Справа № 569/4453/18
УХВАЛА

28 березня 2018 року м. Рівне
Рівненський міський суд в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника - ОСОБА_3
слідчого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м .Рівне скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Рівненській області капітана податкової міліції ОСОБА_4 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна,-
в с т а н о в и в :
До Рівненського міського суду Рівненської області звернувся зі скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Рівненській області капітана податкової міліції ОСОБА_4 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування скарги скаржник зазначив, що 13 березня 2018 року слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області було винесено ухвалу у справі №569/3651/18, згідно якої у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Рівненській області капітана податкової міліції ОСОБА_4 про арешт транспортного засобу Volksvagen Bora, д.н.з. НОМЕР_1 , яким він користувався відповідно до довіреності від01.11.2017р. відмовлено.
14.03.2018р. отримавши копію даної ухвали він звернувся до слідчого ОСОБА_4 з вимогою повернути йому його транспортний засіб. На що отримав відмову.
16.03.2018р. ОСОБА_3 повторно звернувся до слідчого з вимогою про повернення вищевказаного транспортного засобу, однак знову отримав відмову з посиланням на те, що прокурором подається апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13.03.2018р.
Звернувшись до прокурора з такого ж роду вимогою, знову отримав відмову у повернення транспортного засобу Volksvagen Bora, д.н.з. НОМЕР_1 в зв`язку з чим просить зобов`язати слідчого ОСОБА_4 повернути вказаний автомобіль.
В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, просить її задоволити з підстав викладених у ньому.
В судовому засіданні слідчий просить відмовити скаржнику у задоволення його клопотання так, як ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 27 березня 2018 року накладено арешт на автомобіль марки Volksvagen Bora, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_5 , та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 . Крім того, вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000061 від 27.10.2017р.
Заслухавши думку скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, суд вважає скаргу необґрунтованою, такою, що не підлягає до задоволення.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Рівненській області капітана податкової міліції ОСОБА_4 , перебуває кримінальне провадження № 0000061 від 27.10.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204, ч. 1 ст. 199 КК України.
Вказаний транспортний засіб було вилучено в ході проведення обшуку 06.03.2018р.
Згідно ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 27 березня 2018 року накладено арешт на автомобіль марки Volksvagen Bora, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_5 , та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 . Крім того, вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000061 від 27.10.2017р.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Частиною 7 ст. 236 КПК України передбачено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважається тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.16 КГІК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Підстави та порядок здійснення стороною обвинувачення своїх повноважень, пов`язаних із вилученням під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження документів, речей, електронних інформаційних систем або їх частин та іншого майна, а також його правомірним утриманням для встановлення обставин кримінального провадження регламентується вимогами ст. ст. 167-169, 170-174, 234-236 КПК України.
Частиною другою ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Згідно ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Враховуючи те, що вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом та на нього накладено арешт у даному кримінальному провадженні апеляційним судом Рівненської області, то суд вважає, що він не вважаються тимчасово вилученим майном, а тому немає підстав для задоволення скарги.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 169, 236, 303-307, 309 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Рівненській області капітана податкової міліції ОСОБА_4 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

:
Слідчий суддя: ОСОБА_1