Справа № 729/105/18
1-кп/729/45/18 р.

В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

29.03.2018 Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10.11.2015 року встановлено адміністративний нагляд строком 1 рік з обмеженнями, а саме: забороною виходити з квартири в період часу з 20:00 по 04:00 ранку, крім виходу на роботу; забороною знаходитись в кафе, барах, ресторанах та інших торгівельних закладах, що реалізують спиртні напої на розлив, з метою вживання спиртних напоїв; забороною виїзду з особистих справ за межі своєї області без письмового дозволу начальника районного відділу поліції по місцю мешкання; реєструватися у районному відділі поліції по місцю мешкання в дні, зазначені співробітниками поліції.
Із встановленими обмеженнями ОСОБА_3 був ознайомлений 23.12.2015 року під розписку про кримінальну відповідальність, зокрема щодо заборони без дозволу працівників районного відділу поліції виїжджати в особистих справах за межі Чернігівської області. Діючи умисно, 09.08.2016 року ОСОБА_3 без дозволу і повідомлення Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області самовільно без поважних причин, з метою ухилення від адміністративного нагляду, не повідомивши працівників поліції, залишив місце свого проживання по АДРЕСА_2 та виїхав за межі Чернігівської області до м.Києва, де перебував до 02.01.2018 року, чим умисно порушив адміністративний нагляд, який йому встановлено ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10.11.2015 року.
Обвинувачений вину в скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю і пояснив, що дійсно ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10.11.2015 року йому був встановлений адміністративний нагляд. З встановленими обмеженнями був ознайомлений, але з 09.08.2016 року по 02.01.2018 року самовільно залишив місце свого проживання та виїхав до м. Києва маючи на меті ухилення від адміністративного нагляду. Просить суворо не карати.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи те, що обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , і його дії вірно кваліфікованими за ст.395 КК України, як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, а обставиною що його обтяжує рецидив злочинів.
Відповідно наданих Бобровицькою центральною районною лікарнею довідок ОСОБА_3 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його характер, особу винного, його вік, відношення до вчиненого, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, не одружений, не працює, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеризуючі дані, досудову доповідь Бобровицького районного сектору з питань пробації, раніше притягувався до кримінальної відповідальності і приходить до висновку про призначення йому покарання передбаченого санкцією статті у виді арешту.
Оскільки ОСОБА_3 , засуджений 18.05.2016 року Бобровицьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробування в 2 роки, не відбув покарання за даним вироком, так як скоїв злочин в період іспитового строку, тому суд вважає за необхідне до покарання призначеного за новим вироком, застосовуючи ст. 72 КК України у співвідношенні одному дню позбавлення волі один день арешту, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів .
ОСОБА_3 обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки міра покарання пов`язана з позбавленням волі і взяти під варту з залу суду.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ст. 395 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до покарання призначеного за новим вироком, застосовуючи ст. 72 КК України у співвідношенні одному дню позбавлення волі один день арешту, частково приєднати невідбуту міру покарання за попереднім вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 18 травня 2016 року і остаточно призначити покарання ОСОБА_3 5 ( п`ять) років 1 ( один) місяць позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його фактичного затримання з 29.03.2018 року.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1