Справа №484/530/18 15.03.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 лютого 2018 року, якою задоволено клопотання начальника відділення СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області про накладення арешту на майно.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Адвокат ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 лютого 2018 року районного суду м. Миколаєва, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 лютого 2018 року задоволено клопотання начальника відділення СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області та накладено арешт на майно, що було вилучено в ході особистого огляду при складенні протоколу затримання ОСОБА_5 .
Узагальнені доводи апелянта.
На обґрунтування апеляційних вимог, щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що слідчим були порушені строки передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України, так як клопотання про арешт майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після його вилучення, і слідчий суддя, за вимогами ст. 172 КПК України, повинен розглянути таке клопотання протягом двох днів з дня надходження клопотання до суду.
__________________________________________________________________
провадження № 11-сс/784/151/18 слідчий суддя : ОСОБА_6
категорія: арешт майна доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .
Крім того, на думку апелянта, у клопотанні слідчого не доведено необхідності арешту вилученого майна.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Начальник відділення СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області в Миколаївській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене 06.02.2018 року під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки Nokia 6700 c-1 та мобільний телефон марки Nokia 1280.
Приймаючи рішення про задоволення вказаного клопотання, слідчий суддя зазначив, що з огляду на обставини вказані в клопотанні, надані до клопотання докази, а також на те, що, в судовому засіданні доведена необхідність арешту вказаного майна, наявні підстави для накладення арешту.
Вказує, що накладення арешту у кримінальному провадженні необхідне з метою запобігання можливості втрати, знищення вилученого майна, тобто для забезпечення збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих дій.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
В письмовому клопотанні прокурор просить розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.
У відповідності до приписів ч.1 ст. 406 КПК України, зазначене є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового апеляційного провадження.
Вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У ході досудового розслідування встановлено, що У період часу з 21.12.2017 по 31.12.2017, точний час у ході розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , заздалегідь домовившись зі ОСОБА_8 , зустрівся з останнім та між ними виникла розмова, в ході якої ОСОБА_5 стало відомо про намір ОСОБА_8 укласти договір оренди приміщення, яке знаходиться у віданні Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області, за адресою: вул. Шевченка, 15, с.м.т. Криве Озеро Миколаївської область.
У ОСОБА_5 виник умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 за безперешкодне сприяння укладенню вказаного договору за заниженою вартістю орендної плати та сприяння у погодженні відповідних документів без проведення передбачених законодавством процедур їх погодження.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 вимогу щодо надання на свою користь та користь ОСОБА_9 неправомірної вигоди у вигляді 9 тис грн.
06.02.2018 за дорученням ОСОБА_9 , ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_8 офісне крісло на користь ОСОБА_10 та доставив його до приміщення, за адресою, АДРЕСА_1 , і у подальшому добровільно видав органу досудового розслідування.
Достовірно знаючи про передачу неправомірної вигоди на користь ОСОБА_10 , ОСОБА_9 підготувала відповідні документи щодо оренди приміщення, з якими у службовому кабінеті, ОСОБА_10 ознайомився та шляхом підписання погодив договір оренди приміщення та розрахунок вартості орендної плати, які завірив гербової печаткою Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області та передав ОСОБА_9 , яка у свою чергу, на підставі погодження ОСОБА_10 , підписала вказаний договір та розрахунок, затвердила їх гербовою печаткою відділу освіти Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області, зареєструвала їх та передала ОСОБА_8 , як орендару приміщення.
За підписання вказаного договору 06.02.2018 ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 9000 грн., з яких 5000 грн. ОСОБА_5 у той же час передав ОСОБА_9 та 4000 грн. залишив собі за безперешкодне сприяння укладення вказаного договору за заниженою вартістю орендної плати та сприяння у погодженні відповідних документів без проведення передбачених законодавством процедур їх погодження. Вказані кошти були добровільно видані ОСОБА_5 06.02.2017 у ході проведення обшуку приміщення службового кабінету.
На підставі викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_5 було оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В рамках вищевказаного кримінального провадження 06.02.2018 року ОСОБА_5 було затримано на підставі ст. 208 КПК України та в ході особистого обшуку у останнього було вилучено мобільний телефон марки Nokia 6700c-1 чорного кольору IMEI НОМЕР_1 у якому знаходиться картка мобільного оператора «Київстар» та мобільний телефон марки Nokia 1280 чорного кольору IMEI НОМЕР_2 .
Розглядаючи в порядку ст.ст. 170-173 КПК України клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
При постановленні слідчим суддею оскаржуваної ухвали зазначені вимоги закону дотримані.
Так, слідчим суддею, зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі виконання покарання пов`язаного з конфіскацією майна, а за злочин, передбачений ч.3 ст.368 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_5 передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна.
Крім того, матеріали кримінального провадження містять відомості, що у слідства є достатні підстави вважати, що вилучене майно було використане ОСОБА_5 як засоби вчинення кримінального правопорушення.
Оскільки є достатні підстави вважати, що вилучені в ході обшуку мобільні телефони використовувались під час вчинення кримінального правопорушення, слідчим суддею обґрунтовано, за наявності для цього правових підстав, накладено арешт на вилучене майно, що запобігає його зникненню, знищенню.
Щодо порушення слідчим строку подачі клопотання про арешт майна, то на думку колегії суддів, це не впливає на підстави і процес розгляду клопотання слідчого слідчим суддею та на прийняте рішення щодо конкретного майна, оскільки відповідно до діючого кримінально-процесуального законодавства, це не є безумовною підставою для незадоволення такого клопотання слідчого.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя врахував наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.
За таких обставин, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали, про що просить апелянт.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 лютого 2018 року, якою задоволено клопотання начальника відділення СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області про накладення арешту на майно - залишити без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: