Справа № 752/6884/17
Провадження №: 1-кп/752/785/17
У Х В А Л А
20.11.2017 року м. Київ

Колегія суддів Голосіївського районного суду міста Києва в cкладі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря - ОСОБА_4 ,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 ,
обвинуваченої - ОСОБА_7 ,
в ході проведення судового розгляду по кримінальному провадженню № 0011637 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и л а :
в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.
В ході судового розгляду на обговорення учасників кримінального провадження поставлено питання щодо доцільності продовження, зміни або скасування обвинуваченій обраного запобіжного заходу.
Прокурор посилався на те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не минули, а тому є підстави продовжити строк тримання обвинуваченої під вартою.
Захисник заперечив щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на інший не пов`язаний із триманням під вартою, одночасно зазначив, що обвинувачена хворіє на цукровий діабет.
Обвинувачена підтримала думку захисника, та зазначила, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені та немає намірів впливати на свідків, має постійне місце проживання та буде виконувати покладені судом на неї обов`язки.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні, особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я, а саме в умисному вбивстві малолітньої дитини. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченої винуватою в інкримінованому їй злочині, майновий стан, відсутність офіційного працевлаштування, а також відсутність будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому у колегії суддів немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
При визначенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою, колегія суддів бере до уваги, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні, особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я, приймаючи до уваги дані про особу, колегія суддів вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо неї запобіжний захід без змін, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та її належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачена, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження. Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачена, зможе ухилитися від суду та не виконати процесуальні рішення (ризик переховування).
Вирішуючи дане питання, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом лише при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості. (Рішення Європейського Суду «Марченко проти України» від 10.02.2011 р.)
Під суспільним інтересом в даному конкретному випадку суд розуміє обставини даної конкретної справи, її наслідки та перебіг та суспільно-небезпечну криміногенну обстановку в державі.
Продовжуючи тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою, суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії»).
Крім того Голосіївським районним судом м. Києва направлявся запит до Київського слідчого ізолятору стосовно стану здоров`я обвинуваченої ОСОБА_7 , згідно якого остання 13.10.2017 року була лабораторно обстежена на наявність цукрового діабету, та за даними якого цукор у крові у ОСОБА_7 у межах норми та стан здоров`я є задовільним.
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання захисника та обвинуваченої, про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене та те, що спливає двомісячний строк з дня продовження дії існуючого запобіжного заходу, та немає можливості до вищезазначеної дати завершити судовий розгляд, враховуючи необхідність відкладення судового розгляду, та відсутності будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 19.01.2018 року, включно.
Керуючись ст. 331 КПК України, колегія
у х в а л и л а :
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченій запобіжного заходу відмовити.
Захід забезпечення кримінального провадження, обраний обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити до 19.01.2017 року, включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________ ___________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2