-повідомлення про зарахування на його банківську картку заробітної плати, а через кілька хвилин про зняття готівки з його банківської картки в розмірі 1000грн., ще через кілька хвилин про зняття готівки в розмірі 1000 грн. та 250 грн. Після того, як йому прийшли вказані смс-повідомлення, потерпілий перевірив кишеню своєї куртки, де виявив відсутність своєї банківської картки та пін-коду до неї, який потерпілий зберігав у гаманці. Наступного дня він заявив про крадіжку картки охоронцям ТОВ`Фуджікура». Після перегляду відео з камер спостереження, які розташовані в роздягальні, він впізнав обвинуваченого, який, переглядаючи особисті речі потерпілого, викрав у нього пін-код до банківської картки та саму банківську картку. Потерпілий вказав, що вони з ОСОБА_6 разом приїжджали на роботу, разом переодягались, а відтак обвинувачений достеменно знав, де потерпілий залишає свої речі та де він зберігає свою банківську картку.
- протоколом огляду місця події від 24.11.2016р. з долученою фототаблицею, в якому зафіксовано приміщення роздягальні ТзОВ «Фуджікура».
- відеозаписами з камер відеонагляду з банкомата за 23.11.2016р., в якому здійснювались банківські операції з карткою, виданою на ім`я ОСОБА_8 , на якому зафіксовано зняття із банкомату ОСОБА_6 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою грошових коштів з банківської картки потерпілого ОСОБА_8 ;
- протоколом огляду предмету від 02.12.2016р., в якому зафіксовано дані, що містяться на компакт диску «TDK DVD-R Recordable 4.7 GB» ;
- відеозаписами з приміщення роздягальні ТОВ «Фуджікура Аутомотів Україна Львів» від 23.11.2016р., в яких зафіксовано викрадення ОСОБА_6 у потерпілого ОСОБА_8 банківської картки.
- протоколом огляду предмету від 05.12.2016р., в якому зафіксовані дані, що містяться на компакт диску DVD+R8х8,5 GB.
- випискою по рахунку ПАТ «Креді Агріколь банк» щодо ОСОБА_8 за розрахунковий період з 01.11.2016р. по 08.12.2016р. з відображенням банківської операції за 23.11.2016р. по зняттю готівки в банкоматі на загальну суму 2250 грн.
- листом ПАТ «Кредобанк» від 14.12.2016р. №05-13637/16, з якого вбачається, що банкомат, в якому здійснювались операції по БПК ПАТ «Креді Агріколь Банк» на ім`я ОСОБА_8 розташований за адресою: м. Львів, вул. Патона, 37 (супермаркет «Арсен»).
Вказані докази суд визнає належними та достовірними, так як вони прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та допустимими, так як вони були отримані в порядку, визначеному КПК України.
Фактичні дані, що містяться у вказаних джерелах доказів узгоджуються з показаннями потерпілого, іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування та судового розгляду.
Суд не бере до уваги покликання захисника на невинуватість ОСОБА_6 у пред`явлених обвинуваченнях, оскільки такі спростовуються показами потерпілого ОСОБА_8 , які є узгодженими, послідовними та підтвердженими іншими доказами по справі, а також дослідженими в судовому засіданні відеозаписами з камер роздягальні ТОВ «Фуджікура», відеозаписами з камер відеонагляду з банкомата, який розташований за адресою м. Львові, вул. Патона, 37, протоколами огляду предметівта випискою по рахунку ПАТ «Креді Агріколь банк» щодо ОСОБА_8 .

Крім того, щодо покликання сторони захисту на недопустимість відеозаписів, які надані ТОВ «Фуджікура» та ПАТ «Креді Агріколь» в порядку ч. 2 ст. 168 КПК України без ухвали слідчого судді, суд зазначає наступне.

Відповідно ж до ч 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, а недопустимими визнаються докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Згідно статті 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Таким чином, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку це різновид втручання у приватне спілкування, яке здійснюється в процесі проведення негласних слідчих дій.
Як вбачається із матеріалів справи, негласні слідчі дії в даному кримінальному провадженні не проводились, а камери спостереження у роздягальні ТзОВ «Фуджфкура» та банкоматі ПАТ «Креді Агріколь» не підпадають під ознаки електронних інформаційних систем та мобільних терміналів систем зв`язку. У зв`язку викладеним, доводи захисника про недопустимість вказаних доказів суд вважає необґрунтованими.
Суд вважає висловлені стороною захисту доводи та докази сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 в тому, що він своїми умисними діями вчинив викрадення офіційного документа (банківської платіжної картки) з корисливих мотивів і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 357 КК України. Крім того, суд теж вважає доведеною вину ОСОБА_6 в тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (грошових коштів в розмірі 2250 грн) і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України.
Разом з тим, органом досудового розслідування, серед іншого, пред`явлено ОСОБА_6 обвинувачення по епізоду з приводу викрадення з сумки ОСОБА_8 реквізитів ідентифікації платіжної системи (пін-код) до банківської платіжної картки ПАТ «Креді Агріколь Банк» № НОМЕР_1 в приміщенні роздягальні ТзОВ «Фуджікура», що знаходиться за адресою вул. Європейська, 1 в с. Підрясне Яворівського району. Однак, як ствердив в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 відсутність пін-коду до картки зі свого гаманця він виявив значно раніше, приблизно за тиждень, ніж 22-23.11.2017р. Оскільки із переглянутого відеозапису з камер спостереження не можливо достеменно ідентифікувати, чи викрав ОСОБА_6 22.11.2017р. із сумки ОСОБА_9 пін-код до його банківської картки, а інші докази, які б підтверджували цей факт відсутні, відтак, суд дійшов висновку, що вказаний епізод із обвинувачення слід виключити.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу винуватого, який на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, його позитивну характеристику за місцем проживання, наявність у нього двох неповнолітніх дітей. Пом`якшуючих та обтяжуючих обставин судом не встановлено.
На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити у межах санкції статей, за якими кваліфіковано правопорушення, у вигляді штрафу та громадських робіт, що відповідатиме поняттю та меті покарання.
Керуючись ст. ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин.
Згідно з ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
Речові докази:
-Компакт диск із файлами та відео фіксації операцій, що відбулись у банкоматній мережі ПАТ «Кредобанк» та компакт диск із двома файлами та трьома фотографіями з камер відеоспостереження із ТОВ «Фуджікура» - залишити в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1