Справа № 521/5343/18
Номер провадження:1-кс/521/1891/18
УХВАЛА

16.04.2018 року

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000699 від 26.02.2018 року, за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:
З клопотання вбачається, що 26.02.2018 року до ЧЧ Малиновського в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшли матеріали за заявою адвоката ОСОБА_4 в інтересах громадянина ОСОБА_5 , з яких вбачається, що в ході оформлення спадщини від померлої ОСОБА_6 виявлено факт умисного підроблення громадського паспорту серії НОМЕР_1 виданого Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на ім`я ОСОБА_7 , яка начебто є донькою померлої та намагається вступити у спадщину.
З пояснень ОСОБА_5 , вбачається, що він мешкав спільно з вищевказаною громадянкою до її смерті. Після її смерті, в строк передбачений ЦК України, з метою відкриття спадкової справи, 05.08.2014 року звернувся з заявою до другої нотаріальної контори, яка була зареєстрована в журналі вхідної кореспонденції , та за результатами розгляду якої відкрита спадкова справа.
ОСОБА_5 зазначає, що невідомі особи за допомогою підробленого паспорту серїї НОМЕР_1 виданого 09.03.2012 Малиновським РВ ОМУ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, ОСОБА_6 не народжувала дітей. Також вказує, що в дійсності такий паспорт видавався Малиновським ОМУ УМВС України в Одеській області на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .
На теперішній час встановлено, що невідомі особи, за допомогою зазначеного паспорту та ідентифікаційного коду НОМЕР_2 , 02.-8.2017 року отримали свідоцтво про право на спадщину на квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка нібито є донькою померлої ОСОБА_6 .
Окрім того, 07.08.2017 року невстановлені особи уклали з громадянином ОСОБА_9 , договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_10 .
Враховуючи вищезазначене, на теперішній час, у органів досудового розслідування виникла необхідність у забезпеченні заходів кримінального провадження, такого як накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , яка постановою слідчого визнана речовим доказом з метою забезпечення схоронності слідів злочину які збереглися в квартирі та запобігання можливості реалізації даної квартири третім особам та запобігання приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження вказаної квартири.
Прокурор підтримує клопотання в повному обсязі.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України - клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.

П. 1 ч. 2 чт. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ст. 170 КПК України, арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати, розпоряджатися та/або використовувати певне його майно.

Виходячи з положень ст. 170 ч. 2 арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 .
Заборонити будь-яким способом користуватись та розпоряджатись зазначеними об`єктами нерухомого майна, що передбачає заборону перетворення, знищення, відчуження, пошкодження майна на яке накладено арешт.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1