Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/9590/16-к
н/п 1-кп/490/630/2016
ВИРОК
Іменем України
23 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

та ОСОБА_12

під час судового розгляду обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чигирин Черкаської області, є громадянином України, одруженим, має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, має повну загальну середню освіту, працює водієм у ТОВ "Євролюкс", проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є раніше судимим 24 квітня 2014 року Новоазовським районним судом Донецької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на три роки,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луганську, є громадянином України, раніше не судимим, одруженим, має на утриманні неповнолітню дитину, має повну загальну середню освіту, зі слів працює водієм в автопарк "777", проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Луганську, є громадянином України, раніше не судимим, одруженим, має на утриманні неповнолітню дитину, має середньо-спеціальну освіту, працює водієм у ТОВ "Євролюкс", проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Артемівську Перевальського району Луганської області, є громадянкою України, раніше не судимою, заміжньою, має на утриманні неповнолітню дитину, має базову вищу освіту, працює торгівельним представником у ТОВ "ДІС", проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення в сфері недоторканності державних кордонів і засудженим вироком від 22.04.2014 Новоазовського районного суду Донецької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на три роки, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став і повторно вчинив аналогічні злочини з корисливих мотивів.
Зокрема, відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюються в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Порушенням державного кордону України є перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.
Згідно ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення відповідного документа, посвідчення особи моряка. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, віднесено населенні пункти Краснодонського району Луганської області, в тому числі смт. Ізварине.
Протокольним рішенням засідання Кабінету Міністрів України від 23.06.2014 № 42, тимчасово припинено рух осіб, транспортних засобів та вантажів через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Ізварине» (Краснодонський район, Луганської області), контрольні функції державними органами України на якому не здійснюються.
На початку січня 2016 року ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, будучи зареєстрованим як фізична особа-підприємець та маючи ліцензію на здійснення пасажирських перевезень, обрав в якості джерела накопичення засобів до існування діяльність з організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за що отримував грошові кошти від осіб, яким необхідно було виїхати на непідконтрольну Україні територію Луганської області чи в`їхати на неї поза межами офіційних пунктів пропуску через державний кордон України.
При цьому, ОСОБА_4 визначив в якості способу вчинення кримінального правопорушення організацію та керівництво незаконними неконтрольованими пасажирськими перевезеннями осіб з міста Одеса до міста Луганськ, поза офіційними пунктами пропуску через державний кордон транспортним засобом - автобусом марки «Neoplan», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився у його користуванні.
Для досягнення злочинного результату ним був розроблений план скоєння злочинів і безпосередній механізм вчинення кримінального правопорушення, який передбачав:
- пошук і схиляння до заняття спільною злочинною діяльністю інших осіб - диспетчерів, в тому числі серед мешканців непідконтрольної Україні території, які забезпечували б розміщення оголошень та підшукання осіб, які виявили бажання на незаконне перетинання державного кордону;
- пошук і схиляння до заняття спільною злочинною діяльністю інших осіб - водіїв, які забезпечували б безпосереднє переправлення осіб через державний кордон вказаними автобусом;
- пошук фізичних осіб, шляхом розміщення в Інтернет мережі оголошень, щодо здійснення пасажирських перевезень автобусом сполученням «Одеса-Луганськ»;
- вчинення дій, направлених на отримання дозвільних документів щодо здійснення пасажирських перевезень від уповноважених на те осіб терористичної організації «ЛНР»;
- проведення інструктажів та надання відповідних настанов щодо поведінки на державному кордоні України, як учасникам кримінального правопорушення, так і особам, які виявили бажання незаконно перетнути державний кордон;
- розподілення функцій між усіма учасниками злочинної змови;
- ведення журналу осіб, які виявили бажання на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, та збір коштів з останніх за надання послуги;
- розподіл коштів, здобутих злочинним шляхом, між учасниками злочинної змови.
Для реалізації свого злочинного плану, направленого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , усвідомлюючи неправомірність своїх дій, діючи умисно та повторно, в порушення ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994, обрав маршрут руху автобусу з міста Одеса до міста Луганськ через офіційно діючий пункт пропуску через державний кордон України «Гоптівка» у Дергачівському районі Харківської області, місто Бєлгород на території Російської федерації та недіючий на даний час міжнародний пункт пропуску автомобільного сполучення через державний кордон «Ізварине» у Краснодонському районі Луганської області.
З метою реалізації злочинного плану, усвідомлюючи, що самостійно вчинення таких злочинів неможливо, ОСОБА_4 залучив до спільної злочинної діяльності інших учасників, розподіливши між ними певні функції у здійсненні організованих ним злочинів, об`єднавши таким чином зусилля всіх учасників, для досягнення єдиного злочинного результату.
Після цього, у невстановлений час ОСОБА_4 вступив у попередню змову з невстановленими мешканцями міста Луганськ на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , яким були визначені функції, що складалися з дій, спрямованих на досягнення єдиного злочинного результату, які полягали в наступному:
- у пошуку фізичних осіб, з числа мешканців непідконтрольної Україні території, які виявили бажання вирушити автобусом на підконтрольну Україні території поза офіційними пунктами пропуску;
- в інформуванні ОСОБА_4 та осіб, залучених до заняття спільною неправомірною діяльністю в якості водіїв автобусу, щодо наявності бажаючих вирушити автобусом на підконтрольну Україні території поза офіційними пунктами пропуску;
- у розміщення в Інтернет мережі та місцевих оголошеннях інформації про здійснення пасажирських перевезень на підконтрольну Україні територію поза офіційними пунктами пропуску;
- у зборі коштів з пасажирів вказаного автобусу;
- в розподілі грошових коштів між учасникам злочину за вказівкою організатора та направлення останньому частки здобутих грошових коштів.
Крім цього, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного плану, у невстановлений час, вступив у попередню змову з ОСОБА_7 , якій були визначені функції, що складалися з дій, спрямованих на досягнення єдиного злочинного результату, які полягали в наступному:
- у пошуку фізичних осіб, з числа мешканців підконтрольної Україні території, які виявили бажання вирушити автобусом на непідконтрольну Україні територію поза офіційними пунктами пропуску;
- в інформуванні ОСОБА_4 та осіб, залучених до заняття спільною неправомірною діяльністю в якості водіїв автобусу, щодо наявності бажаючих вирушити автобусом на непідконтрольну Україні територію поза офіційними пунктами пропуску;
- у розміщенні в Інтернет мережі інформації про здійснення пасажирських перевезень на непідконтрольну Україні територію поза офіційними пунктами пропуску;
- у прийомі дзвінків від потенційних пасажирів, роз`яснення їм маршруту, надання порад та вказівок, роз`яснення порядку та вартості пасажирського перевезення і запис анкетних даних останніх до журналу.
Реалізуючи злочинний умисел, діючи відповідно до розробленого плану вчинення злочину, наприкінці січня 2016 року (точну дату та час не встановлено), ОСОБА_4 підшукав і залучив до заняття спільною злочинною діяльністю в якості водія автобусу мешканця міста Луганськ ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 були визначені функції, що складалися з дій, спрямованих на досягнення єдиного злочинного результату, які полягали в наступному:

- виступати водієм та безпосередньо здійснювати незаконне переправлення осіб через державний кордон України на наданому ОСОБА_4 автобусі марки «Neoplan», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
- у проведенні інструктажів з пасажирами та надання їм настанов щодо їх поведінки з метою успішного перетинання державного кордону України;
- у підтриманні зв`язку з іншими учасниками кримінального правопорушення (диспетчерами) та ОСОБА_4 ;
- в посадці/висадці у визначених місцях по всій території України пасажирів та збір коштів з останніх за надання послуги;
- за вказівкою ОСОБА_4 передавати частину грошових коштів учасникам кримінального правопорушення, що перебувають на непідконтрольній Україні території Луганської області.
Вступивши таким чином у змову групи осіб для спільного досягнення єдиної мети, організації та здійснення незаконного переправлення осіб через державний кордон України з корисливих мотивів, а також подальшої реалізації злочинного плану під час вчинення злочинів, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та невстановлені мешканці міста Луганськ на ім`я ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , розмістили у мережі Інтернет інформацію щодо здійснення пасажирських перевезень автобусом сполученням «Одеса-Луганськ» через територію Російською Федерації, зазначивши при цьому номери мобільних телефонів, за якими можна звертатися із заявками.
У період часу з травня по липень 2016 року під керівництвом ОСОБА_4 вказані особи систематично здійснювали переправлення осіб через державний кордон України зазначеним маршрутом, за що отримували відповідні грошові кошти від пасажирів в розмірі від 800 до 1000 грн. за поїздку в один бік.
У липні 2016 року невстановлені особи у місті Луганськ підшукали 41 особу, які бажали 23 липня 2016 року незаконно переправитися через державний кордон України, після чого повідомили про них ОСОБА_4 , який організував для їх переправлення через державний кордон України транспортний засіб - автобус марки «Neoplan», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Безпосереднє перевезення вказаних осіб через державний кордон України ОСОБА_4 було доручено водію ОСОБА_6 та водію ОСОБА_5 , якого він підшукав і залучив до заняття спільною злочинною діяльністю в якості водія саме для здійснення вказаного рейсу.
ОСОБА_4 ОСОБА_5 були визначені функції, що складалися з дій, спрямованих на досягнення єдиного злочинного результату, які полягали в наступному:
- виступати водієм та безпосередньо здійснювати незаконне переправлення осіб через державний кордон України на наданому ОСОБА_4 автобусі марки «Neoplan», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
- у проведенні інструктажів з пасажирами та надання їм настанов щодо їх поведінки з метою успішного перетинання державного кордону України;
- у підтриманні зв`язку з іншими учасниками кримінального правопорушення (диспетчерами) та ОСОБА_4 ;
- в посадці/висадці у визначених місцях по всій території України пасажирів та збір коштів з останніх за надання послуги;
- за вказівкою ОСОБА_4 передавати частину грошових коштів учасникам кримінального правопорушення, що перебувають на непідконтрольній Україні території Луганської області.
Діючи відповідно до розробленого плану, з метою реалізацій злочинною умислу, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 надав ОСОБА_6 та ОСОБА_5 автобус марки «Neoplan», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та відповідні інструкції і вказівки.

23 липня 2016 року у місті Луганськ - непідконтрольній Україні території Луганської області, водії зазначеного автобусу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , на виконання вказівки ОСОБА_4 , отримавши від осіб незаконну винагороду за переправлення їх через державний кордон України, прийняли їх до вказаного автобусу у м. Луганськ для перевезення за маршрутом м. Луганськ - м. Одеса.
Після завершення повної посадки осіб, які виявили бажання незаконно перетнути державний кордон України, до автобусу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групи осіб, на виконання спільного з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та невстановленими мешканцями міста Луганськ на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, керуючись вказівками ОСОБА_4 щодо маршруту руху, перебуваючи за кермом автобуса марки «Neoplan», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вирушили з міста Луганськ до недіючого міжнародного пункту пропуску автомобільного сполучення через державний кордон «Ізварине» (Краснодонський район, Луганської області), де у селищі Ізварине Луганської області близько 16 години 23 липня 2016 року незаконно перетнули державний кордон України та незаконно переправили 41 особу через державний кордон України, використовуючи вказаний вище транспортний засіб.
24 липня 2016 року, близько 10 год. 00 хв., автобус «Neoplan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , разом з 41 пасажиром, які незаконно переправилися через державний кордон України, було зупинено на території Дергачівського району Харківської області працівниками правоохоронного органу, через що злочинні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та невстановлених мешканців міста Луганськ на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України були припинені.
Під час судового розгляду 20 жовтня 2017 року між прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та з кожним із обвинувачених, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за участю захисників останніх ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 укладено угоди про визнання винуватості.

Згідно угод, кожний з обвинувачених повністю беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному вище кримінальному правопорушенні і зобов`язалися беззастережно визнати свою винуватість в обсязі обвинувачення під час судового провадження, що ними виконано в судовому засіданні 20 жовтня 2017 року.

В кожній з укладених угод сторони визнали наявність таких обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як щире каяття та вчинення злочинів внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних та інших обставин, зокрема те, що обвинувачені, які були мешканцями території Луганської області, що станом на теперішній час не є підконтрольною Україні, вчинили вказані вище злочини через наявність у них непрацездатних утриманців, у тому числі неповнолітніх дітей, і скрутне матеріальне становище, викликане втратою роботи внаслідок загально відомих подій, що відбулися на сході України, та узгодили, що при затвердженні угоди обвинуваченим будуть призначені такі покарання:

- ОСОБА_4 за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією майна, що є його особистою власністю, з позбавленням строком на два роки права здійснювати пасажирські перевезення через державний кордон України, та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю цього вироку і вироку від 22.04.2014 Новоазовського районного суду Донецької області, яким ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, засуджено на підставі ст. 69 КК України до п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна і без позбавлення права займатися певною діяльністю - покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років два місяці з конфіскацією майна, що є його особистою власністю, та з позбавленням строком на два роки права здійснювати пасажирські перевезення через державний кордон України;

- кожному з обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України - із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ч. 2 ст. 69 КК України, без конфіскації майна та без позбавленням права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю.

Крім цього, в кожній з укладених із обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 угодах сторони передбачили, що останніх буде звільнено від відбування призначених покарань у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням: ОСОБА_6 - строком на три роки, ОСОБА_5 строком на два роки та ОСОБА_7 - строком на один рік, з покладенням на них обов`язків, визначених у ч. 1 ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим чи підозрюваним може бути укладено, крім іншого, у провадженні щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкоду завдано лише державним чи суспільним інтересам.

Злочини, передбачені ч. 3 ст. 332 КК України, свою винуватість у вчиненні якого визнали обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виходячи з положень ст. 12 КК України, законом віднесено до тяжких злочинів. Цими злочинами шкоду завдано лише державним інтересам, а тому угоду про визнання винуватості щодо таких злочинів може бути укладено.

Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цілком розуміють положення ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 погодився на призначення їм узгоджених покарань.

Суд визнає наявність передбачених законом підстав для застосування при призначенні кожному з обвинувачених покарання за вчинені злочини положень ч. 1 ст. 69 КК України, тобто призначення їм покарань нижче нижчої межі позбавлення волі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 332 КК України, а ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 й ч. 2 ст. 69 КК України, тобто без призначення обов`язкових додаткових покарань, передбачених санкцією ч. 3 ст. 332 КК України, а, відповідно - призначення їм таких покарань, що їх сторони передбачили в угодах, враховуючи наявність наведених вище обставин, що пом`якшують покарання, та істотно знижують суспільну небезпечність вчинених обвинуваченими злочинів.

Також, з урахування наведених вище обставин, умов угод, які відповідають інтересам суспільства і держави, а також осіб обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зокрема, того, що вони є раніше не судимими та вперше притягаються до кримінальної відповідальності, характеризуються виключно позитивно, кожний з них має на утриманні неповнолітніх дітей, постійне місце проживання та місце роботи, суд вважає наявною можливість виправлення цих обвинувачених без ізоляції від суспільства, а тому й визнає, що обумовлені сторонами в угодах звільнення обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробування на передбачені цими угодами строки відповідають положенням КК України, як і покладення на них у зв`язку з цими звільненнями обов`язків, передбачених угодами.

Отже, умови угод не суперечать вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угод було недобровільним відсутні, фактичні підстави для визнання винуватості мають місце.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угод про визнання винуватості, укладених між прокурором і обвинуваченими, та призначення останнім узгоджених сторонами покарань, а також звільнення обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням.

Таким чином, своїми умисними неправомірними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили злочини, передбачені ч. 3 ст. 332 КК України, тобто незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню шляхом надання вказівок та засобів, вчинене щодо декількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, а ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - й повторно, і їм мають бути призначені покарання, визначені угодами про визнання винуватості.

При цьому, оскільки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звільняються від відбування покарання з випробуванням, виходячи зі змісту положень ч. 2 ст. 69, ст. 77 КК України, обов`язкове покарання у виді конфіскації майна, передбачене санкцією ч. 3 ст. 332 КК України, їм не може бути призначено, а обов`язкове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльності може не призначатися, як, виходячи зі змісту угод, вирішили сторони.

З огляду на наведене, заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна, крім майна, що перебуває у власності обвинуваченого ОСОБА_4 , підлягають скасуванню.

Як випливає зі змісту положень ч. 9 ст. 100 КПК України, враховуючи ту обставину, що конфіскацію майна, ні до кого з обвинувачених, крім ОСОБА_4 , не застосовано, перелічені нижче речові докази підлягають поверненню власникам та особам, в яких ці предмети було вилучено, а саме:

- транспортний засіб - пасажирський автобус "Neoplan 117", 1988 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що є власністю ТОВ "Євро-Люкс" і до рішення суду відданий на зберігання до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Державного підприємства МВС України "Інформ-Ресурси", розташованого за адресою: Миколаївська область, с. Красне, вул. Енгельса, 24, а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 та комплект ключів від вказаного транспортного засобу, що зберігаються в СУ ГУ НП в Миколаївській області - представнику ТОВ "Євро-Люкс";

- мобільний телефон марки «Nokia X2», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку МТС номер НОМЕР_4 , а також планшет чорного кольору «Oysters T72X 3G» в обкладинці чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_5 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Білайн» номер НОМЕР_6 , які є власністю ОСОБА_6 та зберігаються у камері збереження речових доказівСУ ГУ НП в Миколаївській області - обвинуваченому ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , з двома сім-картами операторів мобільного зв`язку, у тому числі з сім-карткою оператора мобільного зв`язку МТС номер НОМЕР_9 , який є власністю обвинуваченого ОСОБА_5 та зберігаються у камері збереження речових доказівСУ ГУ НП в Миколаївській області - обвинуваченому ОСОБА_5 ;
- грошові кошти у сумі 5 955 грн., вилучені під час проведення обшуку автобусу "Neoplan 117", 1988 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у ОСОБА_6 , що віддані для передачі на зберігання уповноваженому банку - ГУДКСУ у Миколаївській області до УФЗБО ГУ НП в Миколаївській області, а також вилучені під час проведення вказаного вище обшуку у ОСОБА_6 грошові кошти в іноземній валюті: 11 400 російських рублів та 1 500 доларів США, що зберігаються в сейфі №0720 службового кабінету № 68 СУ ГУ НП в Миколаївській області - обвинуваченому ОСОБА_6 ..
Виходячи з положень ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази - печатку невеличкого розміру у металевому каркасі на ім`я ОСОБА_4 з нерозбірливим номером, а також печатку стандартного розміру у пластмасовому каркасі (відбиток з написом: « ОСОБА_15 ФОП Луганская народная республика г. Луганск №»), що зберігаються в СУ ГУ НП в Миколаївській області, слід знищити.

Речові докази - мобільний телефон «Sony Xperia» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_10 в якому знаходиться сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» номер НОМЕР_11 , а також мобільний телефон «Sony Xperia» чорного кольору (має зовнішні пошкодження у вигляді тріщини на екрані), ІМЕІ 1: НОМЕР_12 , ІМЕІ 2: НОМЕР_13 , в якому знаходиться сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС» номер НОМЕР_14 , що, виходячи зі змісту протоколу обшуку під час їх вилучення, за ствердженням ОСОБА_4 належать останньому та які зберігаються у камері зберігання речових доказів СУ ГУ НП в Миколаївській області, слід конфіскувати у дохід держави відповідно до призначеного судом покарання у виді конфіскації всього майна, що є його особистою власністю.

Інші речові докази, які по суті є документами, а також речові докази - сім-картки операторів мобільного зв`язку, власників яких не можливо визначити, виходячи зі змісту наданих суду документів, підлягають зберіганню в матеріалах кримінального провадження.

Як слідує зі змісту ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Стороною обвинувачення надано довідку, якою документально підтверджуються процесуальні витрати на залучення експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення у ході досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000024 судово-почеркознавчої експертизи на суму 2 111 грн. 04 коп., відшкодування яких, виходячи з змісту ч. 2 ст. 124 КПК України, має бути покладено на обвинувачених в рівних частках.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з кожного з обвинувачених підлягають стягненню на користь Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України по 527 грн. 76 коп. в рахунок відшкодування вказаних процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений, що тримається під вартою засуджений до позбавлення волі, суд лише у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Враховуючи особу обвинуваченого та встановлені під час кримінального провадження обставини, суд не вбачає підстав для зміни застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили на інший.

Як слідує зі змісту ч. 1 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання, крім іншого, у разі звільнення від відбування покарання чи засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Відповідно, запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, застосовані до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд вважає такими, що до набрання вироком законної сили підлягають зміні на особисте зобов`язання зі звільненням їх з-під варти у залі суду, з покладеннями на них обов`язків не відлучатися із м. Миколаєва без дозволу суду та повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Застосований до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне залишити попереднім.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 474, 475 КПК України, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоди від 20.10.2017 про визнання винуватості, укладені між прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, та призначити йому за ці злочини узгоджені сторонами покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю, та з позбавленням строком на два роки права здійснювати пасажирські перевезення через державний кордон України.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, як це передбачено сторонами в угоді, за сукупністю цього вироку та вироку від 22.04.2014 Новоазовського районного суду Донецької області, яким ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, засуджено на підставі ст. 69 КК України до п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна і без позбавлення права займатися певною діяльністю, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років два місяці з конфіскацією майна, що є його особистою власністю, та з позбавленням строком на два роки права здійснювати пасажирські перевезення через державний кордон України.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі відраховувати з моменту його затримання, тобто з 16 год. 25 хв. 24 липня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції від 26.11.2015, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 у період з 24 липня 2016 року по 20 червня 2017 року включно зарахувати у строк відбування покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції від 18.05.2017, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 у період з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили зарахувати у строк відбування покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити попереднім.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, та призначити йому за ці злочини узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ч. 2 ст. 69 КК України, без конфіскації майна та без позбавленням права обіймати певні посади і займатися певною діяльністю.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції від 26.11.2015, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 у період з 24 липня 2016 року по 20 червня 2017 року включно зарахувати у строк відбування покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції від 18.05.2017, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 у період з 21 червня 2017 року по 23 жовтня 2017 року включно зарахувати у строк відбування покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, як це в угоді узгодили сторони, ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо він протягом двох років від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з під-варти у залі суду.

У зв`язку із застосуванням до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на нього до набрання вироком законної сили наступні обов`язки:

- не відлучатися із м. Миколаєва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, та призначити йому за ці злочини узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ч. 2 ст. 69 КК України, без конфіскації майна та без позбавленням права обіймати певні посади і займатися певною діяльністю.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції від 26.11.2015, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 у період з 24 липня 2016 року по 20 червня 2017 року включно зарахувати у строк відбування покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції від 18.05.2017, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 у період з 21 червня 2017 року по 23 жовтня 2017 року включно зарахувати у строк відбування покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, як це в угоді узгодили сторони, ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо він протягом трьох років від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з під-варти у залі суду.

У зв`язку із застосуванням до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на нього до набрання вироком законної сили наступні обов`язки:

- не відлучатися із м. Миколаєва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, та призначити їй за ці злочини узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ч. 2 ст. 69 КК України, без конфіскації майна та без позбавленням права обіймати певні посади і займатися певною діяльністю.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції від 26.11.2015, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 у період з 24 липня 2016 року по 27 липня 2016 року включно зарахувати у строк відбування покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, як це в угоді узгодили сторони, ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо вона протягом одного року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на неї судом обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Застосований до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити попереднім.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в рахунок відшкодування процесуальних витрат на проведення експертизи 527 (п`ятсот двадцять сім) гривень 76 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в рахунок відшкодування процесуальних витрат на проведення експертизи 527 (п`ятсот двадцять сім) гривень 76 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в рахунок відшкодування процесуальних витрат на проведення експертизи 527 (п`ятсот двадцять сім) гривень 76 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в рахунок відшкодування процесуальних витрат на проведення експертизи 527 (п`ятсот двадцять сім) гривень 76 копійок.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, застосовані ухвалами від 27.07.2016 та 28.07.2016 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_16 , в частині накладення арешту на:

- транспортний засіб - пасажирський автобус "Neoplan 117", 1988 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що є власністю ТОВ "Євро-Люкс", а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 та комплект ключів від вказаного транспортного засобу;

- мобільний телефон марки «Nokia X2», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку МТС номер НОМЕР_4 , а також планшет чорного кольору «Oysters T72X 3G» в обкладинці чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_5 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Білайн» номер НОМЕР_6 , які є власністю ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , з двома сім-картами операторів мобільного зв`язку, у тому числі з сім-карткою оператора мобільного зв`язку МТС номер НОМЕР_9 , який є власністю обвинуваченого ОСОБА_5 ;
- грошові кошти у сумі 5 955 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень, вилучені під час проведення обшуку автобусу "Neoplan 117", 1988 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у ОСОБА_6 , а також вилучені під час проведення вказаного вище обшуку у ОСОБА_6 грошові кошти в іноземній валюті: 11 400 (одинадцять тисяч чотириста) російських рублів та 1 500 (одну тисячу п`ятсот) доларів США.
Речові докази:

- транспортний засіб - пасажирський автобус "Neoplan 117", 1988 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що є власністю ТОВ "Євро-Люкс" і до рішення суду відданий на зберігання до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Державного підприємства МВС України "Інформ-Ресурси", розташованого за адресою: Миколаївська область, с. Красне, вул. Енгельса, 24, а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 та комплект ключів від вказаного транспортного засобу, що зберігаються в СУ ГУ НП в Миколаївській області - повернути представнику ТОВ "Євро-Люкс";

- мобільний телефон марки «Nokia X2», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку МТС номер НОМЕР_4 , а також планшет чорного кольору «Oysters T72X 3G» в обкладинці чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_5 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Білайн» номер НОМЕР_6 , які є власністю ОСОБА_6 та зберігаються у камері збереження речових доказівСУ ГУ НП в Миколаївській області - повернути обвинуваченому ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , з двома сім картами операторів мобільного зв`язку, у тому числі з сім-карткою оператора мобільного зв`язку МТС номер НОМЕР_9 , який є власністю обвинуваченого ОСОБА_5 та зберігаються у камері збереження речових доказівСУ ГУ НП в Миколаївській області - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;
- грошові кошти у сумі 5 955 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гивень, вилучені під час проведення обшуку автобусу "Neoplan 117", 1988 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у ОСОБА_6 , що віддані для передачі на зберігання уповноваженому банку - ГУДКСУ у Миколаївській області до УФЗБО ГУ НП в Миколаївській області, а також вилучені під час проведення вказаного вище обшуку у ОСОБА_6 грошові кошти в іноземній валюті: 11 400 (одинадцять тисяч чотириста) російських рублів та 1 500 (одну тисячу п`ятсот) доларів США, що зберігаються в сейфі №0720 службового кабінету № 68 СУ ГУ НП в Миколаївській області повернути обвинуваченому ОСОБА_6
- печатку невеличкого розміру у металевому каркасі на ім`я ОСОБА_4 з нерозбірливим номером, а також печатку стандартного розміру у пластмасовому каркасі (відбиток з написом: « ОСОБА_17 ФОП Луганская народная республика г. Луганск №»), що зберігаються в СУ ГУ НП в Миколаївській області - знищити.

- мобільний телефон «Sony Xperia» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_10 , в якому знаходиться сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» номер НОМЕР_11 , а також мобільний телефон «Sony Xperia» чорного кольору (має зовнішні пошкодження у вигляді тріщини на екрані), ІМЕІ 1: НОМЕР_12 , ІМЕІ 2: НОМЕР_13 , в якому знаходиться сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС» номер НОМЕР_14 , що, виходячи зі змісту протоколу обшуку під час їх вилучення, за ствердженням ОСОБА_4 , належать останньому та які зберігаються у камері зберігання речових доказів СУ ГУ НП в Миколаївській області - конфіскувати у дохід держави відповідно до призначеного судом покарання у виді конфіскації всього майна, що є його особистою власністю.

Інші речові докази, які по суті є документами, а також речові докази - сім-картки операторів мобільного зв`язку, власників яких не можливо визначити, виходячи зі змісту наданих суду документів - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок лише з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 - у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий: