Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2017 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 23 травня 2017 року у кримінальному провадженні № 0002635 щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Вироком Зарічного районного суду м. Сум від 16 грудня 2016 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше судимого 06 лютого 2015 року Зарічним районним судом м. Сум за ч. 2 ст. 190 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,
засуджено за ч. 2 ст. 296 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.
На підставі ст. 71 КК ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
Згідно з вироком, ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за те, що він 24 грудня 2015 року близько 03 години 20 хвилин разом з двома невстановленими особами прийшли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходились раніше незнайомі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Один з невстановлених в ході досудового розслідування осіб, із хуліганських спонукань розпочав провокувати ОСОБА_6 на конфлікт, здійснюючи в сторону потерпілого невербальний жест у вигляді кивка головою та висловлювався на адресу останнього брутальною лайкою.

ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підтримуючи хуліганські дії невстановленої особи, реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи умисно, безпідставно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загально прийняті норми поведінки, з особливою зухвалістю, безпричинно завдав удару кулаком в обличчя потерпілого ОСОБА_6 , спричинивши останньому фізичного болю.

Продовжуючи спільні протиправні дії, невстановлена особа, яка діяла в групі з ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи умисно, безпідставно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю нанесла ОСОБА_6 один удар колюче-ріжучим предметом схожим на ніж в живіт, шість ударів в грудну клітину та два удари в область лівого передпліччя, заподіявши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Апеляційний суд Сумської області ухвалою від 23 травня 2017 року вирок місцевого суду залишив без змін.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вказує, що за встановлених місцевим судом фактичних обставин справи дії ОСОБА_5 повинні бути кваліфіковані не за ч. 2, а за ч. 4 ст. 296 КК. Указані доводи прокурора не отримали належної оцінки суду апеляційної інстанції, який без наведення мотивів прийнятого рішення безпідставно залишив вирок суду першої інстанції без зміни.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Разом із тим, згідно з приписами ст. 338 КПК правом змінити обвинувачення у бік погіршення становища особи наділений виключно прокурор.

Як убачається з наданих прокурором копій судових рішень, органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК. При цьому встановлені судом у вироку обставини вчинення злочину, відповідають обсягу обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті.

Під час судового розгляду прокурор обвинувачення не змінював.

З огляду на це, встановивши в судовому засіданні обставини, які вказують на необхідність правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за вчинення більш тяжкого злочину, суд був позбавлений можливості вийти за межі висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК кваліфікував дії винного за ч. 2 ст. 296 КК.
Переглянувши вирок в апеляційному порядку, апеляційний суд дав належну оцінку доводам апеляційної скарги прокурора, якими він обґрунтовує свої касаційні вимоги, та з наведенням докладних мотивів прийнятого рішення правильно залишив вирок суду першої інстанції без зміни.

Касаційна скарга прокурора не містить ґрунтовних доводів щодо істотного порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, окрім загального посилання на недотримання положень ст. 419 КПК. Зі змісту ухвали апеляційного суду таких порушень не вбачається.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги прокурора та копій судових рішень не убачається підстав для задоволення касаційної скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, п. 6 розділу XIІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 23 травня 2017 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_3