Справа № 635/2436/17
Провадження № 1-кп/635/592/2017
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_3

сторона захисту обвинувачений ОСОБА_4

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000405 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кагарлик Київської області, громадянина України, який має середньо спеціальну освіту, приватний підприємець, одружений, раніше не засуджений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:

суд вважає доведеним, що 21 січня 2016 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_4 керував технічно справним автомобілем FORD F150, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався зі швидкістю приблизно 65 км/год. по своїй смузі руху вкритої ожеледицею автодороги Київ Харків - Довжанський у Харківському районі Харківської області за межами населеного пункту. Під час руху на 460 км +255 м вказаної автодороги не впорався з керуванням автомобіля, виїхав на зустрічну смугу руху і допустив зіткнення з автомобілем DAF FT XF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по своїй смузі руху зі швидкістю приблизно 45 км/год. під керуванням ОСОБА_6 .

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля DAF FT XF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за критеріями тривалості розладу здоров`я, а саме: закритий перелом проксимального відділу основної фаланги четвертого пальця без зміщення.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно яким:

п. 12.1 «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Порушення правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться у причинному зв`язку із спричиненням пасажиру ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину, та щодо обставин вчинення злочину пояснив, так як це вказано у вироку та підтвердив, що 21 січня 2016 року близько 13 години 30 хвилин він керував технічно справним автомобілем FORD F150, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався зі швидкістю приблизно 65 км/год. по своїй смузі руху вкритої ожеледицею автодороги Київ Харків - Довжанський у Харківському районі Харківської області за межами населеного пункту та під час руху не впорався з керуванням автомобіля, виїхав на зустрічну смугу руху і допустив зіткнення з автомобілем DAF FT XF НОМЕР_3 , який рухався по своїй смузі руху. В результаті цього ДТП водій автомобіля FORD отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження. Також вказав, що цивільний позов до нього не заявлений, потерпілий особисто з ним розмовляти відмовляється, пропонує звернутися до його представника, а розмір грошового відшкодування, що вказав представник потерпілого є занадто великим у відношенні до доходів обвинуваченого.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, не оспорював обставини дорожньо - транспортної пригоди, тому суд за згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин вчинення злочину, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання та обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання суд не вбачає.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не засуджений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, є приватним підприємцем, має захворювання серця.

Суд, враховує, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як злочин невеликої тяжкості, шкоду спричинену потерпілому добровільно не відшкодував, тому з урахуванням думки прокурора та потерпілого, яка викладена в заяві представника потерпілого, який просив призначити обвинуваченому найсуворіше покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, за відсутності обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене у виді обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки обвинуваченому, як фізичній особі підприємцю, автомобіль є необхідним для реалізації його діяльності, яка пов`язана з виконанням договорів поставки і не вбачає підстав для застосування покарання у виді штрафу, як не встановив обставин, які б свідчили про щире каяття обвинуваченого.

Також суд враховує, що обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочину, раніше не засуджений, є самозайнятою собою, має позитивну характеристику, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку що обвинуваченого можливо на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Витрати пов`язані із залученням експертів, у зв`язку з проведенням судових транспортно трасо логічних експертиз № 2374 від 19 травня 2016 року у розмірі 5958,00 гривень, № 2375/5564 від 25 травня 2016 року у розмірі 8048, 50 гривень, № 2373/6310 від 30 червня 2016 року у розмірі 6606,00 гривень та експертизи обставин дорожньо транспортної пригоди № 208/17 від 20 березня 2017 року у розмірі 1055,52 гривень, які підтверджені довідкою про витрати на проведення експертизи та інформацією ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченої на користь держави.

Речові докази по справі відсутні.

Заходи забезпечення провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за цим вироком суду покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз у розмірі 21668 (двадцять одна тисяча шістсот шістдесят вісім) гривень 02 копійок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілі, їх представник у частині, що стосується інтересів потерпілих, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1