УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Богунського районного суду м. Житомира клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
- підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
Слідчий звернулася із указаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначила про те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 13.09.2017, близько 20 години 25 хвилин, разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , виходили з приміщення кафе «Барбарис», що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 13. В цей момент ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 побачили раніше не знайомого ОСОБА_8 , який стояв неподалік приміщення указаного кафе. Підійшовши до останнього, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , попросили скористатись мобільним телефоном ОСОБА_8 , на що останній погодився.
Побачивши в руках ОСОБА_8 мобільний телефон, ОСОБА_6 за мовчазною згодою з ОСОБА_7 вступили у попередню злочинну змову, з метою відкритого викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Oukitel K6000 Pro», білого кольору та навушників «Gemix BH-07», які належить ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, у цей же день та час, у вказаному місці, ОСОБА_7 шляхом ривка вирвав із рук ОСОБА_8 його мобільний телефон «Oukitel K6000 Pro», білого кольору, вартістю 3999 гривень та навушники «Gemix BH-07», вартістю 871 гривні.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , відвели ОСОБА_8 подалі від сторонніх осіб до готелю «Житомир», що знаходиться по площі Перемоги, 6 в м.Житомирі.
В цей момент, ОСОБА_8 намагався забрати свій телефон та навушники у ОСОБА_7 , однак ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою подолання опору потерпілого та утримання викраденого майна, наніс 1 удар в область шиї ОСОБА_8 , та наказав потерпілому не чинити опору. ОСОБА_7 в цей час, діючи за попередньою змовою групою осіб, почав вимагати у ОСОБА_8 грошові кошти, на що останній погодився та із банківської картки зняв 550 гривень та передав їх ОСОБА_7 в цей час, як ОСОБА_6 відібрав у потерпілого його рюкзак з тканини чорного кольору, у якому знаходились особисті документи ОСОБА_8 ..
В подальшому, із викраденим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_7 намагались втекти, однак ОСОБА_8 намагався затримати їх. Внаслідок чого ОСОБА_6 був затриманий, а ОСОБА_7 в цей час із викраденим майном з місця злочину втік.
Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.
14 вересня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
На думку слідчого, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню інших чином.
Слідчий вказав, що враховуючи те, що в ході досудового розслідування встановлено причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, санкція статті за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років; за віком ОСОБА_7 не є особою похилого віку та за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, а також в ході досудового розслідування встановлено, що останній не працює та на даний час безробітний, а тому здобути кошти на прожиття окрім злочинним способом не може, ОСОБА_7 не одружений, на утриманні дітей немає, тобто ступінь соціальних зв`язків не є такою, що може забезпечити належну поведінку на досудовому слідстві та під час судового розгляду обставин вчинення кримінальних правопорушень.
У судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання, обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на наявність визначених ст. 177 КПК України ризиків, окрім того вважають, що ОСОБА_7 знаходячись на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню шляхом не явки чи не своєчасної явки для проведення слідчих (розшукових) дій або іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, застосування менш сурових запобіжних заходів не забезпечить належну її процесуальну поведінку.
Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання, захисник просив обрати більш м`який запобіжний захід, зокрема, домашній арешт чи особисте зобов`язання, підозрюваний щиро кається, вказав, що все компенсував потерпілому, він фактично працює будівельником, має постійний дохід, отримує заробітну плату, він винаймає житло, є сиротою, його мати та батько позбавленні батьківських прав, джерел доходу, крім власного заробітку, не має, раніше не судимий, просив надати йому шанс і він буде виконувати всі покладені на нього обов`язки.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та копії долучених до нього матеріалів, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із оглянутих в судовому засіданні матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення підтверджується рядом зібраних доказів, оформлених протоколами процесуальних дій, зокрема допитів свідків, потерпілого, місця події, тощо.
Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
За змістом ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, у тому числі запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а також ст.12 КПК України, за змістом яких, обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
При цьому, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що з рішення ЄСПЛ від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п. 32, Series А, № 182 убачається, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
А тому, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити правопорушення, прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, та отримані у порядку встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України.
Однак, вважаю, що жодним чином не обґрунтовано та недоведено стороною обвинувачення, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання зазначених ризиків, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні.
Тож, у цій ситуації, на думку слідчого судді, беручи до уваги вищевказані правові висновки ЄСПЛ, підозрюваний раніше не судимий, щиро кається у скоєному правопорушенні, зобов`язався виконувати всі покладені на нього обов`язки, фактично працює та отримує заробітну плату, винаймає житло, відсутній інтерес суспільства в десоціалізації підозрюваного з урахуванням його права на свободу, а тримання під вартою може мати невідворотні наслідки в його подальшому житті. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
В даному судовому засіданні, стороною захисту, у супереч положень ст. 132 КПК України, не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, а тому вирішуючи питання стосовно виду запобіжного заходу, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення в якому він підозрюється, враховуючи вік, стан здоров`я підозрюваного, факт його працевлаштування та отримання постійного доходу, особу підозрюваного, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, вважаю наявними всі підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки, а саме:
1)прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;
2) повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання та зміну місця роботи;
3) уникати спілкування зі свідками в межах даного кримінального провадження.
4) докласти зусиль до пошуку роботи.
Виконання зазначених обов`язків покласти на ОСОБА_7 строком на шістдесят днів, тобто до 10.11.2017 року включно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному негайно після її оголошення.

Слідчий суддя: