Справа № 729/1171/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/319/2018
Категорія - ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Бобровицького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26.12.2017 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишеньки Бориспільського району Київської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, в порядку ст.89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26.12.2017 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України і призначено йому покарання: за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_7 призначено у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 865 ( вісімсот шістдесят п`ять ) гривень 90 коп.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна та доводячи злочинний намір до кінця, з метою особистого збагачення з корисливих мотивів 16.08.2017 року приблизно о 01 год. 00 хв. прибув до огородженого господарства ОСОБА_9 , що розташоване в АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження кріплень замка вхідних дверей будинку, проник в середину , звідки таємно викрав новий водонагрівач Chaika EWH-50v 220-В 50-ГЦ 1800 Вт v =50 л , заводський №00502160, вартістю 1724 грн. 29 коп., нову насосну станцію Pedrolla 1,1 кВт вартістю 2487 грн. 50 коп., бувшу у використанні бензопилу STIHL МS 180 вартістю 1925 грн. 00 коп., металеву каністру об`ємом 5 літрів вартістю 96 грн. в якій було 2 л бензину А- 95 на суму 47 грн. 90 коп., чим завдав збитки ОСОБА_9 на загальну суму 6281 грн. 02 коп., після чого з місця вчинення правопорушення зник, отримавши змогу розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 16.08.2017 року приблизно о 03 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом та доводячи злочинний намір до кінця, з метою особистого збагачення з корисливих мотивів прибув до огородженого подвір`я господарства ОСОБА_10 , що розташоване в АДРЕСА_2 , де через незамкнені двері сараю проник в середину приміщення та незаконно заволодів мотоциклом ИЖ П5 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , вартістю 2000 грн., що належить ОСОБА_11 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитися викраденим.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 вважає, що вказаний вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу внаслідок м`якості та неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність. Вказує, що призначаючи покарання ОСОБА_7 суд не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини кримінального правопорушення вчинення двох тяжких злочинів протягом однієї доби у стані алкогольного сп`яніння, що також визнано обставиною, що обтяжує покарання, небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення, його характеристики та те, що обвинувачений ніде не працює і вважає, що ОСОБА_7 має бути призначена реальна міра покарання, що на його думку відповідатиме основним засадам призначення покарання, передбаченим ч.2 ст.50 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити з вказаних у ній обставин, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Під час судового засідання у суді першої інстанції ОСОБА_7 свою вину у скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла та за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Вирішуючи питання стосовно призначення покарання ОСОБА_7 колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора в частині невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого не знаходять своє підтвердження.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його характер, особу винного та дані, що його характеризують, його відношення до подій, що відбулися, їх наслідків, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, сприяння в розкритті злочину, відшкодування шкоди, шляхом повернення всіх викрадених речей та обставин, які обтяжують покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що за місцем проживання ОСОБА_7 характеризується задовільно, скарг на його поведінку до сільської ради не надходило, потерпілі претензій не мають, все викрадене їм повернуте, що підтверджується даними зберігальних розписок, вину свою визнав, усвідомив негативність своєї поведінки, орган пробації надав висновок щодо можливості його виправлення без ізоляції від суспільства і дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій визначених ч.3 ст.185 КК України та ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ст.70,75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, а також те, що обвинувачений здійснює догляд за бабусею похилого віку та матір`ю, яка хворіє на тяжку хворобу, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

В апеляційній скарзі прокурором не наведено жодних обставин, які не були враховані судом першої інстанції і які свідчать про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ст.75 КК України та вказують на необхідність призначення більш суворого покарання, що були не враховані судом першої інстанції.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Бобровицького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26.12.2017 року, щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4