1-кс/754/192/18
Справа № 754/853/18
У Х В А Л А
Іменем України
25 січня 2018 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_4 за погодження з прокурором 23.01.2018 року подала клопотання про накладення арешту на два акумулятори, два гайкові ключі, пласкогубці, нижиці, три ізоленти, три ліхтарики, мобільний телефон "Нокіа" по матеріалам кримінального провадження №0000682 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.185ч.2 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказує, про те, що в провадженні Деснянського УПГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 185ч.2 КК України. 22.01.2018 року під час огляду місця події були вилучені перелічені вище речі, які були викрадені 22.01.2018 року з автомобіля «Ісузу» д.н.з. НОМЕР_1 та які належать потерпілому ОСОБА_5 , крім того вилучені інші речі які належать підозрюваному ОСОБА_6 . Вказані речі визнані речовими доказами, а тому з метою збереження речових доказів просить накласти арешт на майно потерпілого та підозрюваного, а саме два акумулятори, два гайкові ключі, пласкогуьбці, нижиці, три ізоленти, три ліхтарики, мобільний телефон "Нокіа".

В суді прокуро підтримав клопотання та просив накласти арешт на вказане в клопотанні майно з метою його збереження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст..172ч.3 КПК України, слідчий суддя, суд встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Клопотання в частині арешту майна, яке належить потерпілому та в подальшому повернення цього майна потерпілому для зберігання та користування не узгоджується з критеріями зазначеними ст.170 КПК України, в клопотанні не вмотивовано та в суді прокурором не доведено, що потреба досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про яке ідеться в клопотанні слідчого. У клопотанні відсутні докази, які б свідчили, що два гайкові ключі, пласкогубці, нижиці, три ізоленти, три ліхтарики, мобільний телефон "Нокіа" належать ОСОБА_6 або ці предмети були знаряддям вчинення злочину.

Відповідно до ст.132ч.4 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. З клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів не вбачається, що слідчий, з врахуванням вимог ст.100 КПК України, використав всі надані йому законом можливості для зберігання вказаного майна без застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170,171,172 КПК України,

УХВАЛИВ:
Повернути прокурору клопотання слідчого Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_4 про накладення арешту майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя