Єдиний унікальний номер 725/3689/17
Номер провадження 1-кп/725/203/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.10.2017 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
представників потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002405, по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Чернівці, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше судимого: 10.04.2017 року Першотравневим районним судом м.Чернівці за ст. 408 ч.3 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на два роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив умисні кримінальні правопорушення при наступних обставинах:
Так, ОСОБА_8 27.07.2017 року біля 19 год. 15 хв., перебуваючи біля дитячої поліклініки, що розташована за адресою м.Чернівці Проспект Незалежності, 109-А, переслідуючи корисливий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_9 , яка сиділа на лавочці, після чого відкрито, незаконним шляхом ривка своєї руки зірвав з шиї потерпілої частину золотого ланцюжка з хрестиком, вартістю 2000 гривень.
Після вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 2000 гривень.
В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 29.07.2017 року біля 08 год. 45 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , переслідуючи корисливий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_10 , яка в томй час поверталася додому, відкрито, незаконно, повторно шляхом ривка своєї руки зірвав з ший потерпілої золотий ланцюжок з кулоном вартістю 2000 гривень.
Після вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 2000 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкриміновах злочинах визнав повністю та суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинуваченні обставинах, у вказаних місцях та у вказаний час він відкрито викрав майно потерпілих. У вчиненому щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні суду показала, що обвинувачений підійшов до неї на вулиці та зірвав з шиї золотий ланцюжок з хрестиком. Заявлений цивільний позов підтримала. Просила суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_10 суду показала, що ОСОБА_8 на вулиці рукою зірвав з її шиї золотий ланцюжок з кулоном. Заявлений цивільний позов підтримала. Просила обвинуваченого покарати суворо.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового розслідування правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 186 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він відкрито викрав чуже майно (грабіж).

Крім того, вірною є кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 і за ч.2 ст.186 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за кваліфікуючою ознакою: вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень: те, що злочин, передбачений ч.1 ст. 186 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, а злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України відноситься до тяжких злочин, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше судимий та вчинив новий злочин в період іспитового строку, по місцю проживання характеризується позитивно.

Суд враховує, що ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.

Наведену обставину суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 .

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлені.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому покарання в межах санкцій статей обвинувачення.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Також, суд, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції, суд вважає, що ступінь небезпечності ОСОБА_8 для суспільства перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.
Таку міру суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_8 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.
Щодо заявлених цивільних позовів потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у кримінальному провадженні суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Положеннями ч.1 ст.56 КПК України передбачено, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» №3 від 31.03.1989 року, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Як вбачається з пред`явлених цивільних позовів, потерпілі звернулися до суду з вимогами відшкодування дійсної майнової шкоди, що була завдана злочином. Факт заподіяння майнової шкоди потерпілим у ході судового розгляду повністю підтверджено та визнано обвинуваченим повністю, а тому суд приходить до висновку, що заявлені цивільні позови в частині заявленої майнової шкоди обґрунтовані та підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_9 , суд враховує положення Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 р., зокрема п. 4, який встановлює, що відповідно до ст.137 ЦПК (1502-06) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. А також п. 9 вказаної Постанови, згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи із наведеного суд вважає, що безумовно потерпіла зазнала певних моральних страждань внаслідок вчиненого відносно неї злочину, завданої майнової шкоди та має право на відшкодування такої шкоди. Однак, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений потерпілою розмір моральної шкоди у сумі 5000 гривень є завищеним та не відповідає засадам розумності та справедливості, а також є недоведеним у такому розмірі та приходить до висновку, що розмір моральної шкоди необхідно зменшити до 1000 гривень, як такий, що не відповідає характеру кримінального правопорушення, глибині фізичних та душевних страждань потерпілої сторони.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 484 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 186 КК України і за їх вчинення призначити йому покарання:

-за ст. 186 ч.1 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;

-за ст. 186 ч.2 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК за сукупністю вироків до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10.04.2017 року та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком в законної сили засудженому ОСОБА_8 залишити обрану - тримання під вартою в Чернівецькій установі виконання покарань відділу ДПтСУ в Чернівецькій області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання, тобто з 09.08.2017 року.

Речовий доказ: оптичний диск DVD-R 4.7 GB з відеозаписом з камер спостереження з вулиць Головної та Проспекту Незалежності, та з будинку №85 Проспекту Незалежності, який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: байку з капюшоном темно-синього кольору, яка передана на зберігання до камери зберігання ЧВП ГУНП в Чернівецькій області повернути ОСОБА_8 .

Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити, стягнувши з засудженого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди кошти у розмірі 10000 грн. 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково, стягнувши з засудженого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди кошти у розмірі 4000 грн. 00 коп. та в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди кошти в розмірі 1000 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1