Справа №718/1814/17
Провадження №1-кс/718/277/17
03.10.2017 року слідчий суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіцмань скаргу засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мамаївський агропромисловий комбінат» ОСОБА_5 про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 29.06.2017 року,
У судовому засіданні, яке проводилось в режимі відео конференції із Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, ОСОБА_5 скаргу підтримала, просила таку задоволити з підстав, викладених у ній. Додатково повідомила, що 09.03.2017 року вона скеровувала слідчому ОСОБА_7 два клопотання, в яких просила звернутись до суду з клопотаннями про тимчасовий доступ до речей і документів, що знаходяться у володінні ТОВ «Есперанса-плюс», приватного нотаріуса Кіцманського районного нотаріального округу ОСОБА_8 , на підставі яких товариство набуло та зареєструвало право власності на будівлі і споруди, що раніше належали ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат», а приватним нотаріусом 10.10.2016 року видано свідоцтво про право власності ТОВ «Есперанса-плюс». Однак, дані клопотання не вирішені, а провадження по справі закрито. Постанову про закриття вона не отримувала.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні ствердив про законність постанови слідчого про закриття кримінального провадження та необхідність залишення її без змін. Вказав, що засновник ТОВ «Есперанса-плюс» ОСОБА_9 ще 23.02.2017 року добровільно надав копії усіх документів, що стосуються набуття
товариством право власності на ТОВ «Мамаївський агропромисловий комплекс» на прилюдних торгах, згідно ст. 92 КПК України. Крім того, дане клопотання ОСОБА_5 подане керівнику Кіцманської місцевої прокуратури в порядку ст.308 КПК України, з приводу чого їй надано відповідь, яке в межах даного кримінального провадження взагалі не розглядалось.
У відповідності до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Старшим слідчим Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 було проведено ряд слідчих дій у даному кримінальному провадженні, після чого 29.06.2017 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
У даній постанові слідчий ОСОБА_6 зазначив, що в ході проведення досудового розслідування допитано в якості свідка арбітражного керуючого ОСОБА_10 , в результаті чого висловлено припущення щодо відсутності умислу у ОСОБА_10 на розтрату, відчуження, приховування, підміни, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном. На підставі цього слідчий дійшов висновку про закриття вищевказаного кримінального провадження. (а.с.108,109 кримінального провадження ).
Слідчий суддя зазначає, що такі висновки слідчого ОСОБА_11 є передчасними, нічим не обґрунтовані, оскільки не були належним чином перевірені всі доводи, викладені в заяві ОСОБА_12 та не надана оцінка зазначеним доводам.
Згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Так, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Так, в матеріалах кримінального провадження міститься копія Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22.02.2017 року, надану слідчому засновником ТОВ «Есперанса-плюс» ОСОБА_9 (а.с. 76), а також копія Інформаційної довідки від 06.01.2017 року (а.с.56,57), наданої потерпілою ОСОБА_5 , які містять відомості про право власності на об`єкт нерухомого майна ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат», с.Мамаївці, вул.Кіцманська, 48, Кіцманського району та які різняться між собою в частині посилання на власника об`єкта, а також щодо обтяження даного нерухомого майна.
Таким чином, за наявності двох копій ідентичних документів, які різняться за змістом, слідчий не надав належну оцінку та не здійснив перевірку викладеним в інформаційних довідках фактам.
Крім того, скаржниця ОСОБА_5 подала слідчому два клопотання про доступ до речей та документів, що знаходяться у володінні ТОВ «Есперанса-плюс», приватного нотаріуса Кіцманського районного нотаріального округу ОСОБА_8 , на підставі яких товариство набуло та зареєструвало право власності на будівлі і споруди, що раніше належали ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат», а приватним нотаріусом 10.10.2016 року видано свідоцтво про право власності ТОВ «Есперанса-плюс». Дані клопотання є не вирішеними, згідно строків, передбачених КПК України, обґрунтованої відповіді потерпілій не надано, до матеріалів кримінального провадження дані клопотання взагалі не долучено.
У відповідності до вимог ст.110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи (установи), яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що оскаржувана постанова слідчого є необґрунтовано, неналежно мотивованою, як цього вимагає ч.5 ст. 110 КПК України, а відтак не має можливості встановити істину у кримінальному провадженні.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, постанова слідчого про закриття провадження від 29.06.2017 р. не була належним чином скерована потерпілій ОСОБА_13 , що суперечить вимогам ч.6 ст. 284 КПК України.
Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).
Згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Керуючись ст.ст. 91,92,94,303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1