ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336-505-17
пр. 1кп-336-142-2017
24 жовтня 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , основних присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , при секретарі ОСОБА_6 , за участю запасного присяжного ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_11 , представника потерпілої ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Запоріжжі, є громадянином України, не працює, не одружений, має середню спеціальну освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185, п. 8 ч. 2 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
10 жовтня 2016 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вирішив направитись до приміщення торгівельної зали магазину Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ маркет», а саме у магазин «Продукти 746», розташований за адресою: місто Запоріжжя, проспект Моторобудівників, будинок № 62-А, з метою таємно викрасти пляшку алкогольного напою, сховавши її під одяг, в який тоді буде одягнений. При цьому, щоб його злочинні дії залишилися непоміченими, ОСОБА_9 вирішив також придбати деякий товар, за який розплатитися, пройшовши зону кас, після чого покинути приміщення магазину.
Реалізуючи свій злочинний намір, 10 жовтня 2016 року о 19 годині
09 хвилин ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись на другому поверсі приміщення торгівельної зали магазину Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ маркет» магазин «Продукти 746», розташованого за адресою: місто Запоріжжя, проспект Моторобудівників, будинок № 62-А, з метою приховання своїх злочинних дій та проходження через зону кас, взяв товар, за який він мав можливість розрахуватися, що й заздалегідь планував зробити, а саме: одну пляшку пива «Розумний вибір світле», об`ємом 1,25 літра, одну пачку сухариків грінок «Своя Лінія», вагою 100 грамів, та одну пачку серветок вологих «Своя Лінія».
Далі, продовжуючи свій злочинний намір, перебуваючи на другому поверсі вказаного магазину, у відділі алкогольних напоїв, шляхом вільного доступу, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, з відкритого прилавку вищевказаного магазину ОСОБА_9 взяв одну пляшку алкогольного напою Бренді/виноградний/витриманий/ «Шабо» Х.О 10 (Shabo extra xo dd), об`ємом 0,5 літра, вартістю 209 гривень 75 копійок, за яку не планував розраховуватись, сховав її у кишеню светру, в який був одягнений, та попрямував до каси.
Перебуваючи у касовій зоні магазину, ОСОБА_9 з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, розрахувався за речі, які заздалегідь планував оплатити, а саме: за одну пляшку пива, за одну пачку сухариківгрінок та за одну пачку серветок вологих, після чого покинув касову зону, не розрахувавшись, як то і було заплановано, за пляшку алкогольного напою Бренді/виноградний/витриманий/ «Шабо» Х.О. 10 (Shabo extra xo dd), об`ємом 0,5 літра, яку переховував у кишені свого светра, після чого попрямував до виходу з магазину - Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ маркет» магазин «Продукти 746», чим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_9 був затриманий охоронцем вказаного магазину ОСОБА_13 .
Тим самим ОСОБА_9 вчинив закінчений замах на таємне викрадення вказаного чужого майна, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ маркет» магазин «Продукти 746», та своїми діями намагався спричинити названому потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 209 гривень 75 копійок.
Окрім того, 10 жовтня 2016 року приблизно о 19 годині 13 хвилин
ОСОБА_9 , будучи затриманим охоронцем магазину Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ маркет» магазин «Продукти 746», розташованого за адресою: місто Запоріжжя, проспект Моторобудівників, будинок 62-А, ОСОБА_13 за спробу вчинення крадіжки майна з магазину, на виконання законної вимоги особи, яка виконувала свої службові обов`язки, прослідував до службової кімнати, яка розташована у підвальному приміщенні названого магазину.
Надалі, ОСОБА_9 знаходячись у зазначеній кімнаті, приблизно
о 19 годині 38 хвилин того ж дня, з метою уникнення кримінальної відповідальності за спробу крадіжки алкогольного напою Бренді/виноградний/витриманий/ «Шабо» Х.О. 10 (Shabo extra xo dd), об`ємом 0,5 літра, дістав ніж зі свого рюкзака, який стояв у нього біля ніг, та, скориставшись тим, що двері кімнати були не зачинені, самовільно залишив таке приміщення, намагаючись втекти.
У цей час ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одягнений у форму охоронця, яка відрізняє його від іншого обслуговуючого персоналу, перебував у торгівельній залі на першому поверсі магазину «АТБ маркет» магазин «Продукти 746», розташованого за адресою: місто Запоріжжя, проспект Моторобудівників, будинок 62-А.
При цьому ОСОБА_14 , 1984 року народження, працював охоронцем магазину Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ маркет» магазин «Продукти 746», а одним з основних функціональних його обов`язків було вжиття заходів на затримання осіб, які намагаються винести несплачений товар, чи підозрюваних у вчиненні правопорушень.
Про спробу втечі ОСОБА_9 охоронець магазину Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ маркет» магазин «Продукти 746» ОСОБА_13 по рації повідомив охоронцю цього ж магазину ОСОБА_14 .
З метою перешкодити ОСОБА_9 вчинити втечу з магазину охоронець магазину Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ маркет» магазин «Продукти 746» ОСОБА_14 з торгівельної зали магазину, де він перебував, побіг назустріч ОСОБА_9 у приміщення складу торгівельного закладу, відкуди вибігав ОСОБА_9 .
Охоронець магазину Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ маркет» магазин «Продукти 746» ОСОБА_14 на виконання покладених на нього службових обов`язків, вчинив заходи щодо затримання ОСОБА_9 .
Однак, ОСОБА_9 намагаючись залишити місце раніше вчиненого кримінального правопорушення (злочину), маючи умисел на умисне вбивство охоронця магазину Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ маркет» магазин «Продукти 746» ОСОБА_14 , який був одягнений у форму охоронця, що відрізняє його від іншого обслуговуючого персоналу, та намагався припинити спробу втечі ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення, о 19 годині 39 хвилин 10 жовтня 2016 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наявним у нього ножем, тримаючи його у правій руці, наніс охоронцю магазина Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ маркет» магазин «Продукти 746» ОСОБА_14 у зв`язку з виконанням останнім службових обов`язків один удар в область грудної клітки зліва, спричинивши названому потерпілому одиночне проникаюче сліпе колото - різане поранення грудної клітки з локалізацією шкіряної рани на передній поверхні грудної клітки по правій окологрудинній лінії у проекції 2-го міжребір`я з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, великого грудного м`язу, міжреберних м`язів, пристінкової плеври у 2-му міжребір`ї, верхньої порожнистої вени, верхівкового сегменту верхньої долі правої легені з інтраальвеолярними крововиливами в перифокальній зоні, яке ускладнилось гострою крововтратою, від якої настала смерть потерпілого ОСОБА_14 10 жовтня 2016 року о 19 годині 43 хвилини. Таким чином ОСОБА_9 скоїв умисне вбивство ОСОБА_14 у зв`язку з виконанням останнім службових обов`язків, був затриманий на місці події іншими працівниками охорони.

Обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, а стосовно обставин, що ставилися йому за провину в частині злочину, передбаченого п. 8 ч. 2 ст. 115 КК України, себе винуватим визнав лише частково та пояснив суду, що близько 19-00 години 10 жовтня 2016 року він завітав до магазину «АТБ», що знаходиться на вул. Іванова. При цьому він мав при собі рюкзак, в якому, зокрема, зберігав ніж у ножнах. Такий ніж йому був потрібен, щоб чистити горіхи, які він збирав та продавав. Маючи на меті купити пива та сухариків, обвинувачений попрямував на другий поверх магазину, де взяв з полиці пива та сухарики, але також захопив і пляшку коньяку, поклавши її до кишені своєї толстовки, після чого направився до каси. Оплативши пиво та сухарики, обвинувачений мав на меті не платити за пляшку коньяку, залишивши її при собі у кишені, намагаючись таємно її викрасти. Проте, на виході із магазину його зупинив охоронець у формовому одязі, який сказав обвинуваченому, щоб той слідував за ним. Вони пішли до службового кабінету у підвал, де знаходився ще один охоронець магазина. Обвинувачений присів на стілець біля стола, а охоронець, який його привів, почав складати якісь папери. При цьому охоронці почали погрожувати обвинуваченому, що за крадіжку він поїде до слідчого ізолятору. Також вони повідомили, що їм відомо про те, що обвинувачений раніше вже зміг винести із магазина пляшку коньяку, за що охоронцям прийшлось сплачувати із власної кишені, тому запропонували йому знайти 1000 гривень, бо в інакшому разі він опиниться у слідчому ізоляторі. Згодом охоронці зателефонували своєму колезі та повідомили про затримання обвинуваченого. Через кілька хвилин до них приєднався третій охоронець, проте він був у цивільному одязі. Зайшовши до кабінету він сказав: «Ну, ти попався?», при цьому він хлопнув обвинуваченого по голові долонею, лаючись нецензурно. Більш того, цей охоронець пропонував вивести обвинуваченого з магазину та побити його, оголивши під камерами відеоспостереження в разі, якщо він не дасть їм 1000 гривень. Охоронці спілкувались між собою, пропонуючи комусь телефонувати, щоб обвинувачений відразу поїхав до слідчого ізолятору, де його мали принизити. При цьому вони все продовжували вимагати від ОСОБА_9 1000 гривень. Згодом обвинувачений попросив надати йому змогу зателефонувати матері. Телефоном він спитав у матері, чи є у неї 1000 гривень, на що почув негативну відповідь. Тоді обвинувачений попросив її викликати поліцію, та пояснив, де саме він перебуває. Після цього охоронці відібрали телефон та почали погрожувати обвинуваченому, що тепер для нього все буде погано, бо у них є знайомі у поліції та його дістануть і там. Врешті обвинуваченому стало зле, у нього виникло бажання померти, щоб більше не знаходитьсь разом із охоронцями. Для цього він дістав із рюкзака ніж, сховав його при собі, а згодом вийняв його, приставив до грудної клітки та почав надавлювати. Вже після цього обвинувачений не пам`ятає, що відбувалось, а зрозумів, що вже сидить на лавці зупинки громадського транспорту біля входу до магазину «АТБ». Поряд з ним на лавці лежав якийсь згорток, а присутній слідчий йому повідомив, що у цьому згортці знаходиться ніж. Навпроти обвинуваченого стояв поліцейський, який бив черевиками по нижнім кінцівкам ОСОБА_9 та казав, що з ним зараз у райвідділку будуть «працювати» та бити його. Обвинувачений також суду зазначив, що він не пам`ятає, як його затримали та хто його бив, але пам`ятає, що він був увесь у крові, бо була розбита голова, а на ногах та на тулубі були синці. Крім того, обвинувачений зазначив, що у той день він вживав пиво і сидр та перебував у стані алкогольного сп`яніння, хоча і не у сильному. Заявлений потерпілою позов визнав, проте його вирішення стосовно суми відшкодування моральної шкоди відніс на розсуд суду. Щиро розкаявся у спробі крадіжки пляшки коньяку та жалкує про смерть постраждалого, проте взагалі не пам`ятає, як це відбулось, бо ніякого умислу на його вбивство обвинувачений не мав. Також на запитання суду ОСОБА_9 у судовому засіданні визнав, що долучений до справи у якості речового доказу ніж належить саме йому, і саме ним він намагався вчинити суїцид при викладених ним обставинах.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочинів при вище викладених обставинах повністю доведена.
Так, потерпіла ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що раніше вона обвинуваченого не знала, але їй відомо, що він вбив її чоловіка ОСОБА_14 . Це трапилось 10 жовтня 2016 року. Близько 19-00 19-30 години з магазину «АТБ» зателефонував начальник її чоловіка та повідомив, що останній погано себе почуває. Вона приїхала на роботу чоловіка близько 20-00 години, біля магазину було дві карети швидкої допомоги, в одній із них її чоловікові надавали медичну допомогу, натомість ОСОБА_14 помер. Також потерпіла уточнила суду, що в той день її чоловік пішов на роботу та мав бути на зміні до 21-00 години. На роботу того дня зранку він вдягнув формовий одяг. Крім того, ОСОБА_11 , як представник позивача, на заявленому позові наполягла у повному обсязі та просила його задовольнити.
Представник потерпілого ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що він працює з 2015 року провідним спеціалістом ТОВ «АТБ-маркет». Так, 10 жовтня 2016 року він вже пішов додому, але йому зателефонував заступник директора магазину № 746 та повідомив, що підрізали охоронця магазину ОСОБА_14 . Вже через кілька хвилин ОСОБА_15 був на місці пригоди, де вже перебували співробітники поліції та працівники «швидкої», які надавали медичну допомогу ОСОБА_14 . При цьому ОСОБА_9 сидів на лавці біля входу до магазину у присутності поліцейських. Самої пригоди ОСОБА_15 не бачив, але зазначив, що шкоди ТОВ «АТБ-маркет» не зазнало, бо пляшка коньяку, яку намагався поцупити обвинувачений, була повернута до магазину. Також ОСОБА_15 уточнив, що у охоронців магазину при виконанні ними службових обов`язків є відповідний розпізнавальний одяг з написом «ОХОРОНА».
Допитаний у якості свідка ОСОБА_13 суду пояснив, що ОСОБА_14 це його колишній колега. 10 жовтня 2016 року свідок з ним був на зміні в магазині «АТБ» по вул. Моторобудівників, 62-а з 8-00 години. З ними також на зміні перебував й охоронець ОСОБА_16 . Близько 19-00 години до магазину увійшов обвинувачений, пройшов до торгівельної зали, де намагався обрати товар з вітрини, при цьому він взяв пляшку коньяку та сховав її. До цього він також брав якийсь товар: сухарики, серветки. Вказане свідок виявив за допомогою системи відеоспостереження, перебуваючи у службовій кімнаті магазину. Так, ОСОБА_13 на моніторах відеоспостереження далі бачив, як обвинувачений пішов до каси, де виклав товар для розрахунку, залишивши пляшку коньяку при собі. Коли ОСОБА_9 розрахувався, ОСОБА_13 пішов до нього і зупинив його вже на виході з магазину та спитав, чи за все він сплатив, на що обвинувачений відповів позитивно. Після цього свідок запросив ОСОБА_9 до службового приміщення для складання відповідного акту, оскільки у обвинуваченого був при собі неоплачений товар, на що ОСОБА_9 погодився. Коли вони йшли, обвинувачений вийняв пляшку коньяку та сказав, що забув її оплатити. Разом вони пройшли у службове приміщення, що знаходиться у підвалі магазину. Поряд, у службовій кімнаті відеоспостереження, знаходився ОСОБА_17 . У службовій кімнаті ОСОБА_9 запропонували присісти та попросили у нього паспорт - свідок почав заповнювати акт про виявлене розкрадання. В цей час у магазині почалась інкасація, для чого ОСОБА_17 зателефонував їх колезі ОСОБА_18 для того, щоб той прийшов на роботу та допоміг, хоча він того дня й був вихідним. Після складення акту свідок пішов до кімнати відеоспостереження, а ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , який з`явився через декілька хвилин, залишились з ОСОБА_9 , та спілкувались з ним у службовому кабінеті щодо його ймовірних крадіжок в інших магазинах «АТБ». Згодом обвинувачений попросив зателефонувати матері, при цьому він просив вирішити всі питання без поліції, на що ОСОБА_17 , не погодившись, зателефонував до поліції та повідомив про те, що сталося. Раптом ОСОБА_9 вийняв ніж та приставив його до своєї грудної клітки. Побачивши це, ОСОБА_17 та ОСОБА_19 почали його заспокоювати, проте ОСОБА_9 скочив зі стула та, тримаючи ніж у правій руці, побіг з підвалу догори, на перший поверх, а ОСОБА_17 та ОСОБА_19 попрямували за ним. ОСОБА_13 ще перебував у кімнаті відеоспостереження і про те, що бачив, повідомив по радіостанції охоронцю ОСОБА_14 , після чого також побіг слідом за всіма на перший поверх. Там він біля дверей складу побачив ОСОБА_14 , грудна клітка якого була у крові. Далі він побіг до виходу першого поверху, а ОСОБА_14 - слідом за ним. Біля вхідних дверей магазина вже лежав ОСОБА_9 його у такому положенні утримували ОСОБА_17 та ОСОБА_19 . Оскільки ОСОБА_14 був поранений, його відвели до службового кабінету та викликали швидку допомогу, яка згодом прибула та надавала постраждалому медичну допомогу, натомість того дня колега свідка помер від отриманого поранення. ОСОБА_13 також суду уточнив, що всі охоронці магазину, які працювали того дня, були вдягнуті у формовий одяг з написом «ОХОРОНА».
Дійсно, відповідно до журналу продажу касового сервера POS, посвідченого 11.10.2016 року заступником керуючого магазина ТОВ «АТБ-маркет» (магазин «Продукти-746») ОСОБА_20 , 10 жовтня 2016 року о 19-14 год. у названому магазині були продані пачка сухариківгрінок «Своя лінія», пляшка пива «Розумний вибір світле», об`ємом 1,25 л, та одна пачка серветок вологих «Своя лінія» (15 шт.) /т. 2, а.с. 4/.
Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що він працює охоронцем у ТОВ «АТБ-маркет», а зі своїм колегою ОСОБА_14 підтримував дружні стосунки. 10 жовтня 2016 року близько 19-30 години 20-00 години свідок, прогулюючись, перебував неподалік магазину, коли йому зателефонував його колега ОСОБА_17 та повідомив, що вони затримали крадія з коньяком і попросив свідка підійти задля допомоги, бо в магазині мала бути інкасація. І хоча свідок був у той день вихідним, він погодився на прохання колеги. Вже хвилин через 5-10 ОСОБА_21 прибув до магазину, де на касовій зоні побачив охоронця ОСОБА_22 , який підтвердив йому, що дійсно затримали крадія з коньяком. Свідок направився до службового кабінету керуючого магазином, який знаходиться поряд із кімнатою відеоспостереження. Там він побачив обвинуваченого, який сидів за столом, з ним у кабінеті перебував і ОСОБА_17 . При цьому свідок впізнав ОСОБА_9 , оскільки той раніше також здійснив крадіжку коньяку з магазина. ОСОБА_21 сів також за стіл навпроти ОСОБА_23 та почав його опитувати щодо його крадіжок, при цьому обвинувачений, під час його опитування, висловив погрозу свідку, натякаючи, що вони ще зустрінуться й після роботи, у відповідь на що ОСОБА_21 дав ОСОБА_9 стусана. Згодом обвинуваченому за його проханням надали телефон, щоб він зателефонував матері, якій обвинувачений телефонним зв`язком повідомив, що перебуває у магазині по вул. Іванова і попросив її викликати поліцію. ОСОБА_17 також зателефонував до поліції, хоча ОСОБА_9 й просив вирішити все без поліції, на що йому відмовили. Раптом обвинувачений вийняв ніж та приставив його до своєї грудної клітки, надавлюючи руками. При цьому ОСОБА_9 сказав, що втрачати йому вже нічого. Обвинуваченого намагалися заспокоїти, вмовляючи словами, натомість він скочив та побіг до виходу магазина з ножем у руці. Свідок та ОСОБА_17 також попрямували слідом за ним. ОСОБА_9 свідок вже побачив на першому поверсі той вибіг до торгівельної зали та прямував до виходу магазина. В цей час свідок побачив охоронця ОСОБА_22 , який також перебував у торгівельній залі поміж холодильних установок. ОСОБА_14 повідомив ОСОБА_21 , що обвинувачений побіг до виходу магазина, вдаривши його ножем. Свідок та ОСОБА_17 побігли далі. Вони бачили, як ОСОБА_23 біг вздовж стіни магазина біля першої каси. Вони при цьому слідували за ним через торгівельну залу поміж холодильних установок. Коли обвинувачений наблизився до виходу, щоб його затримати, свідок кинув у його бік пляшку з пивом та влучив обвинуваченому в голову, внаслідок чого ОСОБА_9 впав, до нього підбігли - обвинувачений у руці ще утримував ніж, лежачи на животі. Свідок насів на нього та схопив руку із ножем, згодом підбігли ОСОБА_17 та ОСОБА_14 . Ніж із руки ОСОБА_9 було вибито, а самого обвинуваченого так і продовжували утримувати на підлозі. При цьому сам ОСОБА_14 ще раз сказав, що ОСОБА_9 вдарив ножем його у груди. Постраждалого направили до кабінету керуючого для надання медичної допомоги. Хтось викликав швидку допомогу. ОСОБА_14 роздягли та побачили на грудній клітці кроваву рану. Згодом прибули лікарі швидкої допомоги та почали надавати таку ОСОБА_14 , який ще перебував у свідомості. Врешті постраждалого перенесли до карети швидкої допомоги, але того вечора колега свідка помер. Крім того ОСОБА_21 суду зазначив, що в той день, як і завжди, ОСОБА_14 був вдягнутий у формовий одяг з написом «ОХОРОНА».
Будучи допитаним у якості свідка ОСОБА_16 зазначив суду, що він вже як півтора роки працює старшим охоронцем магазину «АТБ», а ОСОБА_14 - це його колишній колега. Так, 10 жовтня 2016 року свідок приступив до роботи з 7-00 години. Увечері, близько 18-00 години, він перебував у кімнаті відеоспостереження, що розташована у підвальному приміщенні магазину № 746. При цьому ОСОБА_16 бачив, як обвинувачений взявши пляшку коньяку, поклав її у свою кофту та направився до каси. Про побачене свідок повідомив по радіостанції охоронцям магазина. Врешті обвинувачений розраховувався на касі лише за пиво та сухарики, але пляшку коньяку не виклав, після чого його зупинили ОСОБА_14 , а згодом - і ОСОБА_24 . Обвинуваченого провели до службового кабінету керуючого магазином, що розташований також в підвальному приміщенні магазина біля кімнати відеоспостереження, в якій і перебував свідок, який надалі мав змогу безпосередньо стежити за тим, що відбувається. Так, ОСОБА_24 почав заповнювати папери, а обвинувачений при цьому сидів поруч за столом, при ньому був його рюкзак. В цей час почалась інкасація магазину, тому подзвонили охоронцю ОСОБА_18 з проханням приїхати на допомогу, хоча той і був вихідним. Згодом ОСОБА_19 прибув до магазину та також зайшов до кабінету керуючого, а свідок пішов здійснювати інкасацію. При цьому ОСОБА_24 замінив його у кімнаті відеоспостереження, а ОСОБА_19 залишався із затриманим. Хвилин через 20 свідок повернувся, у службовому кабінеті керуючого залишались обвинувачений та ОСОБА_19 , спілкуючись про щось. ОСОБА_16 також поцікавився у обвинуваченого, чи вчинював він інші крадіжки в магазинах «АТБ». Згодом обвинувачений попросив телефон, щоб зателефонувати матері. Йому надали таку можливість і під час спілкування обвинувачений попросив викликати поліцію, повідомивши, де саме він знаходиться. Охоронцями магазина також була викликана поліція. У якийсь момент обвинувачений дістав ніж та приставив його до своєї грудної клітки, надавлюючи руками, але зненацька після цього підійнявся та побіг до виходу. Свідок та ОСОБА_19 прослідували за ним і побачили його вже у торгівельній залі - обвинувачений перебував вже біля виходу з магазину. В цей час ОСОБА_19 , перешкоджаючи втечі, кинув у бік обвинуваченого пластикову пляшку з пивом. Отримавши удар пляшкою у голову, обвинувачений впав, до нього підбігли охоронці та затримали його, утримуючи на підлозі. ОСОБА_14 також прибіг, але скаржився на біль у грудях, пояснюючи, що обвинувачений вдарив його ножем. І, дійсно у правій руці обвинуваченого знаходився ніж, який свідок та ОСОБА_19 змогли вибити із руки ОСОБА_9 . Підійшовши до ОСОБА_14 та оголивши йому груди свідок побачив там рану, з якої йшла кров. ОСОБА_14 направили до службового кабінету керуючого та викликали швидку допомогу. В цей час обвинуваченого утримували на підлозі до прибуття поліцейських. На жаль, колега свідка ОСОБА_14 того ж вечора помер. Також свідок суду уточнив, що в день загибелі ОСОБА_14 на ньому, як на охоронці, був вдягнутий формовий одяг з написом «ОХОРОНА» на грудях. Крім того, ОСОБА_16 уточнив суду, що ніж, який було вибито із руки обвинуваченого, він виніс із магазину та видав комусь із поліцейських.
Свідок ОСОБА_25 пояснив суду, що він працює поліцейським в УПП в м. Запоріжжі. Так, у жовтні 2016 року був виклик стосовно крадіжки із магазину «АТБ» по пр. Моторобудівників, на який свідок і прибув близько 20-00 години. В цей час обвинувачений вже був затриманий його утримували на підлозі магазина охоронці. Свідок вдягнув кайданки на руки обвинуваченого, вивів його із приміщення та посадив на лавку зупинки громадського транспорту біля магазина. Була викликана слідчо-оперативна група. Згодом хтось із охоронців виніс із магазину ніж та поклав його на лавку біля обвинуваченого. При цьому хтось із співробітників магазина пояснив, що саме цим ножем обвинувачений і вдарив постраждалого у груди. Також свідок зазначив суду, що при викладених обставинах ніхто ОСОБА_23 не бив та йому ніхто не погрожував.
Крім того, відповідно до складеного 10 жовтня 2016 року слідчим Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_26 протоколу того ж дня у період з 20-20 год. по 20-57 год. був проведений огляд місця події, яким виявилося підсобне приміщення (підвал) у супермаркеті «АТБ», розташованому по вул. Моторобудівників, 62а в м. Запоріжжі. При цьому під час огляду були виявлені, зокрема: пляшка коньяку «Shabo extra xo dd», змив нашарування речовини бурого кольору (з контролем до нього) з підлоги, полімерний згорток, заізольований ізолентою синього кольору з-під дерев`яного столу, рюкзак із самого підсобного приміщення /т. 2, а.с. 97-110/.
Постановою слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 11.10.2016 року виявлений рюкзак було визнано речовим доказом /т. 2, а.с. 63/.
З висновку експерта ОСОБА_27 № 2335 від 27.10.2016 року вбачається, що в змиві на марлевому тампоні (об`єкт № 1), вилученого з підлоги у підсобному приміщенні, знайдена кров людини, та виявлені антигени В та Н з ізогемаглютиніном анти-А, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н, у тому числі від трупа ОСОБА_14 /т. 2, а.с. 10-12/.
Постановою слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 08.11.2016 року вилучений під час огляду підсобного приміщення (підвалу) супермаркета «АТБ» змив речовини бурого кольору та контроль до нього було визнано речовим доказом. /т. 2, а.с. 70/.
Слідчим Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_26 за протоколом від 11 жовтня 2016 року вилучений під час огляду підсобного приміщення (підвалу) супермаркета «АТБ» полімерний згорток (ножни) було оглянуто, під час чого було встановлено, що він виготовлений з щільного паперу білого кольору та замотаний ізолентовою стрічкою у декілька шарів /т. 2, а.с. 56/.
Слідчим Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_26 за протоколом від 17 жовтня 2016 року виявлена під час огляду підсобного приміщення (підвалу) супермаркета «АТБ» пляшка алкогольного напою «Shabo extra xo dd» була оглянута, під час чого було встановлено, що вона не відкупорена та має ємкість 0,5 л /т. 2, а.с. 156, 157/., а згідно довідки керуючого магазина ТОВ «АТБ-маркет» (магазин «Продукти-746» ОСОБА_28 від 10.10.2016 року її ціна становить 209,75 гривень без ПДВ /т. 2, а.с. 3/.
Постановою слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 17.11.2016 року вказана пляшка алкогольного напою була визнана речовим доказом /т. 2, а.с. 165/.
Крім того, відповідно до складеного 10 жовтня 2016 року слідчим Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_26 протоколу того ж дня у період з 21-26 год. по 22-00 год. був проведений огляд місця події, яким виявилася ділянка місцевості, яка розташована в 10 метрах зліва від входу у супермаркет «АТБ» по вул. Моторобудівників, 62а в м. Запоріжжі, де на лавці зупинки громадського транспорту «Іванова» був виявлений громадянин ОСОБА_9 , а в 1,5 метрах від нього на тій же лавці ніж з нашаруванням речовини бурого кольору на клинку /т. 2, а.с. 111-125/.
З висновку експерта ОСОБА_29 № 2463 від 11.11.2016 року вбачається, що на руків`ї ножа (об`єкт № 1) встановлена наявність поту без домішок крові та виявлені антигени В і Н, що не виключає походження поту від особи (осіб) групи В з супутнім антигеном Н незалежно від категорії видільництва, у тому числі, як від потерпілого ОСОБА_14 , так і від ОСОБА_9 /т. 2, а.с. 146-148/.
З висновку експерта ОСОБА_30 № 647 від 08.11.2016 року вбачається, що при судово-цитологічному дослідженні клинка ножа (об`єкт № 1) була знайдена кров, хоча видова її належність й не була встановлена через невиявлення видових властивостей /т. 2, а.с. 49-50/.
З висновку експерта ОСОБА_30 № 551 від 23.11.2016 року вбачається, що рана на клапті шкіри з області передньої поверхні грудної клітки від трупа ОСОБА_14 утворилась від дії плаского односторонньогострого колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, що має обух та лезо; найбільша ширина частини клинка, що занурювалася, становила близько 13-15 мм; результати проведеного експериментально-порівняльного дослідження дають підстави вважати, що рана на клапті шкіри могла утворитись від дії представленого на експертизу ножа /т. 2, а.с. 149-152/.
Постановою слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 23.12.2016 року вилучений на зупинці громадського транспорту «Іванова» по пр. Моторобудівників, 62-а у м. Запоріжжі ніж було визнано речовим доказом /т. 2, а.с. 179/.
Крім того, відповідно до складеного 10 жовтня 2016 року старшим слідчим Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_31 протоколу того ж дня у період з 21-50 год. по 22-45 год. був проведений огляд місця події, яким виявився майданчик, що розташований біля будівлі Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області, де знаходився автомобіль швидкої (медичної) допомоги, у багажному відділенні якого на ліжку було виявлено труп ОСОБА_14 з раною на грудях. Детальний вигляд оглянутого автомобіля та трупу вбачається із доданих до протоколу фотоілюстрацій /т. 2, а.с. 80-96/.
Крім того, відповідно до складеного 11 жовтня 2016 року старшим слідчим Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_31 протоколу того ж дня у період з 10-00 год. по 10-40 год. в приміщенні моргу КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ» був проведений огляд трупу ОСОБА_14 . При цьому з вказаного трупа були вилучені: сорочка, футболка, брюки, пара взуття та змиви з кистей обох рук, а при зовнішньому огляді трупа, зокрема, були виявлені ушкодження: на передній поверхні грудної клітки рана косовертикальна з продовженням ранового каналу в підшкірно-м`язевий масив грудної клітки. Детальний вигляд оглянутого трупу та виявленої рани вбачається із доданих до протоколу фотоілюстрацій /т. 2, а.с. 126-136/.
З висновку експерта ОСОБА_32 № 3387 від 11.10.2016 року вбачається, що смерть ОСОБА_14 настала від одиночного проникаючого сліпого колото-різане поранення грудної клітки з локалізацією шкіряної рани на передній поверхні грудної клітки по правій окологрудинній лінії у проекції 2 міжребір`я з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, великого грудного м`язу, міжреберних м`язів, пристінкової плеври у 2-му міжребір`ї, верхньої порожнистої вени, верхівкового сегменту верхньої долі правої легені з інтраальвеолярними крововиливами у перифокальній зоні, яке ускладнилось гострою крововтратою, яка є безпосередньою причиною смерті; ушкодження у ОСОБА_14 мали ознаки: колото-різане поранення грудної клітки з пошкодженням верхньої порожнистої вени та правої легені, що ускладнилась розвитком небезпечного для життя станом крововтратою, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням смерті; враховуючи морфологічну характеристику, а також дані судово-гістологічної експертизи, усі ушкодження у ОСОБА_14 є прижиттєвими, виникли незадовго (кілька хвилин десятки хвилин) до настання смерті; ушкодження у ОСОБА_14 виникли: поранення грудної клітки з пошкодженням верхньої порожнистої вени та правої легені є колото-різаним пораненням; можна припустити, що дане колото-різане поранення виникло від дії плаского односторонньогострого колюче-ріжучого предмету, яким міг би бути клинок ножа, маючий обушок та лезо; за даними медико-криміналістичної експертизи найбільша ширина поринутої частини клинка складала близько 13-15 мм; при судово-імунологічній експертизі встановлено, що рідка кров трупа ОСОБА_14 відноситься до групи В з ізогемагглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВ0; судячи за ступенем розвитку трупних явищ, по результатам спектрофотометричної експертизи рідини скловидного тіла ока, враховуючи причину смерті та умови, у яких знаходився труп до моменту його виявлення, з часу настання смерті ОСОБА_14 до початку дослідження його трупа у морзі сплило близько 13+-2 годин. /т. 2, а.с. 139-145/.
З висновку експерта ОСОБА_33 № 610 від 21.11.2016 року вбачається, що при встановленні групової належності знайденої при судово-цитологічному дослідженні крові зі зрізів вільних кінців нігтьових пластин обох рук трупа ОСОБА_14 виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО, що не виключає її походження від особи (осіб) з групою В з ізогемаглютинином анти-А, як у самого ОСОБА_14 , /т. 2, а.с. 5-7/.
Вказані зрізи вільних кінців нігтьових пластин обох рук трупа ОСОБА_14 були оглянуті за протоколом від 11.10.2016 року /т. 2, а.с. 52/ та постановою слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_26 від 21.10.2016 року були визнані речовими доказами /т. 2, а.с. 68/.
З висновку експерта ОСОБА_27 № 2328 від 27.10.2016 року вбачається, що в змиві на марлевому тампоні (об`єкти № 1, 2) з кистей обох рук трупа ОСОБА_14 знайдена кров людини та виявлені антигени В та Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н, у тому числі від самого трупа ОСОБА_14 /т. 2, а.с. 30-32/.
Постановою слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 09.11.2016 року змиви з кистей обох рук трупа ОСОБА_14 було визнано речовими доказами /т. 2, а.с. 77/.
З висновку експерта ОСОБА_27 № 2331 від 27.10.2016 року вбачається, що в слідах на правому черевику (об`єкти № 2), лівому черевику (об`єкти № 3, 4) трупа ОСОБА_14 , знайдена кров людини, та виявлені антигени В та Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н, у тому числі від самого трупа ОСОБА_14 /т. 2, а.с. 20-22/.
Постановою слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 09.11.2016 року пара взуття з трупа ОСОБА_14 була визнана речовим доказом /т. 2, а.с. 74/.
З висновку ОСОБА_27 № 2330 від 27.10.2016 року вбачається, що в слідах на сорочці (об`єкти № 1, 2), футболці (об`єкт № 3), футболці (об`єкт № 4) від трупа ОСОБА_14 знайдена кров людини, та виявлені антигени В та Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н, у тому числі від самого трупа ОСОБА_14 /т. 2, а.с. 23-25/.
Постановою слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 09.11.2016 року сорочка та дві футболки з трупа ОСОБА_14 було визнано речовими доказами /т. 2, а.с. 75/.
З висновку експерта ОСОБА_27 № 2329 від 27.10.2016 року вбачається, що в одному сліді на брюках (об`єкт № 2) від трупа ОСОБА_14 , знайдена кров людини, та виявлені антигени В та Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н, у тому числі від самого трупа ОСОБА_14 /т. 2, а.с. 26-28/.
Постановою слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 09.11.2016 року брюки з трупа ОСОБА_14 було визнано речовими доказами /т. 2, а.с. 76/.
Відповідно до протоколу від 10.10.2016 року того ж дня слідчим Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_26 . ОСОБА_9 , як особу, підозрювану у вчиненні злочину, було затримано, під час чого у нього було вилучено його одяг: толстовку та джинси /т. 2, а.с. 184, 185/.
З висновку експерта ОСОБА_34 № 2245 від 13.10.2016 року вбачається, що рідка кров громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВ0. /т. 2, а.с. 51/.
З висновку експерта ОСОБА_27 № 2334 від 27.10.2016 року вбачається, що в слідах на джинсових брюках (об`єкти № 1, 2) підозрюваного ОСОБА_9 знайдена кров людини, та виявлені антигени В та Н з ізогемаглютиніном анти-А, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н, у тому числі від самого підозрюваного ОСОБА_9 або трупа ОСОБА_14 /т. 2, а.с. 14-16/.
Постановою слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 09.11.2016 року джинсові брюки підозрюваного ОСОБА_9 було визнано речовими доказами /т. 2, а.с. 72/.
З висновку експерта ОСОБА_27 № 2332 від 27.10.2016 року вбачається, що в слідах на толстовці (об`єкти № 1, 2) підозрюваного ОСОБА_9 знайдена кров людини, та виявлені антигени В та Н з ізогемаглютиніном анти-А в об`єкті № 1, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н, у тому числі від самого підозрюваного ОСОБА_9 або ОСОБА_14 /т. 2, а.с. 17-19/.
Постановою слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 09.11.2016 року толстовку підозрюваного ОСОБА_9 було визнано речовим доказом /т. 2, а.с. 73/.
Крім того, згідно складеного 12 жовтня 2016 року слідчим Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 протоколу в цей же день на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_35 від 12 жовтня 2016 року /т. 2, а.с. 166/ було учинено тимчасовий доступ до серверу системи відеоспостереження ТОВ «АТБ-маркет» (магазин «Продукти», розташований по вул. Моторобудівників, 62а в м. Запоріжжі, під час чого були вилучені чотири жорсткі диски «HITACHI» /т. 2, а.с. 167-169/.
Слідчим Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_26 за протоколом від 21 жовтня 2016 року вилучені 12 жовтня 2016 року жорсткі диски були оглянуті, під час чого було встановлено, що на них містяться 15 відеофайлів системи відеоспостереження ТОВ «АТБ-маркет» (магазин «Продукти», розташований по вул. Моторобудівників, 62а в м. Запоріжжі) /т. 2, а.с. 172-175/.
Постановами слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 17.11.2016 року та від 21.10.2016 року чотири жорсткі диски серверу систем відео спостереження ТОВ «АТБ-маркет» (магазин «Продукти», розташований по вул. Моторобудівників, 62а в м. Запоріжжі) та диск для лазерних систем зчитування інформації «Verbatim DVD-R 4/7 Gb 16x120 min» з відеозаписом магазину «АТБ» від 10.10.2016 року було визнано речовими доказами /т. 2, а.с. 171/.
Усі речові докази у порядку ст. 357 КПК України були оглянуті безпосередньо у судовому засіданні та надані судом для ознайомлення учасникам судового провадження. При цьому при відтворенні записаної на диску для лазерних систем зчитування відеоінформації системи відеоспостереження ТОВ «АТБ-маркет» (магазин «Продукти», розташований по вул. Моторобудівників, 62а в м. Запоріжжі) судом було установлено, що вона відображає події, обставини яких й ставляться за провину обвинуваченому. Так, шляхом вільного доступу ОСОБА_9 у торгівельній залі магазина взяв одну пляшку алкогольного напою, згодом сховав її у кишеню светру, в який був одягнений, та попрямував до каси, де розрахувався за речі, які заздалегідь планував оплатити, після чого покинув касову зону, не розрахувавшись за пляшку алкогольного напою, яку переховував у кишені свого светра, після чого попрямував до виходу з магазина, але був затриманий охоронцем, а надалі, прослідував до службової кімнати, яка розташована у підвальному приміщенні названого магазину, де дістав ніж зі свого рюкзака, який стояв у нього біля ніг, та залишив приміщення, намагаючись втекти, проте охоронець ОСОБА_14 , який був одягнений у форму охоронця, що відрізняє його від іншого обслуговуючого персоналу, з торгівельної зали магазину побіг назустріч ОСОБА_9 у бік приміщення складу торгівельного закладу, відкуди вибігав ОСОБА_9 , щодо якого ОСОБА_14 вчинив заходи на затримання, але обвинувачений, намагаючись залишити місце раніше вчиненого злочину, наявним у нього ножем, тримаючи його у правій руці, наніс охоронцю ОСОБА_14 удар в область грудної клітки.
З висновку судово-психіатричної експертизи № 376 від 12.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_9 , 1987 року народження, у період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився у стані гострої алкогольної інтоксикації, таким чином міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
І дійсно, з висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_9 № 6068 від 11.10.2016 року слідує, що станом на 2-20 год. обвинувачений ще перебував у стані алкогольного сп`яніння /т. 2, а.с. 199/.
Усі перелічені вище та перевірені під час судового розгляду докази є допустимими та належними, вони отримані у законному порядку, є конкретними та узгоджуються між собою, з них послідовно та логічно вбачаються установлені судом обставини справи.
Але суд критично ставиться до деяких доказів, виходячи з наступного.
Так, постановою слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 08.11.2016 року було визнано речовими доказами зрізи вільних кінцівок нігтьових пластин обох рук ОСОБА_9 /т. 2, а.с. 69/.
Але з висновку експерта ОСОБА_33 № 611 від 21.10.2016 року вбачається, що при судово-цитологічному дослідженні зрізів вільних кінців нігтьових пластин обох рук ОСОБА_9 (об`єкт № 1) крові та клітин придатних для дослідження не знайдено /т. 2, а.с. 8-9/.
Крім того, постановою слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 09.11.2016 року було визнано речовими доказами коробку із парою кросівок ОСОБА_9 /т. 2, а.с. 71/.
Але з висновку експерта ОСОБА_27 № 2333 від 27.10.2016 року вбачається, що на парі кросівок (об`єкти № 1,2) підозрюваного ОСОБА_9 наявність крові не встановлена /т. 2, а.с. 13/.
Крім того, постановою слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 09.11.2016 року було визнано речовими доказами конверт із змивами з кистей обох рук ОСОБА_9 /т. 2, а.с. 78/.
Але з висновку експерта ОСОБА_27 № 2327 від 27.10.2016 року вбачається, що у змивах на марлевих тампонах (об`єкти № 1,2) з кистей обох рук громадянина ОСОБА_9 наявність крові не виявлено. /т. 2, а.с. 29/.
Крім того, з висновку експерта ОСОБА_36 Аріас № 1732-д від 01.11.2016 року вбачається, що на поверхні наданого на дослідження ножа вилученого 10.10.2016 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , сліди папілярних узорів не виявлені. /т. 2, а.с. 40-43/.
Отже, під час судового розгляду не було встановлено жодного відношення перелічених доказів до обставин справи.
Те ж саме стосується й зразків волосся трупа ОСОБА_14 , які постановами слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 11.10.2016 року були визнані речовими доказами /т. 2, а.с. 53, 54/, та трусів і шкарпеток з трупа ОСОБА_14 , які також постановою слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 11.10.2016 року були визнані речовими доказами /т. 2, а.с. 66/.
Крім того, з висновку експерта ОСОБА_37 № 1719-д від 24.10.2016 року вбачається, що слід папілярного узору руки з розмірами по вісях 17х20 мм, який був вилучений 10.10.2016 року під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 , придатний для ідентифікації особи; сліди папілярних узорів з розмірами по вісях 12х28 мм та 6х17 мм, вилучені там же, для ідентифікації особи (осіб) не придатні. /т. 2, а.с. 34-36/.
Натомість, суду так і не було надано доказів належності певній особі вказаного сліду папілярного узору руки, який виявився придатним для ідентифікації.
Крім того, органом досудового розслідування було визнано речовими доказами й ряд інших речей та документів, які також не відповідають передбаченим ст. 84 КПК України критеріям, бо не містять фактичних даних, на підстав яких встановлюється наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Так, постановою слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 10.10.2016 року було визнано речовими доказами: пакет ОСОБА_14 , пачка цигарок із запальничкою, портмоне з грошима у сумі 194 гривень, три дисконтні карти, шість банківських карт, два фрагменти паперу із рукописним текстом, фрагмент паперу з інформацією від банку «Райффайзен Аваль», платіжка на ім`я ОСОБА_11 /т. 2, а.с. 61/.
Крім того, постановою слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 11.10.2016 року були визнані речовими доказами термос, чохол, кепка, куртка, будівельний мішок, ключі (1), накладна з ломбарду, що містилися у рюкзаку, виявленому під час огляду місця події - підсобного приміщення (підвалу) у супермаркеті «АТБ», розташованому по вул. Моторобудівників, 62а в м. Запоріжжі /т. 2, а.с. 63/.
Більш того, постановою слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 17.11.2016 року було визнано речовими доказами: коробку з пачкою сухариківгрінок «Своя лінія», пляшка пива «Пиво Світле», об`ємом 1,25 л, одна пачка серветок вологих (15 шт.) /т. 2, а.с. 165/, натомість такі докази, на думку суду, не є допустимими, оскільки, хоча вони й були оглянуті слідчим за відповідними протоколами, проте жодних даних про їх отримання у передбаченому КПК України порядку суду надано не було.
Крім того, постановою слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області ОСОБА_26 від 11.10.2016 року було визнано речовими доказами паперовий конверт з полімерним згортком (ножнами) /т. 2, а.с. 57/, проте суд не посилається на такий доказ при ухваленні вироку, оскільки він стороною обвинувачення суду не надавався та у судовому засіданні не оглядався.
Таким чином, суд на підставі перелічених обґрунтувань ставиться критично до усіх перерахованих вище доказів.
Незважаючи на викладене, проаналізувавши вищевказану сукупність досліджених достовірних та перевірених у судовому засіданні доказів, з яких узгоджено вбачаються встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого у інкримінованих йому злочинах при вищевикладених судом обставинах доведена повністю, а тому по епізоду замаху на крадіжку суд кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Крім того, вирішуючи питання наявності у обвинуваченого й умислу на вчинення умисного вбивства ОСОБА_14 після замаху на крадіжку, суд враховує роз`яснення п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», згідно якої питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Відповідно до п. 12 названої постанови, відповідальність за п. 8 ч. 2 ст. 115 КК України, зокрема, за умисне вбивство особи у зв`язку з виконанням цією особою службового обов`язку настає, якщо злочин вчинено з метою не допустити чи перепинити правомірну діяльність потерпілого у зв`язку з виконанням ним зазначеного обов`язку, змінити характер останньої. Виконання службового обов`язку - це діяльність особи, яка входить до кола її повноважень.
Відповідно до посадової інструкції однією з основних функцій ОСОБА_14 , як охоронця магазина ТОВ «АТБ-маркет», було вжиття заходів на затримання осіб, які намагаються винести несплачений товар, чи підозрюваних у вчиненні правопорушень (п. 5.1.2), а одним з основних його обов`язків при виявленні факту розкрадання негайно вживати заходів, спрямованих на пресічення розкрадання (п. 6.8) /т. 2, а.с. 202-212/.
Установлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_14 , будучи охоронцем магазина ТОВ «АТБМаркет» (магазин «Продукти 746»), саме на виконання свого прямого службового обов`язку побіг на зустріч ОСОБА_9 , здійснюючи заходи по затриманню обвинуваченого, який намався залишити місце раніше вчиненного злочину.
При цьому, заздалегідь заготовивши для нанесення тілесних ушкоджень ніж, завдаючи вдягнутому у формовий одяг з розпізнавальним написом «ОХОРОНА» ОСОБА_14 поранення, яке виявилося проникаючою колото-різаною раною, що було спричинене в область життєво важливих органів - грудної клітки, розуміючи характер своїх дій, силу і локалізацію нанесеного удару, ОСОБА_9 усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, припускав можливість спричинення потерпілому шкоди, хоча не передбачаючи конкретно, яка саме шкода матиме місце, допускав можливість будь-якої шкоди, в тому числі й смерті, яка, на жаль, настала.
Отже, підстав для будь-яких розумних сумнівів щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 у вбивстві ОСОБА_14 під час судового розгляду справи встановлено не було, через що суд по вказаному епізоду обвинувачення його дії кваліфікує за п. 8 ч.2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, у зв`язку з виконанням нею службового обов`язку.
При цьому суд критично оцінює вищезазначені показання обвинуваченого, який під час судового розгляду себе винуватим в умисному вбивстві фактично не визнав, бо зазначив на власну непричетність до насильства проти життя та здоров`я ОСОБА_14 в обсязі, що ставився йому за провину, розцінюючи такі показання ОСОБА_9 , як намір ввести суд в оману задля уникнення відповідальності за вчинення інкримінованого обвинуваченому особливо тяжкого кримінально-караного діяння.
Більш того, як вже зазначалося, у підгрунття свого обвинувального вироку суд кладе й висновок судово-психіатричної експертизи № 376 від 12.07.2017 року, який учасниками судового розгляду не оспорювався та не довіряти якому у суду немає підстав, де зазначено, що у досліджуваній ситуації ОСОБА_9 не виявляв характерних феноменологічних ознак стану сильного душевного хвилювання чи будь-якого особливого емоційного стану, що раптово виник, як і не виявляв він ознак порушення пам`яті, а його зауваження з цього приводу носять захисний характер, бо суперечать матеріалам справи.
При цьому виявлені 11 жовтня 2016 року у ОСОБА_9 забій м`яких тканин голови та рублена рана підборіддя /т. 2, а.с. 195, 200/ судом розцінюються як тілесні ушкодження, що були йому спричинені під час його затримання напередодні співробітниками охорони ТОВ «АТБмаркет» у магазині «Продукти 746», про що достовірно і вбачається з встановлених судом фактичних обставин справи, а тому суд вважає недостовірними показання обвинуваченого щодо побиття співробітниками поліції, зважаючи на те, що такі показання не знайшли жодного об`єктивного підтвердження під час судового розгляду.
Отже, суд, на виконання вимог ст. 67 КПК України, аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням наведені докази, з урахуванням їх допустимості, належності достатності, об`єктивності та достовірності, враховуючи, що по справі було забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд усіх її фактичних обставин, дійшов висновку про доведеність пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення.
Питання призначення покарання судом вирішується у відповідності до загальних засад, передбачених ст.65 КК України, де поряд із кваліфікацією дій винуватої особи враховується й ряд інших чинників.
При цьому обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_9 за ч.2 ст. 15 - ч.1 ст. 185 КК України, є щире каяття обвинуваченого, а обставиною, яка обтяжує його покарання за обома епізодами обвинувачення, судом визнається учинення ним злочинів у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги вищевказані обставини, враховує ступінь тяжкості учинених злочинів, які закон відносить до категорії злочинів середньої тяжкості (ст. 185 ч.1 КК України) та особливо тяжких злочинів (ч.2 ст. 115 КК України), фактичні обставини вчиненого, зокрема, наслідки - спричинення смерті досить молодій сімейній людині, намагання протиправно позбавити ТОВ «АТБ-маркет» належного йому майна, суд враховує й особу винуватого: не інвалід, не працює, характеризуються задовільно, на психіатричних та наркологічних обліках не перебуває, хоча і страждає на ряд хронічних захворювань.
Суд також враховує і суб`єктивне ставлення обвинуваченого до вчиненого ним умисного вбивства - критику до своєї протиправної поведінки не висловив.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 за скоїні злочини покарання у виді позбавлення волі на строк, в межах санкцій відповідного закону про кримінальну відповідальність, а за ч.2 ст. 115 КК України й за найвищою межею її санкції, не вбачаючи підстав для довічного позбавлення волі, зважаючи можливість виправлення раніше не судимого обвинуваченого шляхом строкової ізоляції від суспільства.
На думку суду, вказане покарання випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, отже, воно буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так й іншими особами, тобто покарання, що призначається, досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Зважаючи на те, що у справі встановлена лише одна обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого за ч.2 ст. 15 - ст. 185 ч.1 КК України, а сам обвинувачений не визнав своєї вини у вчиненні усіх інкримінованих йому злочинів у повному обсягу та, відповідно, фактично не розкаявся у скоєному вбивстві, судом не встановлено достатніх підстав для застосування при призначенні йому покарання положень ст. 69 КК України, як не встановлено і законних підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання, що призначається.
При вирішенні цивільного позову, заявленого ОСОБА_38 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 300 000 гривень, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
У відповідності до вимог ст.ст. 127, 128, 129 КПК України обов`язок про відшкодування матеріальної та моральної шкоди вироком покладається на підозрюваного, обвинуваченого.
Вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач ОСОБА_38 обґрунтувала з посиланням на те, що в результаті протиправних дій обвинуваченого вона переживала та продовжує переживати моральні страждання через смерть свого сина.
Статтею 23 ЦК України установлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів.
Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.
Крім цього, у п. 3 зазначеної постанови вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
У пункті 9 вищевказаної постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Суд виходить з природно-правового уявлення про право людини на відшкодування моральної шкоди. Це виявляється, головним чином, у посиланні на міркування справедливості як головного мотиву присудження відповідної компенсації , а крім того у самій формі констатації факту заподіяння немайнових втрат та особливостей їх індивідуального вияву, оскільки судове рішення постає як практичне втілення принципу розумності, результат об`єктивної, всебічно зваженої оцінки обставин справи у їх сукупності.
Усвідомлення взаємозв`язку відшкодування моральної шкоди з правом на доступ до ефективного засобу юридичного захисту вочевидь має спиратися на загальне переконання у спроможності юрисдикційного органу сформувати обґрунтоване уявлення щодо наявності та специфіки втілення моральної шкоди, що зазвичай виникає за подібних життєвих обставин.
У цьому контексті суд враховує визнання Європейським Судом з Прав Людини(далі ЄСПЛ) існування спростовної презумпції завдання моральної шкоди у разі порушення окремих прав і свобод людини.
Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що, «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте, розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.
Аналізуючи наведене суд встановив, що обставини ,на які посилається позивач в обґрунтування позову, знайшли своє підтвердження сукупністю доказів, які логічні, послідовні, достовірні та достатні для висновку про те, що ОСОБА_38 внаслідок смерті свого сина завдана моральна шкода, яка полягає у перенесених через невідворотність цієї втрати душевних стражданнях, що призводить до психологічної травми.
Смерть сина вимусила позивача проявляти наполегливість у відстоюванні своїх прав у кримінальному провадженні, додатково пережити нервові хвилювання.
Вирішуючи питання, що пов`язані з розміром відшкодування моральної шкоди, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб, суд керується принципами умовної рівності втраченого блага і того, яке може бути надбане за конкретну суму грошей; поміркованості - відповідності вимогам здорового глузду і розважливості; розумності - об`єктивного відображення дійсності, розсудливого, врівноваженого мислення; справедливості - неупередженого ставлення до всіх учасників спору. Принципи розумності і справедливості виявляються в тому, що більш глибоким моральним стражданням відповідає більший розмір відшкодування.
Відтак, враховуючи, що завдана позивачу моральна шкода безпосередньо пов`язана зі смертю сина, коли життя є найбільш суттєвим благом для людини, розмір відшкодування повинен бути достатнім для забезпечення позивачу можливості втрачену психологічну рівновагу відновити.
Водночас, у контексті визначення справедливого розміру відшкодування моральної шкоди варто звернути увагу на такий елемент, як урахування притаманного конкретній країні рівня життя, адже некритичне слідування заявленим вимогам у частині визначення розміру відшкодування може призвести до істотного порушення балансу інтересів сторін з приводу відшкодування моральної шкоди.
Аналізуючи суть самого порушення прав позивача, виходячи з справедливих й розумних критеріїв належного розміру відповідальності у вигляді відшкодування моральної шкоди, суд визначає розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди у 300 000 гривень, що є достатнім для компенсації немайнових втрат, які в інший, не грошовий спосіб, поновити неможливо, та реальним з точки зору виконання судового рішення як складової права на справедливий суд та однієї з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Відповідно до ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.
В обвинувальному акті зазначено про розмір витрат на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування, які за переліченим змістом є вартістю проведених по справі під час досудового розслідування експертиз на загальну суму 1053,36 гривень.
Разом з тим, ч. 2 ст. 124 КПК України передбачає стягнення з обвинуваченого, в разі ухвалення обвинувального вироку, на користь держави лише документально підтверджених витрат на залучення експертів, а не вартості проведення експертиз, яку ст. 118 КПК України не віднесено до процесуальних витрат.
Оскільки дані про розмір витрат на залучення експертів та виконану роботу експертів, що не є їх службовим обов`язком, відсутні, питання про процесуальні витрати судом не вирішується.
Обвинуваченому кримінальному провадженні був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підстави якого натепер не відпали, отже він має бути залишеним ОСОБА_9 без змін до набрання вироком суду законної сили.
Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185, п. 8 ч. 2 ст. 115 КК України, на підставі чого призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;
-за п. 8 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 15 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_9 покарання за сукупністю злочинів у виді 15 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 10.10.2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за період з 10 жовтня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_9 залишити без змін - тримання під вартою.
Позов ОСОБА_39 задовольнити та стягнути на її користь з ОСОБА_9 300 000 гривень на відшкодування спричиненої моральної шкоди.
Речовий доказ: пляшку алкогольного напою «Shabo extra xo dd» - залишити потерпілому ТОВ «АТБ-маркет за належністю.
Речові докази: чотири жорсткі диски серверу систем відеоспостереження, що зберігаються у камері схову Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області повернути потерпілому ТОВ «АТБ-маркет за належністю.
Речові докази: зразки волосся трупу ОСОБА_14 , зрізи вільних кінців нігтьових пластин обох рук трупу ОСОБА_14 , зрізи вільних кінців нігтьових пластин обох рук ОСОБА_9 , змиви РБК та контроль до нього, ніж, полімерний згорток (ножни), труси та шкарпетки з трупа ОСОБА_14 , пару спортивних черевиків з трупу ОСОБА_14 , сорочу та дві футболки з трупу ОСОБА_14 , брюки з трупу ОСОБА_14 , змиви з кистей обох рук ОСОБА_14 , змиви з кистей обох рук ОСОБА_9 , пляшку пива «Пиво Світле», об`ємом 1,25 л, пачку серветок вологих 15 шт., пачку сухариківгрінок «Своя лінія», що зберігаються у камері схову Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області знищити.
Речові докази: рюкзак, термос, чохол, картуз, куртку, будівельний мішок, рюкзак, ключі (1), накладну з ломбарду, джинсові брюки, пару кросівок, толстовку ОСОБА_9 , що зберігаються у камері схову Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області повернути обвинуваченому ОСОБА_9 за належністю.
Речові докази: пакет ОСОБА_14 , пачку цигарок із запальничкою, портмоне з грошима у сумі 194 гривень, три дисконтні карти, шість банківських карт, два фрагменти паперу із рукописним текстом, фрагмент паперу з інформацією від банку «Райффайзен Аваль», платіжка на ім`я ОСОБА_11 , що зберігаються у камері схову Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Запорізькій області передати потерпілій ОСОБА_40 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченим, захисникам, потерпілим, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченим, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Присяжні ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5