Вирок

Іменем України

09.02.2018 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

в ході розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові обвинувального акта, долученого до нього реєстру та матеріалів досудового розслідування, що внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004153 від 23 грудня 2017 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, за даними обвинувального акта раніше судимого, останній раз 28 листопада 2013 року Галицьким районним судом м. Львова до трьох років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.3 186 КК України,
Сторона обвинувачення - прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4

Сторона захисту адвокат ОСОБА_5

Учасники судового провадження:

- потерпілий ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004153 від 23 грудня 2017 року, поступили до Франківського районного суду м. Львова 01 лютого 2018 року з угодою про визнання винуватості укладеною між прокурором і обвинуваченим за письмової згоди потерпілого.
Згідно оголошеного прокурором в підготовчому судовому засіданні обвинувального акта та формулювання обвинувачення викладеного в описовій та мотивувальній частинах угоди про визнання винуватості, яка укладена між обвинуваченим та прокурором 31 січня 2018 року, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 22 грудня 2017 року він, близько 18 год. 00 хв. , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи в районі будинку АДРЕСА_2 , шляхом підбору кодової комбінації до дверей, таємно проник до приміщення кладової, що знаходиться на прибудинковій території вказаного будинку та належить на праві сумісної приватної власності потерпілому, звідки таємно взяв належні на праві власності потерпілому ОСОБА_6 перфоратор марки «Makita» вартістю 5000 грн., який помістив у чорний поліетиленовий пакет, а також болгарку марки « Dewalt» вартістю 3000 грн., яку теж помістив у належний йому рюкзак сірого кольору.
Вказані дії ОСОБА_3 були виявлені потерпілим, який зайшов у приміщення кладової. Обвинувачений усвідомивши, що його викрито, з метою заволодіння вказаним майном не припинив своїх дій, а вхопивши вказане майно почав втікати з приміщення кладової та на прибудинковій території будинку № 3 по вказаній вулиці, був затриманий потерпілим , та переданий ним працівникам поліції.
Дані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування та прокурором кваліфіковані за ч. 2 ст.15 ч. 3 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення особи.
Відповідно до угоди, ОСОБА_3 , визнав, що 22 грудня 2017 року, близько 18 год. 00 хв. він перебував в районі будинку АДРЕСА_2 де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Шляхом підбору кодової комбінації до дверей, він відчинив їх та таємно проник до приміщення кладової, що знаходиться на прибудинковій території вказаного будинку, звідки таємно взяв перфоратор марки «Makita» , який помістив у чорний поліетиленовий пакет, а також болгарку марки « Dewalt», яку теж помістив у належний йому рюкзак сірого кольору. У подальшому прийшов власник кладової, як йому пізніше стало відомо це потерпілий ОСОБА_6 від якого він перебуваючи у шоковому стані намагався втекти, однак був затриманий та переданий працівникам поліції.
За умовами угоди, сторони дійшли згоди, щодо кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 2 ст.15 ч. 3 ст. 186 КК України та обрання покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Прокурор в судовому засіданні клопотала про затвердження угоди про визнання винуватості, надавши суду докази у підтвердження вини обвинуваченого, а останній повністю погодився з ними.

Адвокат в судовому засіданні затвердження угоди підтримав.

Суд приймає до уваги, що при укладенні угоди про визнання винуватості , сторони врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані на особу та її щире каяття у вчиненому.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, судом з`ясовано, прокурором підтверджено, а обвинуваченим та його захисником визнається, що вони цілком розуміють права передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та підтвердили суду, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені 2 ст.. 473 КПК України. Також сторони підтвердили розуміння ними наслідків укладення угоди про визнання винуватості..

За даних обставин, суд приходить до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, без застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також перевірено зміст угоди на відповідність вимогам процесуальним нормам , правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення та наявність фактичних підстав для визнання винуватості ОСОБА_3 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст.15 ч. 3 ст. 186 КК України. При цьому, суд приймає до уваги долучені до матеріалів кримінального провадження процесуальні документи, які підтверджують правомірність реєстрації кримінального провадження відносно ОСОБА_3 . Суд також враховує визначену сторонами в угоді міру покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

В результаті перевірки в судовому засіданні угоди про визнання винуватості, судом не встановлено у ній невідповідностей інтересам суспільства, порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, а обвинувачений не бажав визнати свою провину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст.15 ч. 3 ст. 186 КК України. Навпаки, суд у судовому засіданні безпосередньо, для власного переконання, встановив добровільність волевиявлення обвинуваченого та згоду потерпілого, що було підтверджено власними показами, і ці покази обвинуваченого співставляються з іншими матеріалами кримінального провадження дослідженими в судовому засіданні.

Суд також перевірив можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання обвинуваченим та не вбачає підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, у порядку, передбаченому п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.. 474 КПК України.

У зв`язку з наведеним, суд розглянувши письмову згоду потерпілого, заслухавши доводи прокурора, пояснення обвинуваченого та висновки адвоката, приходить до переконання, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а умови угоди іншим, зазначеним вище вимогам процесуального закону, відтак, угода підлягає затвердженню судом.

Вирішуючи інші питання пов`язані з ухваленням вироку, суд також приходить до висновку, що після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме перфоратор марки «Makita» та болгарка марки « Dewalt», що згідно розписки від 27 грудня 2017 року передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 ( ас.106) та 2 ( дві) пари текстильних рукавичок, плоскогубці з рукояткою помаранчевого кольору 1 (одна) шт.. та викрутки металеві 2 (дві) шт.., що по квитанції 000712 від 23.12.2017 року перебувають в камері зберігання речових доказів Франківського ВП ГУ НПУ у Львівській області та на які накладено арешт відповідно до ухвали слідчого судді від 26. 12. 2017 року ( ас.93 94, 105, 106): належить вважати повернутими потерпілому, а саме перфоратор марки «Makita» та болгарка марки « Dewalt», з правом розпоряджатися на власний розсуд, а 2 ( дві) пари текстильних рукавичок, плоскогубці з рукояткою помаранчевого кольору 1 (одна) шт., викрутки металеві 2 (дві) шт. та рюкзак сірого кольору підлягають знищенню як предмети вчинення злочину.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 26.12. 2017 року на речові докази вважати скасованим.

Запобіжний захід обраний обвинуваченому у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвали слідчого судді від 23.12.2017 року, який закінчується 21 лютого 2018 року, слід продовжити до набрання вироку законної сили ( ас.58 -60).

Строк відбування покарання за даним вироком належить рахувати з 20 год. 30 хв. 22 грудня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 468 470, 471 473-476 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена між обвинуваченим та прокурором 31 січня 2018 року у м. Львові у кримінальному провадженні за № 0004153 від 22.12. 2017 року про:

- визнання ОСОБА_3 вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 15. ч 3 ст. 186 КК України;

- відсутність у потерпілого претензій до ОСОБА_3 та погодження сторонами міри покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Речові докази, а саме перфоратор марки «Makita» та болгарка марки « Dewalt», що згідно розписки від 27 грудня 2017 року передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 ( ас.106) вважати повернутими з правом розпоряджатися на власний розсуд.
Речові докази, а саме 2 ( дві) пари текстильних рукавичок, плоскогубці з рукояткою помаранчевого кольору 1 (одна) шт., викрутки металеві 2 (дві) шт. та рюкзак сірого кольору,
що по квитанції 000712 від 23.12.2017 року перебувають в камері зберігання речових доказів Франківського ВП ГУ НПУ у Львівській області, після набрання вироком законної сили, знищити.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 26.12. 2017 року на речові докази вважати скасованим.

Контроль виконання вироку в частині знищення речових доказів покласти на начальника Франківського ВП ГУ НПУ у Львівській області.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвали слідчого судді від 23.12.2017 року, який закінчується 21 лютого 2018 року продовжити до набрання вироку законної сили, після вважати скасованим ( ас.58 -60).

Строк відбування покарання за даним вироком рахувати з 20 год. 30 хв. 22 грудня 2017 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення.

У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 10 березня 2018 року.

Копію вироку сторони процесу можуть отримати у секретаря судових засідань.

Суддя ОСОБА_7