Єдиний унікальний номер 227/3022/17
Номер провадження 11-кп/775/252/2018

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08 листопада 2017 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Добропілля, Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого ПСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ ДТЕК «Добропіллявугілля» підсобним робітником, інваліда 3 групи, що мешкає та зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , який раніше судимий:
14.02.2014 року вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області за ч.1 ст.125 КК України до 6 місяців виправних робіт з утриманням 10% заробітку в дохід держави;
04.06.2014 року вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області за ч.1,2 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України до 5(п`яти) місяців арешту;
07.09.2015 року вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 850,00 гривень;
11.05.2016 року вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 6 місяців арешту; звільнився з місць відбуття покарання 14.09.2016 року у зв`язку з відбуттям покарання,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Строк відбування покарання за даним вироком ОСОБА_6 обчислювати з дня його прибуття і постановки на облік у виправному центрі.
Відповідно до вироку суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що, ОСОБА_6 будучі особою, яка має не зняту та непогашену судимість за крадіжку, вчинив повторно аналогічний злочин за таких обставин.
19 серпня 2017 року, приблизно о 21.05 годин, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти-368» ТОВ «АТБ-маркет», який розташований за адресою Донецька область, м. Добропілля мікрорайон Сонячний, 29А, знаходячись у відділі тимчасового асортименту, на ґрунті раптово виниклого умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном і зверненням його на свою користь, з метою наживи, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з корзини товарів, повторно, таємно викрав пару чоловічих кросівок вартістю 175,20 грн., а саме одягнувши вказані нові кросівки на себе, ОСОБА_6 залишив кросівки, в яких він прийшов до магазину, в корзині у відділі тимчасового асортименту, та у викрадених кросівках вийшов з магазину. Вказаними діями ОСОБА_6 заподіяв ТОВ «АТБ-маркет» матеріальну шкоду на вищевказану суму.
На вказане рішення обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та засудити його до 2 років позбавлення волі та звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. Зазначає, що суду не врахував низку пом`якшуючих обставин, зокрема щирого каяття, є інвалідом 3 групи, який здійснює опіку за своєю бабусею ОСОБА_8 , 1935 року народження. Вказує, що вчинив злочин через збіг тяжких життєвих обставин.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляції, прокурор ОСОБА_5 , яка заперечувала у задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.
Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.
Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 ніким не оспорюється, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.
Як встановлено з матеріалів провадження, обвинувачений вчинив злочин проти власності, який відноситься до середнього ступеню тяжкості, раніше був засуджений вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11.05.2016 року за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, тобто і за вчинення аналогічного злочину, за місцем мешкання характеризується посередньо. Крім того, злочин, який інкримінується ОСОБА_6 вчинено ним через 11 місяців після відбуття покарання за попереднім вироком, що свідчить про те, що останній ніяких висновків для себе не зробив, на шлях виправлення ставати не бажає та продовжує порушувати закон.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди, що обтяжує покарання - рецидив злочину.
Доводи, викладені у апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 , про неврахування судом низки пом`якшуючих обставин не є слушними, оскільки судом першої інстанції враховані вказані обставини, в тому числі і надання правдивих показань під час досудового розслідування та в судовому засіданні, що свідчать про визнання обвинуваченим своєї провини та бажання виправити ситуацію, що фактично є щирим каяттям.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про скасування призначеного покарання у виді обмеження волі, та призначення покарання у виді позбавлення волі на 2 роки, а також звільнення його від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню. Покарання, яке просить застосувати до нього ОСОБА_6 , є більш тяжким, ніж обмеження волі.
На думку колегії суддів, призначене покарання у виді позбавлення волі за інкримінований йому злочин, не буде відповідати тяжкості скоєного та цілі покарання.
Колегія суддів, вважає, що призначене судом покарання судом у виді 1 року обмеження волі, є саме таким, що відповідає засадам кримінального провадження та є необхідним та достатнім, за скоєне.
Доводи про можливість застосування до нього вимог ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням не є слушними, оскільки відповідно до вимог ст. 65 КК України покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів, колегія суддів вважає, що призначене покарання у вигляді 1 року обмеження волі з відбуванням у виправному центрі є саме таким.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , обґрунтовано прийняті до уваги всі зазначені обставини, в тому числі пом`якшуючі. Всі обставини, зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченого, повно та обґрунтовано, викладені у вироку, судом першої інстанції та враховані при призначенні покарання.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він дуже хворий здійснює опіку за своєю бабусею, не є безумовною підставою для скасування вироку та призначення покарання з іспитовим строком.
Призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено таких порушень КПК або КК України, які б тягли за собою скасування вироку та зміну міри покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 - 407 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08 листопада 2017 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набуває законної чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді