Справа № 308/1305/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 за участі прокурора - ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна - ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні засіданні в приміщенні суду в м. Ужгород клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням прокурора звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «AUDI Q7» державний реєстраційний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження зазначає, що 06 лютого 2017 року близько 21 години 20 хвилин в с. Холмок, по вул. Новій, біля буд. №16,Ужгородського району відбувся переїзд автомобілем марки «AUDI Q7» державний реєстраційний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 через пішохода ОСОБА_6 .

В результаті ДТП гр. ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень помер при наданні йому невідкладної медичної допомоги в кареті ШМД.

Кримінальне правопорушення кваліфіковане за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

06 лютого 2017 року у ході проведення огляду місця пригоди у відповідності до вимог ст.237 КПК України транспортний засіб - автомобіль марки «AUDI Q7» державний реєстраційний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_1 був вилучений та доставлений на спец. майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок контактування, характеру їх утворення, тощо, а також проведення судових експертиз.

Разом з цим 07.02.2017 водієм ОСОБА_5 у відповідності до ст. 100 КПК України надано добровільно дозвіл для утримання автомобіля марки «AUDI Q7» державний реєстраційний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_1 , який з місця події був вилучений та доставлений на спец. майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок контактування, характеру їх утворення, тощо, а також проведення судових експертиз.

Слідчий зазначив у клопотанні, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

У засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Представник власника майна в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, представника власника майна та дослідивши матеріали поданого клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

У провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській областіперебувають матеріали досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке 07.02.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019, яким встановлено, що 06 лютого 2017 року близько 21 години 20 хвилин в с. Холмок, по вул. Новій, біля буд. №16,Ужгородського району відбувся переїзд автомобілем марки «AUDI Q7» державний реєстраційний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 через пішохода ОСОБА_6 .

Сторона кримінального провадження вказує на необхідність накладення арешту на вказаний у клопотанні транспортний засіб.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру

щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні вказують на те, що вилучена річ відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «AUDI Q7» державний реєстраційний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_1 в частині заборони ОСОБА_5 права на відчуження.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонногосуду ОСОБА_1