ЄУН 174/187/18
н/п 1-кп/174/44/2018
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
03 квітня 2018 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, освіта повна загальна середня, військовозобов`язаного, не працює, зареєстрованого та мешкає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 18.02.2018 року, близько 19.30 год., знаходячись поряд з магазином «АТБ маркет», який розташований по провулку Соборний, 2, м.Вільногірська Дніпропетровської області, побачив біля вхідних дверей магазину «АТБ маркет» велосипед марки «Титан-Брабус» чорно-синього кольору, в результаті чого у останнього раптово виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного велосипеда, який належить ОСОБА_4 .
В той же день, тобто 18.02.2018 року, близько 19.40 год., ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитись біля входу до вищевказаного магазину «АТБ маркет», реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до вищевказаного велосипеду, який був причеплений до металевої конструкції на трос з замком, шляхом ривку зірвав трос, таким чином, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: велосипед марки «Титан-Брабус» чорно-синього кольору, вартістю 4 571,35 грн., після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 4 571,35 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав і показав, що 18.02.2018 р., приблизно о 19.30 год., біля магазину АТБ побачив велосипед, який був пристебнутий тросом. Підійшов, зірвав трос, сів на велосипед та поїхав на залізничний вокзал, звідки електричкою відвіз цей велосипед в м.П`ятихатки та зберігав вдома. Наприкінці лютого був в м. Вільногірськ, де його зупинили працівники поліції та спитали де велосипед. Зізнався у вчиненні крадіжки, велосипед добровільно передав працівникам поліції. Заперечень по вартості майна, встановленої при проведенні досудового розслідування та кваліфікації його дій, не має. У вчиненому щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_4 показав, що 18.02.2018 р. приїхав до магазину АТБ на велосипеді, який закріпив тросом на стоянці та пішов до магазину. Через деякий час до магазину зайшла невідома йому жінка та спитала, чи не його велосипед вкрали. Вийшов на вулицю, велосипеда вже не було. Звернувся до поліції, пізніше у відділку йому показали запис з камер відеоспостереження, де був зафіксований чоловік, який заволодів належним йому велосипедом. Пізніше цього чоловіка побачив на вулиці та зателефонував слідчому. Через деякий час працівники поліції повернули йому велосипед. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має, вважає за доцільне призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі. З вартістю викраденого майна, встановленої при проведенні досудового розслідування та кваліфікацією дій обвинуваченого згоден.
Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_5 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.
Таким чином, факт вчинення злочину ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, обставини, які пом`якшують його покарання, особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, при судовому розгляді справи не встановлено.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд на підставі ч. 1 ст. 66 КК України відносить його щире каяття.
За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності.
Врахувавши обставини справи та особу обвинуваченого, дані досудової доповіді органу пробації, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, тому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, а з метою здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду за обвинуваченим, покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Застосування до обвинуваченого менш суворих видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.185 КК України, суд вважає недоцільним, оскільки ОСОБА_5 не працює та не має легальних джерел доходів, а також сталих соціальних зв`язків.
Речові докази по справі: велосипед «Титан-Брабус», який знаходиться на збереженні потерпілого ОСОБА_4 згідно зберігальної розписки (а.с.37 т.1) - слід залишити потерпілому; диск з відеозаписом (а.с.48 т.1) слід зберігати в матеріалах справи.
Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі: велосипед «Титан-Брабус», який знаходиться на збереженні потерпілого ОСОБА_4 згідно зберігальної розписки - залишити потерпілому, диск з відеозаписом - зберігати в матеріалах справи.
На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1