н/п 1-кс/640/4673/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
власника майна ОСОБА_3 ,
представника власника майна ОСОБА_4 ,
встановив:
09 червня 2017р. власник майна ОСОБА_3 звернулась до Київського районного суду м. Харкова із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.06.2017р. на належний їй автомобіль «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 . В обґрунтування вимоги скасування арешту, власник майна послалась на відсутність у неї статусу підозрюваної, розірвання шлюбу з підозрюваним ОСОБА_5 10.07.2004р. та не ведення з ним з цього часу сумісного господарства, придбання автомобілю за власні кошти 12.09.2015р.
Власник майна та її представник у судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Слідчий ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилась, подала заяву, в якій проти задоволення клопотання не заперечувала, просила його розглянути за своєї відсутності.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, справи №1кс/640/4239/17, вислухавши доводи власника майна та її представника, доходить наступного:
26.05.2017р. на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.05.2017р. проведений обшук в автомобілі «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 (№1кс/640/4239/17, а.с.34).
01.06.2017р. ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова накладений арешт на належний ОСОБА_3 «Volksvagen Taureg», р.н. НОМЕР_1 (№1кс/640/4239/17, а.с. 54-55).
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Крім того, згідно п. 2 ч.3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Окрім того, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 розірваний 10.07.2004р. (а.с.8). За місцем реєстрації - у квартирі АДРЕСА_1 , де також мешкає ОСОБА_3 , підозрюваний не проживає, що підтверджується довідкою ОСББ «Тичини-16/2» №039 від 06.06.2017р. (а.с.7). При цьому автомобіль «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 придбаний ОСОБА_3 12.09.2015р., тобто після розірвання шлюбу з підозрюваним, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с.4).
Відповідно положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину… Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Доказів відповідності вилученого автомобілю критеріям п.1, п.2, п.3, п.4 ч.2 ч.2 ст. 170 КПК України - слідчим не надано, а тому такий ступінь обмеження прав власника невиправданий.
З урахуванням викладеного, клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170, 174, 175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.06.2017р. на належний ОСОБА_3 автомобіль «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 - скасувати.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя: