Провадження по справі № 1-кп/401/275/17
Справа № 401/2477/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2017 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську Кіровоградської області кримінальне провадження № 0001059 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2017 року відносно

неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 9 класу Загальноосвітньої школи інтернат № 2 м. Світловодськ Кіровоградської області, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин:

06.06.2017 року, близько 18 години 00 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування та в судовому засіданні не встановлено неповнолітній ОСОБА_4 через не зачинені на замок двері зайшов до приміщення кімнати № НОМЕР_1 Світловодської санаторної школи інтернат № 2, розташованої по вулиці Богуна, 24 м. Світловодськ Кіровоградської області, до якої мав вільний доступ та у якій виявив відсутність «мешканців». Перебуваючи в даному приміщенні неповнолітній ОСОБА_4 на одному з ліжок помітив мобільний телефон «Lenovo C 2» чорного кольору.

В цей час у неповнолітнього ОСОБА_4 з корисливих мотивів винник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Lenovo C 2».

Реалізовуючи свій злочинний задум до кінця, неповнолітній ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його злочинні дії нікому не помітні, з ліжка неповнолітньої ОСОБА_7 , таємно викрав наступні речі, які перебували у неї в користуванні:

-мобільний телефон «Lenovo C 2» чорного кольору, вартістю - 1773 грн.,
-силікований чохол до мобільного телефону, вартістю 45 грн.;
-захисне скло до мобільного телефону, вартістю 60 грн.;
-сім.карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 28 грн.,
на загальну суму 1906 грн.

В подальшому неповнолітній ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив власнику майна - потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму - 1906 грн.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно 06.06.2017 року з приміщення кімнати школи-інтернату № 2 таємно викрав мобільний телефон чорного кольору з силіконовим чехлом, захисним склом та сім.картою.

Захисник неповнолітного обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 в судовому засіданні заявила клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Законний представник неповнолітного обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання захисника про застосування до ОСОБА_4 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Потерпіла ОСОБА_8 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, будь-яких претензій матеріального або морального характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 не має.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинуваченому та іншим учасникам процесу зрозумілі суть і зміст обставин справи. Як пояснив обвинувачений на досудовому слідстві і в суді показання давав правдиві, добровільно.

Оцінивши і дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 66 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який законом віднесено до злочинів середньої тяжкості, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання, якою є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні неповнолітньому ОСОБА_4 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, а саме те, що він не працює, навчається в Світловодській загальноосвітній санаторній школі-інтернаті І-ІІ ступенів № 2, учень 9 класу, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку Світловодського РВ пробації не перебуває, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Обвинувачений скоїв злочин, який відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

Прокурор щодо заявленого захисником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 клопотання заперечень не має, вважає, що воно може бути задоволене та Закон України «Про амністію у 2016 році» може бути застосований.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Статтею 86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до вимог п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

Згідно ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» і на момент вчинення злочину був неповнолітнім, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого віділом реєстрації актів громадянського стану Світловодського міського управління юстиції Кіровоградської області 20 червня 2001 року.

Таким чином, ОСОБА_4 відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обставини, передбачені ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Враховуючи, що ОСОБА_4 є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», у зв`язку з тим, що на момент вчинення злочину він був неповнолітнім, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується не є тяжким або особливо тяжким, а також те, що Закон України «Про амністію у 2016 році» поліпшує становище обвинуваченого, зокрема, передбачає звільнення його від призначеного покарання, суд вважає необхідним клопотання захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» задовольнити.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання. Обвинуваченому роз`яснені судом правові наслідки застосування амністії.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує керуючись правилами ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 371, 374, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. «а» ч. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Lenovo C2», з силіконовим чохлом та захисним склом, який передано на відповідальне зберігання власнику потерпілій ОСОБА_8 - залишити у володінні власника ОСОБА_8 .

На вирок суду можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1 .
06.11.2017