справа №176/333/15-к
провадження №1-кп/176/1/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, такого, що має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.09.2013 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, 27.06.2014 року звільнився з місць позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію» 2014 року
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2015 року за №0000028, -
за участю учасників кримінального провадження: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,-
В С Т А Н О В И В:
08 січня 2015 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_4 прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де мешкає раніше йому знайома ОСОБА_6 , у якої в цей час знаходилися її знайомі ОСОБА_7 з ОСОБА_8 . В цей же день, тобто 08.01.2015 року приблизно о 20 годині 05 хвилин ОСОБА_4 разом з раніше йому незнайомим ОСОБА_8 вирішили піти до магазину «АТБ-маркет», розташованого на пл. Леніна, №3 в м. Жовті Води, щоб придбати продукти харчування та алкогольні напої. Знаходячись у вказаному магазині ОСОБА_8 розраховувався за придбаний товар. Під час розрахунку ОСОБА_4 побачив, що у ОСОБА_8 в гаманці знаходиться велика сума грошей, після чого ОСОБА_4 вирішив повторно таємно викрасти грошові кошти, належні ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 в цей же день, тобто 08.01.2015 року приблизно о 21 годині 00 хвилин знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 розпивали алкогольні напої, під час спільного розпиття алкогольних напоїв ОСОБА_4 скориставшись тим, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 перебували в стані алкогольного сп`яніння та не спостерігали за його злочинними діями, з кишені куртки ОСОБА_8 , яка знаходилася на вішалці у вказаному будинку, повторно таємно викрав грошові кошти у сумі 800 гривень, що належать ОСОБА_8 .

Заволодівши викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток у сумі 800 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 23.01.2015 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_4 прийшов до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , де познайомився з раніше не знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , після чого в них зав`язалася бесіда, в ході якої ОСОБА_9 запросила ОСОБА_4 до себе у гості за адресою: АДРЕСА_4 .

24 січня 2015 року приблизно о 07 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 знаходячись в квартирі АДРЕСА_5 почали збиратися додому. Коли ОСОБА_10 залишила вказану квартиру, то у ОСОБА_9 та ОСОБА_4 зав`язалася розмова, в ході якої у ОСОБА_4 виник злочинний намір на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, після чого він попросив у ОСОБА_9 дати йому мобільний телефон марки «Lenovo А 859» для здійснення дзвінка, мотивуючи тим, що на його власному мобільному телефоні закінчилися гроші. Після цього, ОСОБА_9 передала йому належний їй мобільний телефон марки «Lenovo А859» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , а сама залишила кімнату, зайшовши до вбиральні.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинений повторно, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, ОСОБА_4 в цей же день, тобто 24.01.2015 року приблизно о 08 годині 00 хвилин знаходячись в квартирі АДРЕСА_5 скориставшись довірою ОСОБА_9 , а також тим, що вона залишила його одного у кімнаті та за його діями не спостерігала, ОСОБА_4 , повторно заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo А859» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №26 від 03.02.2015 року складає 2734 гривні 28 копійок, в якому знаходилися карта пам`яті на 2GB, сім-карти операторів мобільного зв`язку «МТС» та «Київстар», які для потерпілої ОСОБА_9 матеріальної цінності не представляють.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, при цьому завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток у сумі 2734 гривень 28 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, розкаявся, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь та посилаючись на ст.63 Конституції України відмовився давати показання. Проте, суду зазначив, що обставини кримінального правопорушення не оспорює, підтримав формулювання обвинувачення, яке викладено в обвинувальному акті. Просив розглядати справу на підставі ч.3 ст.349 КПК України. Просив суворо не карати.

Докази його вини, здобуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Посилання ОСОБА_4 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд обмежився дослідженням доказів по справі лише таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку з чим суд, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4

- за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

- за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно із ст.12 КК України, є злочинами середньої тяжкості, особу винного, який по місцю проживання характеризується наступним чином: зловживає спиртними напоями, під впливом алкоголю схильний до вчинення правопорушень. За обліками Жовтоводського МВ ГУМВС України значиться як особа раніше судима, яка притягувалася до кримінальної відповідальності. На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога в ДЗ «СМСЧ-9» ДОР не перебуває. Не одружений, має на утриманні малолітню дитину, відносно якої батьківських прав не позбавлений. На обліку в Жовтоводському міському центрі зайнятості не перебуває.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, останній раз засуджений 19.09.2013 року вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, 27.06.2014 року звільнився з місць позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію» 2014 року.

Маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, обвинувачений повторно вчинив нові злочини, за обставин викладених у вироку.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого, його каяття, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції частин та статтей, за якими кваліфіковані його дії, з призначенням остаточного покарання відповідно до ч.1 ст.70 КК України з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі.

Підстав для застосування стосовно обвинуваченого ст.69, ст.75 КК України суд не вбачає.

Під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженю запобіжний захід не обирався. Згідно ухвали суду від 28.10.2015 року ОСОБА_4 перебував у розшуку.

Цивільних позовів у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експертів в сумі 130 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Lenovo А859» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , що переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_9 слід залишити потерпілій.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , 10 серпня 1985 року визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 /три/ роки;

- за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком 2 /два/ роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 3 /три/ роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 05 лютого 2018 року, взявши його під варту в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 130 грн. 00 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Lenovo А859» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , що переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_9 залишити потерпілій.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1