Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/795/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження №0005711 по обвинуваченню ОСОБА_8 заапеляційною скаргою його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.10.2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 18.02.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 11.09.2013 року з невідбутим терміном 1 рік 1 місяць 28 днів,

визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Вирішено питання про долю речових доказів по справі.

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_8 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше сховище, а також вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше сховище, за таких обставин.

Так, 18.05.2017 року близько 02.25 год., ОСОБА_8 перебував біля будинку по АДРЕСА_1 , що належить потерпілому ОСОБА_9 , де діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, через незачинену хвіртку пройшов до вказаного домоволодіння, де шляхом вільного доступу проник до приміщення сараю, звідки таємно викрав майно належне потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 2237,50 грн. Однак довести вказаний злочин до кінця не зміг, оскільки був помічений сусідом потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 . Тим самим, ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі.

Також, у березні 2017 року, точних дати та часу не встановлено, ОСОБА_8 перебував біля будинку АДРЕСА_2 , де він діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, переліз через паркан вищевказаного домоволодіння, де з території вказаного домоволодіння повторно викрав алюмінієву драбину, вартістю 470 грн., належну потерпілому ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального

правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на

суму 470 грн.

Крім того, 03.04.2017 року в 11.00 год., ОСОБА_8 перебував на території належного йому домоволодіння за адресою по АДРЕСА_1 , звідки через паркан, що огороджує домоволодіння АДРЕСА_3 , побачив майно, що належить його сусіду ОСОБА_12 . Діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, переліз через паркан домоволодіння АДРЕСА_1 , де з території вказаного домоволодіння повторно таємно викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 541 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.

У своїй апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин справи та юридичну кваліфікацію дій його підзахисного, просить вказаний вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі, застосувавши до нього положення ст. 75 КК України.

Свої доводи мотивує тим, що ОСОБА_8 , як особа характеризується позитивно, неофіційно працює на ринку Черемушки, фінансово підтримує свою матір, вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро покаявся, має намір відшкодувати збитки потерпілим, хоча останні цивільний позов не заявляли.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника адвоката ОСОБА_7 , який повністю підтримав свої апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, думку прокурора, яка заперечила задоволення апеляційної скарги захисника і просила залишити вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, ґрунтується на доказах, достовірність і достатність яких не ставилася під сумнів сторонами кримінального провадження під час судового розгляду, у зв`язку з чим під час судового слідства вони судом не перевірялися, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України і ніким із учасників судового розгляду не оскаржуються.

Тому, суд першої інстанції провівши судове слідство у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_8 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше сховище, а також вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше сховище, а тому правильно кваліфікував його дії за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.

Сам обвинувачений в суді першої інстанції повністю визнав свою вину у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, правильно врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, а саме, що він характеризується позитивно, згідно досудової доповіді від 21.08.2017 року ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та ризик для суспільства оцінюється як високий, неодружений, працював неофіційно, раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, перебуває на обліку в КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» з приводу вживання опіоїдів, синдром залежності з 2003 року, а також обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що районний суд дійшов правильного висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання виключно в умовах ізоляції від суспільства в призначений судом строк, обґрунтовано призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, яке є майже мінімально можливим розміром покарання, відповідно до санкції ч.3 ст. 185 КК України.
Доводи апеляційної скарги захисникаобвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_13 з приводу того, що районним судом ОСОБА_8 призначено надто суворе покарання, оскільки воно не відповідає його особі та тяжкості вчиненого ним діяння колегія суддів вважає безпідставними, так як районний суд призначаючи обвинуваченому покарання повністю врахував як його особу, так і тяжкість вчиненого ним злочину, при цьому правильно вказавши на наявність обставин, що пом`якшують покарання та на відсутність обставин, що його обтяжують.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно визначено ОСОБА_8 вид та розмір покарання, а тому відсутні підстави для призначення йому більш м`якого покарання та застосування до нього вимог ст. 75 КК України, як про це просить у своїй апеляційній скарзі його захисник адвокат ОСОБА_7 , оскільки обвинувачений будучи раніше неоднарозово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, вже відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став та знову вчинив три епізоди тяжких злочинів, що вказує на те, що його виправлення можливе лише виключно в умовах ізоляції від суспільства.

За таких обставин апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.10.2017 рокустосовно ОСОБА_8 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали суду.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_14 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2