465/5331/13-к
1-кс/465/524/18
У Х В А Л А
про самовідвід слідчого судді
19.04.2018 року м.Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , перевіривши матеріли скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 та прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 та притягнення їх до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з скаргою на бездіяльність слідчого Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 та прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 .

16.04.2018 року відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді матеріали вказаної скарги ОСОБА_2 було передано із застосуванням автоматизованого розподілу судової справи слідчій судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 .

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 заявила самовідвід в зв`язку з неприязними стосунками та образами в її адресу, висловленими ОСОБА_2 та у зв`язку із тим, що у сторони можуть виникнути сумніви в неупередженості судді.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді в кримінального провадженні, передбачені ст.75 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя не може брати участь в кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального звинувачення.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі , і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в

неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від № листопада 2006 року у праві «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь - який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

Зважаючи на вищенаведені положення закону та встановлені обставини, слід прийти до висновку, що з метою забезпечення особі, яка подала скаргу, довіри до слідчої судді, яка розглядає скаргу, для створення умов, при яких відпадуть сумніви у неупередженості та безсторонності судді при розгляді справи, з метою недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішення суду, у зв`язку з чим, вважаю за доцільне заявити самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст.ст. 35, 75,80-82 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід у прийняті до розгляду скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 та прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 та притягнення їх до кримінальної відповідальності, на підставі п.4 ч.1 ст. 75 КПК України.

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 та прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 та притягнення їх до кримінальної відповідальності (номер справи №465/5331/13-к, номер провадження №1-кс/465/524/18) передати до канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення слідчого судді в порядку, передбаченому ст.ст. 35 ч.3, 82 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1