АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/943/16-к Номер провадження 11-кп/786/42/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.187 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю :
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали кримінального провадження №0000129, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2016, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого:

1) 03 грудня 1997 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.140 ,ч.3 ст.140, ч.1 ст.42 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

2) 27 жовтня 1999 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.183, ст.43 КК України на 3 роки і 6 місяців позбавлення волі, звільненого 28 лютого 2003 року по відбуттю строку покарання,

3) 13 січня 2004 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.188, ч.1 ст.188 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки,

4) 29 березня 2005 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в сумі 510 грн.,

5) 13 грудня 2006 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ст.69 КК України до штрафу в сумі 1000 грн.,

6) 23 серпня 2007 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.162 КК України до 2 років обмеження волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком терміном 1 рік,

7) 23 січня 2008 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.389 КК України на 2 роки і 1 місяць обмеження волі, звільненого 23 червня 2009 року на підставі постанови Комсомольського міського суду Полтавської області від 15 червня 2009 року умовно-достроково на 8 місяців 21 день,

8) 17 липня 2009 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ст.15,185 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком терміном 1 рік,

9) 24 лютого 2011 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, 71 КК України на 1 рік і 1 місяць позбавлення волі, звільненого 10 лютого 2012 року по відбуттю строку покарання,

10) 22 жовтня 2013 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком терміном 2 роки, згідно ухвали Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2014 року звільнення скасовано та направлено в місця позбавлення волі на строк 2 роки, звільненого від відбування покарання 09 березня 2016 року відповідного до ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01 березня 2016 року на не відбутий строк 7 місяців 8 днів, -

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та засуджено до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 жовтня 2013 року в виді 6 місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12 березня 2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

По справі вирішено долю речових доказів.

За вироком суду, 10 березня 2016 року біля 21 год. 30 хв. ОСОБА_8 з метою заволодіння чужим майном шляхом нападу із погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоров`я особи, прийшов до магазину «Слов`янський» розташований в АДРЕСА_2 , де, зайшовши до приміщення зазначеного магазину, підійшов до потерпілої ОСОБА_9 , яка працювала продавцем, спитав, чи працює термінал та попросив пляшку горілки, яку вона йому подала, а потім пляшку напою, за яким вона нахилилась донизу і коли піднімалася, він схопив її правою рукою за волосся та вдарив два рази головою об стіл, який є прилавком, вимагаючи віддати йому гроші, та приставив колюче - ріжучий предмет схожий на ніж до її шиї погрожуючи застосувати насильство небезпечне для її життя та здоров`я подавляючи її волю до опору та виклику допомоги, заволодів пляшкою горілки марки «Первак» ємкістю 0,5 л вартістю 54 грн. 90 коп. і грошима в сумі 400 грн., зник з місця злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок суду у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження посилаючись на врахування судом нестабільних та непослідовних показань потерпілої ОСОБА_9 , яка відразу після нападу стверджувала про те, що напад на неї здійснив незнайомий чоловік на вигляд 30-35 років, 180 см зросту, на обличчі мав рубці, одягнутий в куртку чорного кольору, штани темного кольору, що не відповідає фактичному вигляду обвинуваченого.

Посилається на допущені порушення під час проведення слідчої дії, оскільки при пред`явленні для впізнання були відсутні поняті, присутність яких є обов`язковою. Також впізнання проводилось без участі захисника, на якому наполягав обвинувачений.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надавали показання про те, що обвинувачений на момент вчинення злочину знаходився вдома.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду щодо ОСОБА_8 за відсутністю в його діях складу злочину та ухвалити виправдувальний вирок.

Зазначає, що слідчі дії проводились з явними порушеннями вимог чинного кримінального процесуального законодавства.

Обвинувачений ОСОБА_8 не відповідає опису викладеного у заяві потерпілої про вчинення злочину та в протоколі допиту останньої, яка повідомляла про двох невідомих чоловіків, які зайшли до магазину, один з яких, вчиняючи напад з погрозами, на зріст 180 см, худорлявої статури.

Захисник наголошує на тому, що відповідно до проведеної судово-медичної експертизи у ОСОБА_8 м`язова сила правої кисті зменшена, що фактично не дає такої активної спроможності утримувати волосся потерпілої.

Жодних відбитків пальців, які б належали ОСОБА_8 на місці злочину не знайдено, а перевіркою мобільного телефону обвинуваченого встановлено, що він знаходився вдома, тобто не в м. Горішні Плавні, а в с. Салівка. Крім цього, свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 стверджували, що обвинувачений 10.03.2016 з 21-00 до 23-00 год. знаходився вдома.

Посилається на факт безпідставного затримання ОСОБА_8 з 10-50 год. 12.03.2016 по 13.03.2016.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , на підтримання апеляційних скарг, заперечення прокурора та потерпілої, які просили вирок суду залишити без змін, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, досудове та судове слідство у ній проведено з дотриманням вимог кримінально процесуального закону, а висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину за який він засуджений, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку доказів і є правильними.

Зокрема, допитана місцевим судом потерпіла ОСОБА_9 пояснювала, що 10 березня 2016 року вона працювала продавцем в магазині «Слов`янський» в місті Комсомольську розташованому на вул. Гірників 5а. Біля 21 год. 30 хв. до магазину зайшли двоє чоловіків, один з них, який був одягнений в чорну куртку та чорну шапку, обличчя було в червоних плямах, на шиї шрам від порізу червоного кольору, підійшов до неї та спитав чи працює термінал, що робив інший вона не бачила. Коли вона відповіла стверджувально, він попросив пляшку горілки, а потім напій, за яким вона нахилилась до ящика, а коли піднімалась, він, знаходячись ззаду неї, схопив її правою рукою за волосся та вдарив два рази об стійку прилавка головою тримаючи за волосся, і вона показала на коробку, в якій зберігалися гроші. Він, побачивши що грошей там мало, вийняв з кишені якийсь предмет і приставив їй до шиї, що це було не бачила, щось холодне і гостре, подумала, що ніж, дуже злякалась, він втік, забрав пляшку горілки марки «Первак» ємкістю 0,5 л вартістю 54 грн. 90 коп., яку вона йому дала і гроші в сумі 400 грн., як потім було встановлено ревізією. В неї залишились подряпини на шиї від предмета, який він її приставляв і була гематома на голові, до судово-медичного експерта вона не зверталась, бо була дуже налякала ще тривалий час і погано себе почувала, а потім було вже запізно. Цей чоловік був вищий від неї на зріст, вважає ріст його був біля 1 м 68 см, розмовляв, як їй здалося, з російським акцентом, на обличчі в нього були червоні плями, на шиї був шрам від порізу, вона впізнала його зразу ж, бо він був близько до неї і вона його обличчя добре запам`ятала.

Аналогічні показання потерпіла давала і під час апеляційного розгляду. Також потерпіла чітко вказала, що саме ОСОБА_8 здійснив на неї напад. Також пояснила, що під час проведення слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання вона також відразу вказала на особу нападника. Їй ніхто на нього не вказував. До цього вона його ніколи не бачила і не знала. Будь яких причин його обмовляти у неї немає.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання (Том 1, а.п.157-161), потерпіла впізнала ОСОБА_8 , як особу, яка вчинила розбійний напад, та яка знаходилася під номером 2.

Показання потерпілої ОСОБА_9 не викликають сумнівів у їх достовірності.

Що стосується доводів захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_8 не відповідає опису викладеному у заяві потерпілої про вчинення злочину та в первісному протоколі допиту слід зауважити таке.

Потерпіла ОСОБА_9 при апеляційному розгляді зазначила, що в момент нападу на неї вона злякалася та не могла чітко описати особу, яка здійснила напад, але водночас запам`ятала його. Щодо наявних на обличчі нападника п`ятен, вважає, що такі могли бути у зв`язку з перебуванням особи у стані алкогольного сп`яніння. Також вказала на наявність шраму на шиї нападника, який дійсно є у обвинуваченого. Щодо неточностей у протоколі її допиту під час досудового слідства, вважає, що слідчий її неправильно зрозумів та виклав опис нападника по іншому. Вона на це не звернула увагу.

Що стосується пояснень обвинуваченого ОСОБА_8 про події, які відбувалися 09 та 10 березня 2016 року, колегія суддів звертає увагу на те, що день, коли останній звільнився з місць позбавлення волі (09 березня 2016року) обвинувачений пам`ятає та описує дуже детально, зазначаючи де, коли і з ким був у той день та що робив. Однак про день вчинення злочину (10 березня 2016 року) конкретних відомостей про те де і з ким перебував не наводить, зазначає лише, що увечері ліг спати, що породжує обґрунтовані сумніви у правдивості його показань.

Місцевим судом правильно оцінено критично показання свідків, які є близькими родичами обвинуваченого, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , про те, що обвинувачений ОСОБА_8 10 березня 2016 року ввечері ліг спати і спав до ранку та нікуди не відлучався і вони з ним знаходилась в одній кімнаті. Їх суд обґрунтовано не прийняв до уваги, оскільки вони не підтверджують достеменно факт перебування обвинуваченого у час вчинення злочину за місцем проживання.

Крім цього викликає обґрунтований сумнів у тому, що обвинувачений близько трьох годин ранку, прокинувся, розбудив сестру та пішли разом вживати алкогольні напої до знайомого.

Правильним є посилання суду і на те, що дані показання не спростовують зібрані стороною обвинувачення докази та не підтверджують невинність обвинуваченого у вчинені злочину.

Крім того, згідно висновку експерта №119 від 01 вересня 2016 року, не встановлено будь-якої патології лівої верхньої кінцівки ОСОБА_8 та порушень її функції не виявлено, по передній поверхні правого плеча виявлено два обширних рубці шкіри з гіпотрофією двохголового м`язу плеча, рухи в суглобах правої верхньої кінцівки в повному обсязі, сила правої кисті знижена з 5 балів до 3,5 балів. При огляді невропатологом встановлено діагноз: після травматична нейропатія правого ліктьового нерву і частково серединного та променевого нервів справа з помірним порушенням функції правої кисті (зниженням сили до 3,5 балів), трофічними, руховими та чутливими розладами, і що такий стан кістково-м`язової системи та іннервації верхніх кінцівок не позбавляв можливості ОСОБА_8 скоювати хапання руками, утримувати в руках предмети (Том 2 а.с.7-11).

Даним висновком експерта спростовуються посилання сторони захисту про неспроможність ОСОБА_12 утримувати за волосся потерпілу.

Відсутність відбитків пальців не спростовує факту знаходження обвинуваченого на місці злочину.

Інші доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді, а тому їх колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не спростовують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину.

З урахування викладеного, колегія суддів вважає, що висновок про доведеність вини ОСОБА_8 у нападі, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), є правильним та в апеляційних скаргах не спростований.

Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 187 КК України.

При обранні покарання обвинуваченому, суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України, та врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, дані, що характеризують його особу, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та обтяжуючу покарання обставину - рецидив злочину.

Крім того, судом враховано, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, особу ОСОБА_8 , який раніше засуджувався за вчинення, злочинів, має не зняту та не погашену в законному порядку судимість за вчинення умисного злочину, злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, працездатний, неодружений, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває.

Саме визначене судом покарання у вигляді позбавлення волі колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших злочинів .

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування, за доводами, викладеними в апеляційних скаргах, не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України , колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_3