Провадження № 1-кп/734/74/18 Справа № 734/88/18
іменем України
25 січня 2018 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Апеляційного суду Київської області від 18 січня 2018 року за ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 09.15.2015 року під час мобілізації та зарахований до списку особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).
Під час проходження військової служби в умовах особливого періоду солдат ОСОБА_5 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Однак ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу, враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та 15.06.2016 року вчасно без поважних причин не з`явився на службу в умовах особливого періоду до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та перебував за її межами до 08.12.2017 року. Під час незаконної відсутності у військовій частині ОСОБА_5 обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби.
Отже, солдат ОСОБА_5 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 в період з 15.06.2016 року по 08.12.2017 року.
Дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.
25 січня 2018 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності ст. 472 КПК України.
Згідно вказаної угоди прокурор військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
За вказаною угодою обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене покарання враховуючи рівень суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим злочину, його особи, щире каяття та беззастережне визнання своєї винуватості, активне сприяння розкриттю злочину, бажання останнього у подальшому проходити військову службу, враховуючи засади гуманізму та виховної ролі кримінального судочинства за ч. 4 ст. 407 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та за вироком Апеляційного суду Київської області від 18 січня 2018 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання - 5 років позбавлення волі.
В угоді викладені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 476 КПК України, та наслідки невиконання цієї угоди.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.
Суд дійшов висновку про те, що угода про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України і КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін або інших осіб.
Вивчивши угоду про визнання винуватості, вислухавши думку прокурора та захисника, пояснення обвинуваченого, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 407 КК України 3 роки позбавлення волі. Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив вказаний злочин до постановлення попереднього вироку Апеляційного суду Київської області від 18 січня 2018 року, йому необхідно призначити покарання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань. На думку суду таке покарання з урахуванням тяжкості злочину та особи винного буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого.
Речові докази у провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_5 залишити до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 і 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання 3 роки позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та за вироком Апеляційного суду Київської області від 18 січня 2018 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання - 5 років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 08 грудня 2017 року, тобто з моменту його фактичного затримання.
На підставі ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2018 року ОСОБА_5 у строк покарання зарахувати попереднє ув`язнення в період із 10.08.2015 року по 05.10.2015 року та із 04.02.2016 року по 15.06.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя