Провадження № 1-кп/734/206/17 Справа № 734/3228/17
В И Р О К
іменем України
04 грудня 2017 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козелець кримінальне провадження за № 0000549 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Присторонь Ріпкинського району Чернігівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, студент 4 курсу Козелецького ветеринарного коледжу Білоцерківського Національного аграрного університету, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Ріпкинським РВ УДМС України в Чернігівській області 12.08.2014, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 19.07.2017 о 04 годині 00 хвилин, проходячи по вул. Розумовських в смт. Козелець Чернігівської області, біля домоволодіння № 13 а, побачивши залишений без нагляду автомобіль зеленого кольору ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 та яким фактично користується ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, переслідуючи мету використання автомобіля у власних потребах, з корисливих мотивів, без дозволу власника чи володільця, шляхом буксирування за допомогою власної фізичної сили та переміщення транспортного засобу, шляхом котіння, перемістив автомобіль ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 13331,13 грн., до берега р. Остер і залишив за присадибними земельними ділянками домоволодінь по АДРЕСА_2 , чим незаконно заволодів даним транспортним засобом. В ході експлуатації вказаного автомобіля ОСОБА_3 , спричинив йому пошкодження, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 , матеріальних збитків на суму 1800,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

19 липня 2017 року близько 05 години 00 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи у автомобілі ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 та який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, таємно викрав з автомобіля ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_3 автомагнітолу «Pionner» 1056 А, вартістю 374,51 грн., що належить ОСОБА_6 , спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю і дав суду покази, які за змістом не мають розбіжностей з вищевикладеним та за змістом обвинувального акту.

Щиро розкаявся у вчиненому.
Покази обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо особи обвинуваченого.
Суд вважає, що дії ОСОБА_3 органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Також, суд вважає, що дії ОСОБА_3 органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

За сукупністю скоєного дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не перебуває на обліку у лікарів наркологів та психолога, свою вину у вчиненні злочинів, які йому інкриміновано, визнав, характеризується позитивно, відсутність претензій морального та матеріального характеру з боку потерпілого, враховуючи висновки досудової доповіді, складеної інспектором Козелецького районного сектору з питань пробації (відповідно до яких ймовірність вчинення обвинуваченим повторного правопорушення є середньою та виправлення особи без позбавлення або обмеження волі є можливим), і призначає йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України (яке є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів) у виді штрафу, застосувавши ст. 70 КК України, призначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, відповідно в сумі 1186 гривні 44 копійки.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керується правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу:

- за ч. 1 ст. 289 КК України у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.;

- за ч. 1 ст. 185 КК України у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 00 коп.

Згідно ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, відповідно в сумі 1186 (одна тисяча сто вісімдесят шість) гривень 44 копійки.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Нокиа» 2600с-2, авто магнітолу «Pionner», які знаходяться в камері збереження речових доказів Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- автомобіль ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_3 , що переданий під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оскаржувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Чернігівської області.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом 30 діб з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1 .