Справа № 360/474/17-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/343/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 21.03.2018

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Бородянського районного суду Київської області від 18 січня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Дніпровська Запорізької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів .

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку, 12 лютого 2017 року, близько 08 години, ОСОБА_7 пошкодивши вікно, проник до будинку по АДРЕСА_1 , звідки викрав алюмінієвий черпак, алюмінієві ложки в кількості 5 штук, алюмінієве деко для запікання. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Також 20 листопада 2017 року, близько 14 години, ОСОБА_7 прийшов до домоволодіння АДРЕСА_1 , де знявши з металевих петель дугу навісного замка, за допомогою якої були зачинені двері гаража, проник в середину гаражного приміщення, звідки викрав бензопилу «Stihl». Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
В суді першої інстанції справа розглядалась за приписами ст.349 КПК України.
Не погоджуючись із вироком, обвинувачений подав апеляційну скаргу в якій просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким на підставі 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на той самий строк.
Зазначає, що матеріали кримінального провадження не було розглянуто в повному обсязі, тобто не було допитано свідків та не вивчалися докази.
Звертає увагу, що суд першої інстанції не взяв до уваги пом`якшувальні обставини, а саме щиро сердечне каяття та відшкодування збитків потерпілим.
Вказує, що зміст вироку не відповідає дійсності. Зазначено, що викраденим майном обвинувачений розпорядився на власний розсуд, але в подальшому дане майно було повернуто потерпілим.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає вирок суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.
Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінально - процесуальним Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене з проникненням у приміщення, повторно.
Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів та обмежився допитом обвинуваченого, який в судовому засіданні свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення.
Таким чином, встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не можуть бути оскаржені та відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.
Згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Як видно з оскаржуваного вироку суду, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону, зокрема, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, які згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом першої інстанції визнано та враховано щире каяття обвинуваченого, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом першої інстанції не встановлено. Крім того, судом були досліджені та враховані дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що обвинувачений характеризується негативно, постійної роботи немає. Під час того, як до судового розгляду було призначене інше кримінальне провадження № 0000166 від 15.02.2017, де до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано привід, він вчинив новий злочин.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та вважає достатнім вид та розмір покарання, призначеного за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Будь-яких інших порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку із чим вирок суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Бородянського районного суду Київської області від 18 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України - без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий
Судді: