справа № 208/3365/17
№ провадження 1-кс/208/61/18
УХВАЛА
Іменем України

02 лютого 2018 р. м. Кам`янське
На обґрунтування свого клопотання посилається на те, що відносно вказаного майна існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину чи підлягає спеціальній конфіскації, підозра власнику майна не вручена, до кримінального правопорушення ніякого відношення він не має.
Представник заявника, ОСОБА_4 , у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, наведених у його мотивувальній частині.
Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, слідчому судді пояснив, що арештоване майно є доказовою базою органу досудового розслідування, відносно нього була проведена комп`ютерно-технічна експертиза, за її результатами призначена мистецтвознавча експертиза.
Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя доходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 06.06.2017 до Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС УБЗПТЛ ГУНП в Дніпропетровській області, згідно якого працівниками УБЗПТЛ ГУНП в Дніпропетровській спільно з працівниками ВПК в Дніпропетровській області Придніпровського управління кіберполіції ДКП НП України, в рамках вжиття заходів з виявлення кримінальних правопорушень на підставі п. 3 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» та використовуючи спеціальне програмне забезпечення, сертифікований доступ до якого було надано правоохоронними органами Сполучених Штатів Америки та Великобританії, було встановлено IP-адреси « НОМЕР_5 » та «178.219.87.247», з яких за допомогою програмних комплексів та через пірингові мережі протягом 2016-2017 років здійснювалось розповсюдження продукції, що згідно міжнародних норм може бути віднесена до дитячої порнографії.
Подальшою перевіркою встановлено, що вищевказані адреси обслуговуються Інтернет-провайдером ТОВ «Дніпро.ТВ» в м. Кам`янському Дніпропетровської області.
Під час досудового розслідування встановлено, що IP-адреса НОМЕР_5 є статичною та обслуговується з 19.11.2013 по теперішній час за абонентом ОСОБА_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 10.09.2001, за адресою: АДРЕСА_1 .
Протоколом огляду Інтернет-сайту https //www.icaccops.com від 08.06.2017 встановлено, що в 2016-2017 роках користувач мережі Інтернет з IP-адресою НОМЕР_5 , через пірінгову мережу «BitTorrent» здійснював розповсюдження продукції, що згідно міжнародних норм може бути віднесена до дитячої порнографії.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою слідчого судді від 11.07.2017 року на вилучене під час обшуку майно накладений арешт, оскільки воно відповідає критеріям ст. 167, 170 КПК України, а тому вбачаються підстави для накладення на нього арешту з метою збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Метою застосування вказаного арешту було запобігання можливості приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження вилученого майна, так як воно є речовим доказом, може бути використане при проведенні слідчих дій та експертних досліджень.
Слідчий суддя доходить до висновку, що незважаючи на проведення комп`ютерно-технічної експертизи відносно арештованого майна, не перестали існувати ризики його відчуження, приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення як речового доказу з метою нівелювання доказової бази органу досудового розслідування.
Крім того, слідчий суддя враховує обґрунтовану необхідність проведення мистецтвознавчої експертизи та рішення Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії», де було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, яка наразі, в цьому конкретному випадку, наявна, як і правомірна мета та суспільний інтерес, що полягає у встановленні дійсних обставин кримінального правопорушення та притягенні винних до відповідальності.
На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 170 - 174 КПК України, слідчий суддя,-
ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1