09.10.2017 Справа № 469/1102/17
1-кп/469/136/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2017 року смт. Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Новофедорівка Березанського району Миколаївської області, українки, громадянки України, освіта середня, розлученої, на утриманні 2 малолітніх дітей, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_4
обвинувачена - ОСОБА_3
потерпіла - ОСОБА_5 .
Судом визнано доведеним, що 01.07.2017 року близько 18.30 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в с.Красне Березанського району Миколаївської області, по вул.Одеська, де розташовується торгівельний намет ПП «Ібрагімова», на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, які виникли між нею та ОСОБА_5 , розуміючи, що її діяння є незаконним та протиправним, маючи умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , штовхнула останню руками в область тулубу, після чого цілеспрямовано нанесла кистею правої руки один удар потерпілій в ліву область спини.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому плечі, спині зліва, лівій сідниці, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України «Умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень».
Зазначені обставини підтверджені такими доказами:
- показами обвинуваченої ОСОБА_3 , яка у судовому засіданні повністю визнала винність у вчиненні злочину, викладені у обвинувальному акті обставини не оспорювала та пояснила, що 01.07.2017 року ОСОБА_5 прийшла до торгівельного намету, де вона працює, і стала чіплятися до неї, що вона нібито її обмовила. Вона намагалася виштовхати потерпілу з намету та вдарила її. Просить звільнити її від відбування покарання по амністії у зв`язку з наявністю у неї неповнолітніх дітей;
- показами потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що дізнавшись про те, що обвинувачена розповсюджує про неї плітки, 01.07.2017 року вона прийшла до ОСОБА_3 , яка працює у торгівельному наметі, розібратись. В ході розмови обвинувачена штовхнула її і вона вдарилась об одвірок. Коли вона вже пішла, ОСОБА_3 наздогнала її і вдарила її банкою кави в плече. Після цього вона поїхала до лікарні, зняла побої і написала заяву до поліції. Застосування до обвинуваченої амністії поклала на розсуд суду;
-висновком судово-медичної експертизи №974 від 14.07.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому плечі, спині зліва, лівій сідниці, які утворилися внаслідок не менш як трьох ударних дій тупим твердим предметом, не виключено незадовго до звернення у лікарню 02.07.2017 року, та кожне з яких за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (а.п.35);
Враховуючи, що обвинувачена повністю визнала свою вину та надала показання суду з приводу пред`явленого їй обвинувачення, які узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України вирішив обмежитись дослідженням вказаних доказів та документів, що характеризують обвинувачену і впливають на покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, її позитивну характеристику з місця проживання та те, що на "Д" обліку у закладах охорони здоров`я вона не перебуває, висновок органу пробації, викладений у досудовій доповіді, про можливість виправлення обвинуваченої без позбавлення волі, що не становитиме високої небезпеки для суспільства, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання і вважає, що для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, їй має бути призначене необхідне і достатнє покарання у виді громадських робіт.
Прокурор проти застосування до обвинуваченої амністії не заперечувала.
Відповідно до п.в ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Відповідно до ст.10 Закону України Про амністію у 2016 році питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників. Щодо осіб, стосовно яких ухвалені вироки, які не набрали законної сили, застосування Закону здійснюється за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника (п.г ч.2 ст.10).
Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, до набрання чинності Законом України Про амністію у 2016 році.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 не позбавлена батьківських прав та має малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п.44), та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.п.43), а тому вона підпадає під дію п.в ст.1 вказаного Закону та на підставі ст.3 Закону України Про застосування амністії в Україні від 01.10.1996 року (в редакції від 14.05.2014 року) при постановленні обвинувального вироку обвинувачена підлягає звільненню від відбування покарання.
На підставі ч.9 ст.100 КПК України надані суду документи зберігати при справі.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин.
На підставі п.в ч.1 Закону України Про амністію у 2016 році ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити.
На підставі ч.9 ст.100 КПК України надані суду документи зберігати при справі.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: