Справа № 526/1010/17
Провадження № 1-кп/526/12/2018

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників обвинувачених адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000860 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, розлученого, працює ТОВ «Гадячсир», у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Алєксєєвка Ханкайського району Приморського краю, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працює, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 146 КК України, -

в с т а н о в и в :

Епізод № 1.

20 жовтня 2016 року ОСОБА_4 , маючи корисливі мотив та мету, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , на легковому автомобілі ВАЗ-21013 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 - батько ОСОБА_4 , приїхали у с. Круглик Гадяцького району Полтавської області, до садиби ОСОБА_9 , яка знаходиться по АДРЕСА_2 , з метою вчинення крадіжки.

Реалізуючи свій умисел, користуючись відсутністю сторонніх осіб, діючи таємно, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, проникли до будинку, розташованого за вказаною адресою, де відшукали належне ОСОБА_9 майно: електронні ваги «DІGITAL PRICE» вартістю 159 грн., чотири колеса в зборі до легкового автомобіля «ВАЗ» із шинами марки «NORDMAN RS» 185/65 R 14 90 RxL М НОМЕР_2 в зборі вартістю згідно висновку експерта № 51 від 26.04.2017 року 6 883 грн. та дві стійки до автомобіля ВАЗ-2110 вартістю 1 752 грн.

Вказані речі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 таємно перенесли із будинку до автомобіля та перевезли до садиби за місцем проживання ОСОБА_4 на АДРЕСА_3 .

Загалом ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , викрали майно ОСОБА_9 на загальну суму 8 794 грн, спричинивши потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Епізод № 2.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, з прямим умислом, маючи корисливий мотив та мету, 28 березня 2017 року, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , на легковому автомобілі ВАЗ-21013 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , до якого був приєднаний напівпричеп, приїхали у АДРЕСА_4 , з метою вчинення крадіжки майна.

Реалізуючи свій умисел, користуючись відсутністю сторонніх осіб, діючи таємно, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу проникли на земельну ділянку за вказаною адресою, якою фактично володіє та користується ОСОБА_10 , де виявили майно, а саме: чотири дерев`яних вулики з бджолосім`ями, вартістю 2300 грн кожна.

Вказані вулики, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , таємно перенесли до напівпричепу та на зазначеному автомобілі перевезли до садиби за місцем проживання ОСОБА_4 на АДРЕСА_3 , тим самим спричинивши ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 9 200 грн.

Епізод № 3.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, з прямим умислом, маючи корисливий мотив та мету, 05 квітня 2017 року, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , на легковому автомобілі ВАЗ-21013 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , приїхали у с. Круглик Гадяцького району Полтавської області, до садиби по АДРЕСА_5 , з метою вчинення крадіжки майна.

Реалізуючи свій умисел, користуючись відсутністю сторонніх осіб, діючи таємно, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, проникли до гаражного приміщення, за вказаною адресою, що перебуває у володінні ОСОБА_11 , де виявили майно ОСОБА_12 : акумуляторну батарею «SADA 6 CT-69 STANDARD», вартістю, згідно висновку експерта № 52 від 26.04.2017, 837 грн 89 коп., яку таємно перенесли із гаража до автомобіля та перевезли до садиби за місцем проживання ОСОБА_4 на АДРЕСА_3 , спричинивши ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 837 грн 89 коп.

Епізод № 4.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, з прямим умислом, маючи корисливий мотив та мету, в ніч на 06 квітня 2017 року, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , на легковому автомобілі ВАЗ-21013 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , до якого був приєднаний причіп, приїхали у АДРЕСА_6 , що належить ОСОБА_13 , з метою вчинення крадіжки майна.

Реалізуючи свій умисел, користуючись відсутністю сторонніх осіб, діючи таємно, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом пошкодження вікна, проникли через нього до будинку за вказаною адресою, де виявили майно ОСОБА_14 , а саме: 7 пластмасових каністр зеленого кольору з гербіцидами «Еталон» об`ємом 20 л, вартістю 3402 грн кожна (всього на суму 23 814 грн), 2 пластмасові каністри об`ємом 5 л білого кольору з написом «Диканіт», вартістю 2 580 грн кожна (всього на суму 5160 грн), 2 пластмасові каністри об`ємом 10 л білого кольору з написом «Мілофорт», вартістю 2700 грн кожна (всього на суму 5400 грн), зварювальний апарат «SHYUAN» моделі ММА 250, вартістю згідно висновку експерта № 303 від 26.04.2017, 943 грн 80 коп., миючий апарат - апарат високого тиску «KARCHER» К-3.960 жовтого кольору, вартістю згідно висновку експерта № 300 від 26.04.2017, 1842 грн, електродвигун № 8.12.005, вартістю 1780 грн, 60 л дизельного палива, вартістю 21 грн 99 коп. за 1 л, всього на суму 1319 грн 40 коп.

Вказані речі ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 таємно перенесли з будинку до напівпричепу та на зазначеному вище автомобілі перевезли до садиби за місцем проживання ОСОБА_4 на АДРЕСА_3 , спричинивши крадіжкою ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 40 259 грн 20 коп.

Епізод № 6.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, з прямим умислом, маючи корисливий мотив та мету, в ніч на 19 квітня 2017 року, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , на легковому автомобілі ВАЗ-21013 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , приїхали у АДРЕСА_7 , що належить ОСОБА_15 , з метою вчинення крадіжки майна.

Реалізуючи свій умисел, користуючись відсутністю сторонніх осіб, діючи таємно, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом пошкодження дуги навісного замка вхідних дверей, проникли через них до сарайного приміщення за вказаною адресою, де виявили майно, а саме: один рулон сітки «рабиця» висотою 1,5 м (ячейка 35x35 см), вартістю 355 грн та один рулон сітки «просікна» вартістю згідно висновку експерта № 319 від 03.05.2017, 117 грн.

Вказані речі, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , таємно перенесли до напівпричепу та на зазначеному вище автомобілі перевезли до садиби за місцем проживання ОСОБА_4 на АДРЕСА_3 , чим спричинили потерпілому ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 472 грн.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали свою вину у вчиненні злочинів, по даним епізодам, у повному обсязі, підтвердили обставини їх вчинення, встановлені органом досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що не оспорюють обставини вчинення кримінальних правопорушень, встановлені органом досудового розслідування, а тому висловили думку щодо недоцільності дослідження доказів по даним епізодам.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності.

Прокурором, у зв`язку з визнанням вини обвинуваченими та не оспорюванням учасниками судового розгляду обставин вчинення кримінальних правопорушень, заявлено клопотання про недоцільність дослідження доказів по епізодам № 1-4 та № 6.

Захисники також висловили думку щодо недоцільності дослідження доказів по даним епізодам, у зв`язку з визнанням вини обвинуваченими у цій частині, та не оспорюванням їх ніким з учасників судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано про недоцільність дослідження доказів, під час судового розгляду, підтверджуючих обставини вчинення обвинуваченими злочинів по епізодах №№ 1-4, 6, з підстав не оспорювання їх учасниками судового провадження та відсутності сумнівів у добровільності їх позиції.

Суд визнає винними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням до житла, вчинені повторно, окрім епізоду № 1, і кваліфікує їх дії по епізодах № 1, 3, 4, 6, а саме у потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , за ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд також визнає винними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, і кваліфікує їх дії по епізоду № 2, а саме у потерпілого ОСОБА_10 , за ч. 2 ст. 185 КК України.
Епізод № 5.

У ніч на 19 квітня 2017 року, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , на легковому автомобілі ВАЗ-21013 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , приїхали у АДРЕСА_8 , ОСОБА_17 , з метою вчинення крадіжки майна.

Реалізуючи свій умисел, користуючись відсутністю сторонніх осіб, діючи таємно, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей, проникли до сарайного приміщення, за вказаною адресою, де виявили майно, а саме: бензинову косу триммер «VIPER» СG 4308 В», вартістю згідно висновку експерта № 301 від 26.04.2017, 990 грн, металеву наковальню (ковадло), вартістю згідно висновку експерта № 304 від 25.04.2017, 672 грн.

Вказані речі ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 таємно перенесли до напівпричепу та на зазначеному вище автомобілі перевезли до садиби, за місцем проживання ОСОБА_4 на АДРЕСА_3 , спричинивши потерпілому ОСОБА_17 майнову шкоду на загальну суму 1662 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні даної крадіжки з господарства ОСОБА_17 по АДРЕСА_8 , частково, суду дав показання, що 19 квітня 2017 року, вони разом із ОСОБА_5 випадково потрапили в незнайоме господарство, де з приміщення сараю, який був незамкненим, а лише на вхідних дверях висів замок, забрали мотокосу, а з території подвір`я наковальню, погрузивши які в автомобіль, відвезли в його господарство.

Що стосується обвинувачення, в частині викрадення трьох алюмінієвих бідонів, ОСОБА_4 заперечив та стверджував, що їх у даному господарстві, під час вчинення ним із ОСОБА_5 крадіжки іншого майна, не було.

Обвинувачений ОСОБА_5 також визнав свою вину у вчиненні крадіжки майна з господарства потерпілого ОСОБА_17 частково, підтвердив обставини її вчинення, встановлені органом досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті, заперечуючи лише факт викрадення трьох алюмінієвих бідонів, оскільки на час вчинення крадіжки їх у господарстві не було.

Потерпілий ОСОБА_17 у судовому засіданні дав показання, що точної дати він не пам`ятає, але у 2017 році він побачив зірвані замки на сараї в його господарстві, що знаходиться в с. Островерхівка Гадяцького району. Окрім того, були відкриті ворота. На гаражі також намагалися зірвати замки, ручка була зігнута, фарба подряпана. Коли він оглянув господарство, виявив, що було викрадено бензокосу з приміщення замкненого сараю, 2 алюмінієві бідони по 20 л кожен, та наковальню з приміщення іншого сараю, який був незамкнений. На даний час йому повернуто бензокосу та наковальню, а тому претензій до обвинувачених він немає. Міру покарання просив обрати на розсуд суду.

На підтвердження вини обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення по даному епізоду, стороною обвинувачення надано наступні докази:

- рапорт чергового Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_18 , в якому значиться, що 19.04.2017 о 08.37 зі служби 102, з мобільного телефону заявника ОСОБА_17 , надійшло повідомлення про викрадення з його господарства, у період часу з 21 год. 10 хв. 18.04.2017 до 7 год. 30 хв. 19.04.2017, шляхом пошкодження замків, з кухні 3-х алюмінієвих бідонів, мотокоси, електродвигуна для заточування інструментів;

- заяву потерпілого ОСОБА_19 про притягнення до відповідальності невідомих осіб, які вчинили крадіжку зазначеного вище майна, зареєстровану 19.04.2017 в журналі повідомлень про злочини Гадяцького ВП за № 1553;

- заяву потерпілого ОСОБА_17 про надання дозволу на проведення огляду його господарства по АДРЕСА_8 ;

- протокол огляду місця події від 19.04.2017, а саме господарства ОСОБА_17 , де зафіксовано відсутність замка на вхідних дверях одноповерхового сарайного приміщення;

- протокол слідчого експерименту від 22.05.2017, який проводився за участю підозрюваного ОСОБА_4 , де зафіксовані показання ОСОБА_4 щодо вчинення ним разом з ОСОБА_5 крадіжки майна з господарства ОСОБА_17 , про що він розповів та показав на місці вчинення ним злочину;

- висновок експерта № 301 від 26.04.2017, згідно якого залишкова вартість наданого на експертизу триммеру «VIPER СG 4308 В», без вартості відсутніх комплектуючих, з урахуванням визначених експертом можливої початкової вартості, можливого розміру втрати якості, за умови технічної справності, на момент проведення експертизи може складати 990 грн;

- висновок експерта № 304 від 25.04.2017, згідно якого залишкова вартість наданого на експертизу ковадла, з урахуванням визначених експертом можливої початкової вартості, можливого розміру втрати якості, станом на момент проведення експертизи може становити 672 гривні;

- протокол слідчого експерименту від 23.05.2017, який проводився за участю підозрюваного ОСОБА_5 , де зафіксовані показання ОСОБА_5 щодо вчинення ним разом з ОСОБА_4 крадіжки майна з господарства ОСОБА_17 ;

- довідка вартості від 27.04.2017, видана магазином « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в тім, що станом на 19.04.2017, вартість алюмінієвого бідона об`ємом 20 л, становить 449 грн.

Окрім цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у таємному викраденні трьох алюмінієвих бідонів об`ємом 20 л загальною вартістю 1347 грн з господарства потерпілого ОСОБА_17 .

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 заперечував свою причетність до викрадення такого майна, його захисником заявлено клопотання про визнання протоколу слідчого експерименту від 23.05.2017, проведеного за участю ОСОБА_5 , недопустимим доказом, з тих підстав, що така слідча дія була проведена з порушенням норм кримінально-процесуального законодавства, а саме за відсутності понятих, про що підтвердила, допитана у судовому засіданні, ОСОБА_20 , прізвище та підпис якої значаться у протоколі, та про що вона сама заперечила, будучи допитаною в якості свідка.

Суд, даючи оцінку наданому стороною обвинувачення доказу, а саме протоколу слідчого експерименту від 23.05.2017, проведеному за участю підозрюваного на той час ОСОБА_5 , вважає, що він є недопустимим доказом, в частині, яка досліджувалася під час судового розгляду, тобто показань ОСОБА_5 щодо крадіжки у господарстві потерпілого ОСОБА_17 , виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Частина 7 ст. 223 КПК України передбачає, що слідчий чи прокурор, зобов`язані запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для проведення слідчого експерименту.

Допитана в якості свідка ОСОБА_20 , зазначена у протоколі понятою, заперечила свою присутність під час проведення слідчого експерименту 23.05.2017, та підтвердила той факт, що не ставила свій підпис у протоколі.

Обвинувачений ОСОБА_5 також заперечував присутність понятих, під час проведення слідчого експерименту 23.05.2017, за його участю.

Інша особа, зазначена у протоколі від 23.05.2017 понятою, а саме ОСОБА_21 , на неодноразові виклики у судове засідання не з`явився, як і не було забезпечено його явку стороною обвинувачення.

Як пояснив прокурор, забезпечити явку ОСОБА_21 не виявилося можливим, в зв`язку з хворобою, тому він відмовився від клопотання щодо його виклику та допиту у судовому засіданні.

Допитаний, в якості свідка по даному факту слідчий ОСОБА_22 , яким проводилося досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, надав пояснення, що ОСОБА_20 , яка значиться у протоколі понятою, часто запрошується для прийняття участі у проведенні слідчих дій, а тому можливо не пам`ятає даний факт та про свою участь під час проведення ним такої слідчої дії.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність належних доказів на підтвердження присутності понятих під час проведення слідчим 23.05.2017 слідчого експерименту, в якому зафіксовано показання ОСОБА_5 про вчинення крадіжки 3-х алюмінієвих бідонів з господарства ОСОБА_17 , суд визнає зазначений доказ у цій частині недопустимим.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Одним із доказів, наданих стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у таємному викраденні трьох алюмінієвих бідонів з господарства потерпілого ОСОБА_17 , надано протокол слідчого експерименту від 22.05.2017, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому маються його показання щодо крадіжки з господарства ОСОБА_17 , окрім іншого майна, алюмінієвих бідонів.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , заперечив даний факт, пояснюючи, що ніяких бідонів під час вчинення крадіжки в господарстві він не бачив та не викрадав.

Потерпілий ОСОБА_17 у судовому засіданні дав показання щодо викрадення з його господарства, окрім іншого майна, двох, а не трьох, алюмінієвих бідонів об`ємом 20 л, оскільки третій ним пізніше було знайдено в своєму господарстві.

З наданої довідки вартості від 27.04.2017, виданої магазином « ІНФОРМАЦІЯ_3 », значиться, що станом на 19.04.2017, вартість алюмінієвого бідона об`ємом 20 л, становить 449 грн.

Суд вважає даний доказ взагалі є неналежним, оскільки бідони, викрадені у потерпілого не знайдено, а тому вони ніким не оглядалися, в зв`язку з чим не можливо визначити їх вартість на момент викрадення.

Інші будь-які докази, підтверджуючі викрадення бідонів саме обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відсутні.

Таким чином, суд вважає, що протокол слідчого експерименту від 22.05.2017, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому маються його показання щодо крадіжки з господарства ОСОБА_17 алюмінієвих бідонів, є єдиним доказом на підтвердження цього факту, а тому є недостатнім для його підтвердження.

Враховуючи відсутність належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вини обвинувачених у викраденні трьох алюмінієвих бідонів з господарства потерпілого ОСОБА_17 , суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 крадіжку трьох алюмінієвих бідонів об`ємом 20 л, на загальну суму 1347 гривень, у потерпілого ОСОБА_17 .

Разом з тим, суд, даючи оцінку іншим доказам, наданим стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по епізоду № 5, а саме крадіжки з господарства потерпілого ОСОБА_17 бензинової коси та металевої наковальні, які є належними, допустимими та у своїй сукупності достатніми для визнання винними обвинувачених, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням до приміщення.

Окрім того, судом встановлено, що 29 травня 2017 року, ОСОБА_5 , на автомобілі ОСОБА_4 , разом привезли ОСОБА_23 до господарства, за місцем проживання ОСОБА_4 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , з метою з`ясування обставин та відшкодування коштів, за пошкоджений ОСОБА_23 планшет ОСОБА_5 .

Близько 22 год. 30 хв., перебуваючи на території зазначеного господарства, після умисного спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_23 , ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі останнього, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, застосовуючи психологічний тиск, наказав ОСОБА_23 , всупереч його волі, йти за ним до гаражного приміщення, розташованого на території вказаного господарства. Підійшовши до підвального приміщення, яке там знаходиться, ОСОБА_5 змусив ОСОБА_23 , всупереч його волі, стрибнути туди, після чого зачинив за ним двері, чим позбавив потерпілого змоги вільно залишити підвальне приміщення та вільно пересуватися, де він перебував близько 30-40 хвилин. Після цього, ОСОБА_5 повернувшись, відкрив двері підвального приміщення та допоміг ОСОБА_23 звідти вибратися.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав частково свою вину у вчиненні даного злочину, тобто в незаконному позбавленні волі потерпілого ОСОБА_23 , суду дав наступні показання.

У той день, він разом із ОСОБА_23 , перебував на рибалці в с. Біленченківка Гадяцького району. Після рибалки, вони пішли до ОСОБА_4 , який поїхав до своєї сестри. ОСОБА_23 попросив налити йому спиртного. Випивши, він сп`янів, після чого упав на його планшет, який розбив, але став це заперечувати. Після цього, він наніс йому рукою близько 3-4 ударів в область обличчя, а потім повів до гаражного приміщення, де закрив у підвальному приміщенні, щоб він протверезів, прикривши при цьому ляду. Хвилин через 15, він сам прийшов до ОСОБА_23 , відкрив його та допоміг вибратися з підвального приміщення. Обвинувачений також заперечив наявність у нього умислу позбавляти волі потерпілого, оскільки метою поміщення у погріб було протверезіння ОСОБА_23 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_23 дав показання, що у травні місяці 2017 року, точної дати не пам`ятає, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 забрали його з господарства за місцем проживання, та на автомобілі привезли до господарства ОСОБА_4 в с. Біленченківка. Будучи в стані алкогольного сп`яніння, він розбив планшет ОСОБА_5 , у зв`язку з чим ОСОБА_5 сказав йому шукати гроші. Після цього став наносити удари в область обличчя та по іншим частинам тіла, а потім наказав іти до погреба у гаражному приміщенні. Коли вони підійшли до погреба, наказав стрибнути до нього. Він стрибнув, ОСОБА_5 закрив ляду та залишив його там. Хвилин через 30, він повернувся, відкрив ляду та допоміг йому вибратися з погреба.

Стороною обвинувачення, на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину по даному епізоду, надано наступні докази.

Витяг з кримінального провадження № 0000457, в якому значиться про внесення відомостей до ЄРДР за ч. 1 ст. 146 КК України, в результаті самостійного виявлення слідчим кримінального правопорушення під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000435.

Рапорт старшого слідчого СВ Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_24 , зареєстрований в журналі реєстрації повідомлень про злочини 06.06.2017 за № 2286, яким підтверджується встановлення слідчим у ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000435 від 31.05.2017, ознак у діях ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, а саме незаконного позбавлення волі ОСОБА_23 .

Заява ОСОБА_23 про залучення до провадження як потерпілого від 02.06.2017, в якій він зазначає про заподіяння йому тілесних ушкоджень та про незаконне позбавлення волі, шляхом поміщення до підвального приміщення у гаражі, що знаходяться на території господарства, за місцем проживання ОСОБА_4 в с. Біленченківка Гадяцького району.

Заява ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення огляду господарства, в якому він проживав, за адресою АДРЕСА_3 та автомобіля ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_3 .

Протокол огляду місця пригоди від 31.05.2017, а саме господарства, що знаходиться по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_4 , яким підтверджується наявність гаражного приміщення, в якому праворуч на підлозі знаходяться дерев`яні двері розміром 70х70 см. У напрямку до низу, мається підвальне приміщення розміром 1,55х1,75 м, висотою 2,4 м, де стіни цегляні, підлога має земляне покриття, та фототаблиця до нього.

Протокол слідчого експерименту від 06.06.2017 за участю ОСОБА_5 та відеозапис даної слідчої дії, переглянутий у судовому засіданні, де зафіксовано показання обвинуваченого щодо подій, які відбувалися 29 травня 2017 року на території господарства за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме механізму та способу заподіяння потерпілому ОСОБА_23 тілесних ушкоджень, та обставини, за яких потерпілий потрапив до підвального приміщення, про що обвинувачений розповів та показав на місці вчинення злочину, які узгоджуються з встановленими судом обставинами вчинення даного злочину.

Протокол слідчого експерименту від 06.06.2017 за участю потерпілого ОСОБА_23 , в якому зафіксовано його показання щодо подій, які відбувалися 29 травня 2017 року на території господарства за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме заподіяння йому ОСОБА_25 тілесних ушкоджень та примусове його поміщення ОСОБА_5 до підвального приміщення, про що потерпілий розповів та показав на місці.

Висновок судово-медичної експертизи № 135 від 02.06.2017, згідно якого значиться, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_23 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів обох очей, спинки носа, лівої вушної раковини, грудної клітки, передньої черевної стінки, верхніх кінцівок, садна шиї, саден правого колінного суглобу та лівого ліктьового суглобу, які могли утворитися від не менше семи травматичних дій тупих твердих предметів, якими могли бути руки людини стиснуті в кулаки, ноги у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в час та при обставинах вказаних у постанові, та на які посилається підекспертний ОСОБА_23 , а саме 29.05.2017 близько 22.00 в с. Біленченківка Гадяцького району, і як в своїй сукупності так і кожне окремо кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Згідно направленого до суду обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000435 від 31.05.2017, ОСОБА_5 обвинувачувався також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_23 29.05.2017 у господарстві ОСОБА_4 , розташованому по АДРЕСА_3 .

У зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_23 від обвинувачення ОСОБА_5 у цій частині, ухвалою Гадяцького районного суду від 13.02.2018 кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України закрите.

Суд, оцінивши докази надані стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_5 , які є належними, допустимими та достатніми для визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, вважає доведеним його вину в умисному протиправному діянні, що виразилось в незаконному позбавленні волі потерпілого ОСОБА_23 , і кваліфікує його дії, по даному епізоду, за ч. 1 ст. 146 КК України.

Обставинами, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставинами, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд визнає: щире каяття у вчиненні злочинів, окрім злочину, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, та активне сприяння у розкритті усіх вчинених ним злочинів.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченим, відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує, як характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, які відносяться до тяжких та середньої тяжкості, кількість епізодів злочинної діяльності, загальну вартість викраденого майна, яка є значною, а також особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, неодноразово був засудженим за вчинення умисних злочинів, у тому числі із призначенням покарання з випробуванням та іспитовим строком, але на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти умисні, корисливі злочини, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, тому суд вважає, що ОСОБА_4 слід обрати покарання в межах санкцій статтей за вчинені ним злочини у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Що стосується терміну покарання, то при його визначенні, суд вважає слід врахувати, як наявність у ОСОБА_4 на утриманні неповнолітньої дитини, так і пом`якшуючі покарання обставини та посередню характеристику за місцем проживання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує, як характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, які відносяться до тяжких та середньої тяжкості, кількість епізодів злочинної діяльності, загальну вартість викраденого майна, яка є значною, так і особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, за вчинення злочинів проти власності, але на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти умисні, корисливі злочини, та вчинив злочин проти волі особи, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_5 слід обрати покарання в межах санкцій статтей за вчинені ним злочини у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Що стосується терміну покарання, то при його визначенні, суд вважає слід врахувати пом`якшуючі покарання обставини та позитивну характеристику з місця проживання, надану стороною захисту у судовому засіданні.

Прокурор, до набрання вироком законної сили, просив обрати обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування та ухвал слідчого судді Гадяцького районного суду від 25.05.2017, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у ході проведення досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці.

Згідно ухвали суду від 24.07.2017, даний запобіжний захід, а саме у вигляді особистого зобов`язання, було продовжено обвинуваченим строком на 2 місяці до 24.09.2017.

Після спливу строку запобіжного заходу, клопотань від учасників судового розгляду про продовження обраного обвинуваченим запобіжного заходу чи його зміни не надходило.

Таким чином, на даний час, а саме на час ухвалення вироку суду, запобіжний захід до обвинувачених не застосовано.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також у разі наявності певних ризиків.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується у разі якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, передбачені кримінально-процесуальним законодавством.

Прокурором не наведено та не підтверджено ризиків, які б давали підстави для обрання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Судом також не встановлено обставин, які б підтверджували невиконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, покладених на них при обранні їм запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, як під час досудового розслідування, так і розгляду кримінального провадження в суді, а навпаки обвинувачені на виклики до суду з`являлися вчасно, та виконували покладені на них процесуальні обов`язки.

Суд, враховуючи вищевикладене, а також наявність у обвинувачених постійного місця проживання, їх характеристики, відсутність ризиків, передбачених кримінально-процесуальним законодавством, які б давали підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою, вважає, що клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення, а саме в частині обрання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, у вигляді особистого зобов`язання, з метою забезпечення виконання ними процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно довідок Полтавського НДЕКЦ МВС України, витрати проведених експертиз у даному кримінальному провадженні складають 3837 гривень 57 коп., які, як було встановлено судом, не відшкодовані, а тому підлягають до стягнення з обвинувачених на користь держави.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: зобов`язати прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з місця свого проживання та не змінювати його без дозволу суду.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з часу його фактичного затримання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 146 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків: передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: зобов`язати прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з місця свого проживання та не змінювати його без дозволу суду.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з часу його фактичного затримання.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 3837 гривень 57 коп.

Речові докази: 4 дерев`яні вулики залишити власнику ОСОБА_10 ; 7 пластмасових каністр з гербіцидами «Еталон» об`ємом 20 л, 2 пластмасові каністри об`ємом 5 л з написом «Диканіт», 2 пластмасові каністри об`ємом 10 л з написом «Нілофорт», електродвигун № 8.12.005, зварювальний апарат, миючий апарат залишити власнику ОСОБА_14 ; 2 рулони металевої сітки залишити власнику ОСОБА_16 ; 4 колеса до автомобіля ВАЗ марки «NORDMAN RS» 185/65 R 14 90 RxL М НОМЕР_2 в зборі залишити власнику ОСОБА_9 ; акумуляторну батарею «SADA 6 CT-69 STANDARD» - залишити власнику ОСОБА_12 ; бензотример, наковальню залишити власнику ОСОБА_17 ; бензопилу «Партнер», електрошуруповерт, кутову шліфувальну машину, зарядний пристрій, електронасос, електролобзик, елктрошліфувальну машину «Союз», металевий домкрат, кутову шліфувальну машинку з написом 320, кросівки, зимові чоботи, передані ОСОБА_4 , залишити йому як власнику; планшет залишити ОСОБА_5 , як власнику.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1