В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.09.2017 Справа №607/8601/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003179 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, безробітного, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України такого, що раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, 09 грудня 2014 року близько 10 год. в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував у складському приміщенні ТОВ «Надзбруччя-хліб», що в м.Тернополі по вул.Текстильній, 30, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який, він тоді ж і там же, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, підійшов до належної ОСОБА_5 сумки, яка знаходилась у вказаному складському приміщенні на мікрохвильовій пічці, звідки таємно, з корисливих мотивів, викрав належні наведеному потерпілому грошові кошти в сумі 20 000 грн., з якими із місця вчинення кримінального правопорушення втік, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на дану суму.

Крім цього, 11 січня 2015 року о 09 год. 42 хв. в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вул.Братів Бойчуків, 5а у м.Тернополі, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який, він тоді ж і там же, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, підійшов до прилавку торгівельного столу, перехилившись через який, за допомогою ключа, який знаходився у замку шухляди, яка слугувала сховищем для грошових коштів виручених від продажу товарів, відкрив дану шухляду, проникши таким чином у неї, звідки таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав належні ФОП ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 7000 грн., з якими із місця вчинення кримінального правопорушення втік, спричинивши вказаній потерпілій матеріальну шкоду на дану суму.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст.185 КК України визнав повністю за обставин, які наведені в обвинувальних актах, щиро розкаявся та в судовому засіданні підтвердив, що 09 грудня 2014 року близько 10 год. в нього, коли він перебував у складському приміщенні ТОВ «Надзбруччя-хліб», що в м.Тернополі по вул.Текстильній, 30, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який, він тоді ж і там же, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, підійшов до належної раніше незнайомому йому ОСОБА_5 сумки, яка знаходилась у вказаному складському приміщенні на мікрохвильовій пічці, звідки таємно викрав належні наведеному потерпілому грошові кошти в сумі 20 000 грн., з якими із місця вчинення кримінального правопорушення втік. Крім цього, 11 січня 2015 року о 09 год. 42 хв. в нього, обвинуваченого ОСОБА_3 , коли він перебував у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вул.Братів Бойчуків, 5а у м.Тернополі, знову виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який, він тоді ж і там же, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, підійшов до прилавку торгівельного столу, перехилившись через який, за допомогою ключа, який знаходився у замку шухляди, відкрив її, звідки викрав грошові кошти в сумі 7000 грн., з якими із місця вчинення кримінального правопорушення втік. Надалі викрадені у вищевказані способи грошові кошти використовував на особисті потреби, оскільки мав на вихованні 2 малолітніх дітей та дружину, яка не працювала у зв`язку із декретною відпусткою. Про вчинене на даний час шкодує.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до середньої тяжкості та тяжких, особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, однак згідно ст.89 КК України вважається таким, що раніше не судимий, за місцем реєстрації характеризується позитивно, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини.

Зважаючи на наведене, а також враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкцій статей обвинувачення, а саме за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу зі стягненням в дохід держави та за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк та на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Водночас, згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) підлягає переведенню строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 , а саме з 02 червня 2017 року по 26 вересня 2017 року включно, що становить 3 місяці 24 дні в 7 місяців 18 днів позбавлення волі, які підлягають зарахуванню в строк призначеного обвинуваченому судом покарання.

Водночас, з урахуванням пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставин, відсутність обтяжуючих його, даних про особу, думок потерпілих щодо виду покарання, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити даного обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки, що буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів, оскільки за вищенаведеного виправлення та перевиховання вказаного обвинуваченого можливе без ізоляції останнього від суспільства.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведені судові дактилоскопічні експертизи №17 від 15 січня 2015 року в сумі 430, 43 грн., №1.4-895/17 від 26 липня 2017 року в сумі 989, 6 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави з відповідними призначеннями платежів.

При цьому, раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою до вступу вироку в законну силу необхідно змінити на особисте зобов`язання, звільнивши останнього з-під варти в залі суду, поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати до суду або до прокурора за першою ж вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст.185 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями наступні покарання, а саме за:

- ч.1 ст.185 КК України 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. штрафу в дохід держави;

- ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_3 покарання рахувати з 02 червня 2017 року.

Згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) перевести строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 , а саме з 02 червня 2017 року по 26 вересня 2017 року включно, що становить 3 місяці 24 дні в 7 місяців 18 днів позбавлення волі, які зарахувати в строк призначеного обвинуваченому судом покарання.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави з відповідними призначеннями платежів процесуальні витрати за проведені судові дактилоскопічні експертизи №17 від 15 січня 2015 року в сумі 430, 43 грн., №1.4-895/17 від 26 липня 2017 року в сумі 989, 6 грн.

Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою до вступу вироку в законну силу змінити на особисте зобов`язання, звільнивши останнього з-під варти в залі суду, поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати до суду або до прокурора за першою ж вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий суддяОСОБА_1