Справа № 183/880/18
№ 1-кп/183/631/18

У Х В А Л А
28 березня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки м. Торез, Донецької області, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, надійшов обвинувальний акт, у відповідності до якого, органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме в тому, що 16 травня 2016 року вона прибула до Управління соціального захисту населення Новомосковськом районної державної адміністрації Дніпропетровської області, розташованого за адресою: вул. Гетьманська, 12, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, де у денний час доби, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, як внутрішньо переміщена особа, яка перебувала на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про взяття на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, власноруч заповнила заяву для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та подала її до Управління. В подальшому ОСОБА_5 протягом червня-листопада 2016 року отримувала щомісячну адресну допомогу, як внутрішньо переміщена особа для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Відповідно до постанови Кабінету міністрів України №595 від 7 листопада 2014 року «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах казначейства», особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою № 509 Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Відповідно до п. 2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою № 505 Кабінету міністрів України від 01 жовтня 2014 року, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.
Згідно п. 6 вказаного Порядку, грошова допомога не призначається у разі, в тому числі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.
Пунктом 11 Порядку встановлено, що уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.
24 червня 2016 року в денну пору доби, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 уклала договір купівлі - продажу нерухомого майна, тобто отримала у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, у ОСОБА_5 , яка достовірно усвідомлювала, що вона згідно «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 505 від 1 жовтня 2014 року, втратила своє право на отримання щомісячної допомоги, виник злочинний умисел на заволодіння держаними коштами шляхом обману.
Таким чином, в період часу з 24 червня 2016 року по 15 листопада 2016 року ОСОБА_5 , достовірно усвідомлюючи, що вона втратила своє право на отримання щомісячної допомоги згідно «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою № 505 Кабінету міністрів України від 01 жовтня 2014 року, в порушення п. 11 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 505 від 1 жовтня 2014 року, яким передбачено, що уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин, не повідомила уповноважений орган - Управління праці та соціального захисту населення Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про таку зміну обставин, а саме про придбання житлового приміщення - квартири, та діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою шахрайського заволодіння державними коштами, призначених на виплату щомісячної адресної допомоги, шляхом обману, що виразився у приховуванні певних відомостей, отримала нараховані та виплачені грошові кошти з Державного Бюджету України у сумі 10 800 гривень 00 копійок, чим завдала збитку державі в особі Управління праці та соціального захисту населення Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Обвинувачена ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні, заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із її дійовим каяттям, яке вона мотивувала тим, що вона раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, за місцем мешкання характеризується задовільно, вину визнала повністю, щиро розкаялась, шкоду завдану кримінальним правопорушенням повністю відшкодувала.
Прокурор в судовому засіданні, проти задоволення клопотання обвинуваченої не заперечував, вважаючи його таким, що відповідає вимогам закону.
Представник потерпілого - ОСОБА_4 , просила задовольнити клопотання обвинуваченої, оскільки шкода завдана кримінальним правопорушенням повністю відшкодована.
Суд, вислухавши заявлене клопотання, думки учасників судового розгляду, дійшов до наступного:
У відповідності до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до злочину середньої тяжкості.
Аналізуючи вимоги ст. 45 КК України, роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена визнала себе винною у скоєнні даного злочину, щиро кається, повністю відшкодувала збитки завдані кримінальним правопорушенням.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 45 КК України, щодо звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Аналізуючи викладене, суд, приходить до висновку, що заявлене клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, у зв`язку з чим дане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190 КК України підлягає закриттю, а сама обвинувачена повинна бути звільнена від кримінальної відповідальності, у зв`язку з дійовим каяттям.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 45 КК України, п.1 ч. 2 ст. 284, ст. 350 КПК України, суд, -
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 - задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в зв`язку з дійовим каяттям.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом семи днів з моменту її проголошення.
Суддя ОСОБА_1