АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000678 від 07.11.2017 року за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.11.2017р. щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з повною середньою освітою, раніше не судимого,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою клопотання СВ Кіцманського ВП ГУНП у Чернівецькій області ОСОБА_8 задоволено та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з дня його фактичного затримання.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених КПК України визначено запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 128 000 грн.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тяжкість злочину, в якому ОСОБА_7 підозрюється, конкретні обставини вчинення злочину, дані про особу підозрюваного та прийшов до висновку про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки слідчим доведено, що підозрюваний може вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокатом ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати зазначену ухвалу слідчого судді районного суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та звільнити його з під варти, обравши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Також просив, у разі відмови в задоволенні апеляційної скарги в частині скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Кримінальне провадження №11-сс/794/280/17 Слідчий суддя: ОСОБА_9
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_1
В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що слідчий суддя в ухвалі посилається на докази обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, однак вони не вказують на причетність саме його підзахисного. Зазначає, що підозрюваний є раніше не судимий, має позитивну характеристику, постійне місце проживання, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, а тому вважає, що слідчий суддя при винесенні рішення дані обставини не врахував в повному обсязі та безпідставно не розглянув можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж утримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, посилаючись на обставини в ній зазначені, прокурора, який просив ухвалу районного суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану без задоволення, дослідивши матеріали провадження, вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , включаючи наявні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по вказаних матеріалах, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях національного законодавства, а саме в ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органи досудового слідства підозрюють ОСОБА_7 у вчиненні умисного, закінченого, тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, із проникненням у житло та спричиненням потерпілій значної шкоди, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, а в матеріалах справи є достатньо доказів для його обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Із врахуванням вищенаведеного та вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя виніс законне та обґрунтоване рішення, обравши ОСОБА_7 саме такий запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою.

А тому, на думку колегії суддів, необґрунтованими є посилання у апеляції на те, що ухвала слідчого судді не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Що стосується посилань апелянта на те, що слідчий суддя в ухвалі посилається на докази обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, однак вони не вказують на причетність саме його підзахисного, на думку колегії суддів, є такими, що не заслуговують на увагу і спростовуються матеріалами провадження.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 було затримано безпосередньо після вчинення крадіжки з квартири ОСОБА_10 , який рухався за кермом автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 та намагався втекти від працівників поліції, не впорався з керуванням та допустив зіткнення із службовим автомобілем працівників поліції. В ході огляду автомобіля було виявлено та вилучено дві мисливські рушниці та документи на них, належні ОСОБА_11 .

Наведені обставини та докази, що їх встановлюють, на думку колегії суддів, свідчать про велику вірогідність причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину, а також безпідставність апеляційних доводів в цій частині.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження міститься ухвала Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, якою відносно ОСОБА_7 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави за вчинення аналогічного злочину, на даний час судове слідство по даному кримінальному провадженні триває. Вищевказані обставини слідчим суддею було враховано і вірно зроблено висновок про наявність ризиків, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може продовжувати злочинну діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведені вище докази, а також те, що ОСОБА_7 фактично проживає в іншій області, не має самостійного джерела доходів, вчинив новий тяжкий, корисливий злочин в період судового слідства по іншому кримінальному провадженні, де йому було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який останній порушив, вчинивши новий аналогічний злочин, на думку колегії суддів, свідчать про те, що будь-які інші запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України та зазначених у клопотанні слідчого.
Більше того, ухвала слідчого судді передбачає менш суворий альтернативний запобіжний захід у виді застави в сумі 128 000 гривень, який вірно визначений слідчим суддею із урахуванням усіх вищенаведених обставин справи, а також даних про особу підозрюваного, а тому вірно визначив заставу у максимальному розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст.182 КПК України.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги та відсутності правових підстав для скасування судового рішення.

Викладені в ухвалі слідчого судді висновки не суперечать правовим позиціям, висловленим у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, на які посилається апелянт.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 422 КПК України колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.11.2017р. про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

14.11.2017 року

(дата засвідчення копії)