печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
03.04.2018 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 про накладення арешту.
Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, здійснюється досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007339, внесеного 13.11.2015до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
У ході досудового розслідування установлено, що 16.06.2015, невстановлені особи з використанням підробленого документу, а саме: договору дарування квартири укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 датованим 17.02.2007 посвідченим приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 та зареєстрованим в реєстрі за №1731 зареєстрували право власності на зазначену вище квартиру.
Відповідно до свідчень ОСОБА_6 вказаний договір він ніколи не посвідчував та відтиск печатки присутній на договорі не відповідає його печатці, характерні риси складання договору свідчать про відмінність від договорів посвідчених ПНКМНО ОСОБА_6 .
Указане підтверджується наступними доказами, зібраними у ході досудового розслідування, а саме висновком експерта №1091/тдд від 12.09.2016, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_5 , який вказав, що договори купівлі-продажу є фіктивними, оскільки він хоч і підписував їх, проте у нього не було, усіх наявних складових правосуб`єктоності договори він підписував без будь-якого розуміння їх змісту.
Таким чином, згідно ст. 52 Закону України «Про нотаріат» запис в реєстрі є доказом вчинення нотаріальної дії.
Поряд з цим, відповідно до відповіді з КП КМР Київське міське БТІ №15793 (И-2016) від 14.12.2016 право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене вище, квартира АДРЕСА_1 (номер об`єкта нерухомого майна 00) є предметом кримінального правопорушення в розумінні ст. 98 КПК України.
З метою, недопущення його подальшого відчуження та забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, що є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.
Про день і час судового засідання слідчий повідомлявся належним чином, не з`явився. Разом з тим, 03.04.2018 року подав до суду заяву, за змістом якої просить розглядати клопотання за його відсутності, доводи і вимоги клопотання підтримав у повному обсязі. Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Разом з тим, матеріалами клопотання не підтверджено, що дане майно містить відомості, які можуть слугувати доказами у розслідуваному кримінальному провадженні або мають відношення до нього та необхідності у застосуванні заходу забезпечення як арешт майна.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Приходячи до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходжу з того, що прокурор у судовому засіданні не довів, що вилучене під час огляду майно має відношення до розслідуваного кримінального провадження та звернувся з даним клопотанням з порушенням строків визначених КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 107, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 про арешт майна - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1