АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/157/18 Справа № 705/4339/17 Категорія: ЗУ «Про амністію у 2016 році» Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 листопада 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про застосування ЗУ «Про амністію у 2016 році» ,-

в с т а н о в и л а :
Засуджена ОСОБА_7 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням, в якому просила застосувати відносно неї ст.5 Закону України «Про амністію у 2016 році» або згідно ст. 10 п. г) застосувати підставу, яка найбільшим чином поліпшує її становище.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання.

Суд мотивував своє рішення тим, що підстав для застосування до засудженої ОСОБА_7 закону України «Про амністію у 2016 році» не має, оскільки амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджена ОСОБА_7 подала апеляцію, в якій просила скасувати ухвалу суду та застосувати відносно неї закон України «Про амністію у 2016 році», мотивуючи свої вимоги тим, що вона відбула 2 роки 7 місяців на момент набрання чинності законом України «Про амністію у 2016 році» та на час вчинення злочину була неповнолітньою.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженої ОСОБА_7 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , яка вважає ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою і просить залишити її без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог при винесенні ухвали місцевий суд дотримався в повному обсязі.

07 вересня 2017 року набрав чинності закону України «Про амністію у 2016 році».

Як вірно встановлено судом першої інстанції, вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 22.01.2016 року, ОСОБА_7 була засуджена за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Рівненського районного суду Рівненської області від 08.04.2015 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185 КК України, остаточно їй було призначено до відбування покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Крім того, 09.12.2011 року ОСОБА_7 була засуджена Рівненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

Судимості за вказані злочини, які відносяться до категорії тяжких злочинів, не зняті та не погашені.

Згідно ст.9 закону України «Про амністію у 2016 році» та п.в ст.4 Закону України «Про застосування амністії» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Оскільки засуджена має декілька судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів, до неї не може бути застосовано закон України «Про амністію у 2016 році».

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, відмовивши засудженій у задоволенні клопотання.

Доводи апеляційної скарги засудженої, що на момент набрання чинності законом України «Про амністію у 2016 році» вона вже відбула половину строку покарання та на час вчинення злочину була неповнолітньою, колегія суддів оцінює критично, оскільки вказані обставини не спростовують висновків суду першої інстанції, щодо наявності у засудженої двох судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів, які перешкоджають застосуванню амністії.

Враховуючи наведене, ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 листопада 2017 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляції засудженої ОСОБА_7 та скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись статтями 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 листопада 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про застосування ЗУ «Про амністію у 2016 році» - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню.

Головуючий :

Судді :