Провадження № 1-кс/161/8920/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 20 грудня 2017 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу потерпілої ОСОБА_4 на рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, -

ВСТАНОВИВ:
До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга потерпілої ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 23.11.2017, якою відмовлено у задоволенні вимог клопотання потерпілої ОСОБА_4 про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000457 за ст.ст. 173 ч.1; 185 ч.ч.2,3; 27 ч.5, 190 ч.ч.1, 2, 4; 192 ч.2; 358 ч.1; 364 ч.2; 366 ч.ч.1, 2; 382 ч.2; 384 ч.1 КК України. Просить скасувати постанову слідчого та зобов`язати його провести слідчі дії зазначені у її клопотанні від 23.11.2017.

В судове засідання по розгляду скарги потерпіла ОСОБА_4 не прибула, подала на адресу суду клопотання про розгляд скарги за її відсутності. Просила скаргу задовольнити.

Прокурор скаргу заперечив.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали скарги та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, вищевказаними нормами кримінального процесуального закону визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Зі змісту поданої скарги вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 , серед іншого, оскаржує рішення прокурора про відмову у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, а саме тимчасового доступу до речей та документів, оскільки просить зобов`язати слідчого провести вилучення ряду документів у нотаріуса ОСОБА_6 .

Зазначене рішення слідчого не підлягає оскарженню в порядку ч.1 ст. 303 КПК України, а тому скарга потерпілої в цій частині є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Також, на думку слідчого судді, безпідставною є скарга потерпілої в частині решти її вимог, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчим суддею встановлено, що постанова старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 23.11.2017, якою було частково задоволено клопотання потерпілої ОСОБА_4 про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000457 за ст.ст. 173 ч.1; 185 ч.ч.2,3; 27 ч.5, 190 ч.ч.1, 2, 4; 192 ч.2; 358 ч.1; 364 ч.2; 366 ч.ч.1, 2; 382 ч.2; 384 ч.1 КК України відповідає вищенаведеним вимогам кримінального процесуального закону.

При цьому, слідчий суддя погоджується із висновком слідчого про відмову у проведенні слідчих дій, зазначених у п.п.3, 6, 11-13 клопотання потерпілої, у зв`язку з їх безпідставністю. Постанова слідчого є законною, вмотивованою, прийнята слідчим в межах його компетенції, а тому підстав для її скасування та задоволення вимог скарги потерпілої слідчий суддя не знаходить.

З наведених мотивів слідчий суддя відмовляє у задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.303-307, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 23.11.2017, якою відмовлено у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_4 про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000457 за ст.ст. 173 ч.1; 185 ч.ч.2,3; 27 ч.5, 190 ч.ч.1, 2, 4; 192 ч.2; 358 ч.1; 364 ч.2; 366 ч.ч.1, 2; 382 ч.2; 384 ч.1 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя