АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №1/2008/212/12 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11/790/75/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.310 КК України
УХВАЛА
Іменем України
05 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на постанову Вовчанського районного суду Харківської області від 17.08.2017р. відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною постановою кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_7 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.310 КК України повернути прокурору Вовчанського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області для проведення додаткового досудового слідства.
Підставою прийняття вказаного рішення суду першої інстанціє є те, що в ході досудового слідства неточно встановлено фактичне місце проживання та знаходження ОСОБА_7 , оскільки за адресою, вказаною в обвинувальному акті він не мешкає, його місце знаходження не відомо. Прийнятими судом заходами встановити місце знаходження обвинуваченого з 2013р. по цей час не представилось можливим.

В апеляційній скарзі прокурор просить постанову скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції оскільки вважає, що суд повинен був поновити провадження по справі та вияснити думку прокурора. Таким чином, апелянт вважає, що суд допустив істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Так, згідно ч.1 ст.365 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляції.

У відповідності до вимог ст.281 КПК України, суд повертає справу на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Як свідчать представлені матеріали кримінального провадження обвинувальний висновок складений 03.06.2017р. (т.1 а.с.59).

З обвинувального висновку (т.1 а.с.62, 64) вбачається, що ОСОБА_8 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ., а в матеріалах кримінальної справи є інша адреса (т.1 а.с.56, 125).

При розгляді кримінальної справи у відношенні ОСОБА_8 , обвинувачений на протязі тривалого часу жодного разу не з`явився у судове засідання у зв`язку з чим, він 12.12.2012р. був оголошений в розшук.

Протягом п`яти років місце перебування ОСОБА_8 так і не встановлено, встановити не має можливості.

Виходячи з конституційних функцій суду на нього не покладено обов`язку здійснювати слідчі чи розшукові дії спрямовані на підтримання висунутого обвинувачення.

Навпаки, згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 11.02.05р. «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства.

Як вірно відмічає суд першої інстанції досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст.ст.22 і 64 КПК України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи ( ….. не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого).

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову.

З наведеної норми колегія суддів робить висновок, що не всі порушенням вимог кримінально-процесуального закону є істотними, а отже порушення які не є істотними не тягнуть за собою скасування судового рішення відповідно до п.3 ч.1 ст.367 КПК України.

З огляду на вищевикладене, колегія судів приходить до висновку, що зазначені в апеляції прокурора порушення не можна визнати істотними оскільки вони не вплинули та не могли вплинути на суть прийнятого судом рішення.

Керуючись п.11, 13, 15 розділу ХI «Перехідні положення» КПК України ст.ст.365, 366, 367, 370 КПК України (1960), колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а постанову Вовчанського районного суду Харківської області від 17.08.2017р. відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді