АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-сс/796/6409/2017 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2017 року,

за участю

представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2017 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві.

Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що зі змісту скарги ОСОБА_6 вбачається, що оскаржується рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, однак зі змісту прохальної частини скарги вбачається, що перед слідчим суддею порушується питання про визнання протиправною бездіяльність слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 та про зобов`язання останнього провести ряд слідчих дій. Таким чином, у скарзі порушено перед слідчим суддею питання, яке не відноситься до компетенції слідчого судді, не входить до переліку дій, бездіяльності та рішень, які підлягають оскарженню слідчому судді та визначених ст. 303 КПК України.

Не погоджуючись з цією ухвалою, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2017 року та направити скаргу ОСОБА_6 до суду першої інстанції для прийняття рішення про відкриття провадження.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що 25.05.2016 року, 18.08.2016 року та 21.06.2016 року вона зверталася до слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 з клопотаннями про проведення ряду слідчих дій, в тому числі витребувати у ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва виконавче провадження; допитати державного виконавця з приводу вказаного виконавчого провадження на предмет відсутності вхідної реєстрації заяви про відкриття виконавчого провадження і обставин передачі вказаного виконавчого провадження керівництвом ВДВС; допитати безпосереднього керівника державного виконавця з приводу реєстрації виконавчого провадження та обставин передачі його вказаному державному виконавцю; допитати уповноваженого фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який ініціював відкриття вказаного виконавчого провадження про обставини подання заяви про відкриття виконавчого провадження та її реєстрації в ВДВС та про призначення судово-почеркознавчої експертизи в рамках розслідування кримінального провадження № 0002051 від 16.02.2016 року за ч. 1 ст. 358 КК України, в якому вона є потерпілою. Слідчий ОСОБА_8 їй ніякої відповіді на вказані клопотання не надав. Тому її представник адвокат ОСОБА_7 звернувся до слідчого з адвокатський запитом від 06.11.2017 року (повторним, до цього звертався 04.09.2017 року, проте відповіді ніякої не отримав). На що, отримав від слідчого ОСОБА_8 відповідь простим листом 20.11.2017 року про те, що він розслідує вищевказане кримінальне провадження, а з приводу її клопотань слідчий відповів, що представник може дізнатися у нього в Шевченківському УП ГУНП в м. Києві.

Апелянт стверджує, що така відповідь розцінюється як відмова в задоволенні її клопотань, і фактично вона про цю обставину дізналася від свого представника лише 20.11.2017 року, так як до цього часу слідчий ОСОБА_8 жодного разу не відповів їй на її вищевказані клопотання.

На думку ОСОБА_6 , без задоволення та виконання вказаних клопотань неможливо якісно та об`єктивно провести досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню, встановити винних у скоєнні вказаного кримінального правопорушення.

Апелянт вказує на те, що слідчий-суддя, відмовляючи у відкритті провадження за її вказаною скаргою, вказав, що питання, яке перед ним порушується, не входить до компетенції слідчого судді, не входить до переліку дій, бездіяльності та рішень, які підлягають оскарженню згідно ст. 303 КПК України, проте, на думку апелянта, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України вказана бездіяльність слідчого оскаржується саме слідчому судді.

Київська місцева прокуратура № 10, будучи належним чином повідомленою про день та час апеляційного розгляду не забезпечила участь прокурора в судовому засіданні. При цьому, будь яких клопотань про відкладення судового засідання не направляла.
ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про день та час апеляційного розгляду також, в судове засідання не з`явилась. Заслухавши думку представника ОСОБА_7 , який повідомив, що між ним та ОСОБА_6 узгоджено про явку в судове засідання тільки його, колегія суддів, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України не вбачає перешкод для проведення апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали за скаргою, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів судового провадження, що надійшло до апеляційного суду вбачається, що ОСОБА_6 , звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій серед ряду питань просила визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , що виразилась у не розгляді в порядку ст. 220 КПК України її клопотань, як потерпілої у кримінальному провадженні.

Ухвалюючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя зазначила, що в скарзі порушено перед слідчим суддею питання, яке не відноситься до компетенції слідчого судді, не входить до переліку дій, бездіяльності та рішень, які підлягають оскарженню слідчому судді та визначених ст. 303 КПК України.

Проте, з таким висновком слідчого судді не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.

У пунктах 1-8 ч.1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Так, відповідно до п.1 ч.1 цієї статті заявником, потерпілим чи його представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК України, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Одним з доводів скарги ОСОБА_6 , поданої до суду в порядку ст. 303 КПК України є не розгляд слідчим у встановлений законом строк (ст.220 КПК України) її клопотань, як потерпілої у кримінальному провадженні.

Відповідно ж до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, лише в разі, якщо вона подана на рішення, дії чи бездіяльність що не підлягають оскарженню.

Проте, на думку колегії суддів, слідчий суддя в даному випадку прийшла передчасного висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , оскільки навіть в змісті ухвали слідчий суддя вказує, що скарга ОСОБА_6 подана на бездіяльність щодо не розгляду клопотань про проведення слідчих дій.

Наведене свідчить про те, що висновок слідчого судді щодо відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 є хибним, таким, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 304 КПК Українищодо підстав для прийняття такого рішення. Наслідком розгляду такої ухвали є лише скасування ухвали слідчого судді.

А враховуючи те, що слідчий суддя не розглядав скаргу по суті, а прийняв рішення стосовно відмови у відкритті провадження за скаргою відповідно до змісту ст. 304 КПК України, а також те, що розгляд та прийняття ухвали за наслідком розгляду відповідної скарги згідно вимог ст.ст. 306, 307 КПК України, є прерогативою слідчого судді місцевого суду, і за змістом ст. 407 КПК України, не входить до повноважень апеляційного суду, то ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, а апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4