Єдиний унікальний № 510/408/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.02.18 року

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Рені клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 2 п. 1,12 ст. 115 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тирасполь Республіки Молдова, громадянин України, українець, не працюючий, зі слів раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В С Т А Н О В И В :
15.02.2018 р. ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Захисник звернувся до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, мотивуючи своє клопотання тим, що після застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, родичі підозрюваного, яких було повідомлено про тимчасове позбавлення його свободи, через свого захисника найняли для його постійного проживання в м. Рені житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, враховуючи, що на теперішній час у підозрюваного в м. Рені Одеської області є місце постійного проживання і ці обставини є новими і не розглядались слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у сукупності із обставинами про відсутність прямих доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вилученням стороною обвинувачення паспорту підозрюваного, за умови застосування електронних засобів контролю та при відповідному контролі працівниками Національної поліції України за поведінкою підозрюваного, може бути підставою для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Крім того захисник підозрюваного просив взяти до уваги те, що ОСОБА_4 є одруженою особою й має на утриманні неповнолітню дитину, а також є громадянином України, який постійно проживає на території невизнаної Придністровської Молдавської республіки.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання, прокурор заперечував проти його задоволення.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні посилався на відсутність ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, те що прокурором не доведено що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, крім того прокурором не надано вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також зазначив, що при затриманні ОСОБА_4 в нього було тимчасово вилучено майно, в тому числі і документи, які посвідчують його особу, на яке було накладено арешт в рамках цього кримінального провадження. На даний час захисником ОСОБА_6 було орендовано житлове приміщення для ОСОБА_4 , що підтверджується договором найму житлового приміщення, а саме це обґрунтовує необхідність зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю. Крім того додатково пояснив що, підозрюваний ОСОБА_4 є громадянином України, одружений та має на утриманні неповнолітню дитину, які на даний час мешкають на невизнаної Придністровської Молдавської республіки.

ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію захисника та звернув увагу суду на те, що протокол впізнання на який посилається сторона обвинувачення як на доказ у кримінальному провадженні не може бути взятим до уваги, оскільки перед проведення впізнання потерпілий бачив його у кайданах, у зв`язку з чим саме на нього вказав при проведення впізнання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на існування ризиків передбачених п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Крім того, оскільки кримінальне правопорушення скоєно із застосуванням насильства, це дає підстави вважати, що підозрюваний може чинити тиск та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, але на питання судді пояснив, що ця позиція щодо наявності ризиків є його внутрішнім переконанням та жодних фактичних доказів, які б могли підтвердити його позицію в нього не має. Також прокурор зазначив, що в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя посилався як на підставу обрання даного запобіжного заходу відсутність стійких соціальних зв`язків у ОСОБА_4 на території України, на даний час ці обставини не змінились. Також в обґрунтуванні своєї позиції прокурор посилався на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Летельє проти Франції», «Джон Прокурор наголосив, що ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим необхідно бути послідовним та відмовити у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу. Крім того, прокурор заперечував проти приймання судом в якості доказів про сімейний стан підозрюваного свідоцтво про укладання шлюбу та свідоцтво про народження. оскільки вони видані невизнаною Придністровською Молдавською Республікою.
В ході розгляду клопотання судом були досліджені документи, які були долучені до клопотання: договір найму житлового приміщення від 21.02.2018 р., укладеного між ОСОБА_6 (наймач) та ОСОБА_7 (наймодавець), за умовами якого наймодавець зобов`язується надати наймачеві для проживання ОСОБА_4 житлове приміщення, яке розташовано по АДРЕСА_2 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_9 , батько ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про укладення шлюбу мід ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_11 ».

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими захисник ОСОБА_5 обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності із роз`ясненнями постанови ПВСУ № 4 від 25.04.2003 р. «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» суди при вирішенні питань, пов`язаних із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту мають додержуватись вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч. 2 ст.. 195 КПК України, електронні засоби контролю можуть застосовуватися: слідчим на підставі ухвали слідчого судді, суду про обрання стосовно підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, якою на останнього покладено відповідний обов`язок; працівниками органу Національної поліції на підставі ухвали слідчого судді, суду, якою щодо підозрюваного, обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими захисник ОСОБА_5 обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Стороною обвинувачення у судовому засіданні не було представлено ніяких фактичних доказів щодо наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, та не було надано вагомих доказів скоєння злочину ОСОБА_4 передбачених ч. 2 ст.15 ч. 2 п. 1,12 ст. 115 КК України.

Тобто, як пояснив прокурор, усі ризики зазначенні в обґрунтування його позиції, є його особистим припущенням яке ґрунтується на внутрішньому переконанні. Також, суд не приймає посилання прокурора на попередню ухвалу суду і обов`язковість суду «бути послідовними», так як преюдиціальне значення фактів у кримінальному процесі, прямо спростовуються нормою закріпленою ст.. 198 КПК України. Посилання прокурора, що суд при обранні міри запобіжного заходу вже розглядав питання щодо неможливості обрання домашнього арешту і тому дане клопотання не можливо розглядати так як в ньому не зазначені нові обставини, не приймаються судом, так як на час розгляду вказаного клопотання, підозрюваний не мав місця мешкання на Україні, про що і зазначено в клопотанні захисту. Також суд враховує рішення ЕСПЛ у розрізі національного законодавства.

Також слідчий суддя критично ставиться до доказів про сімейний стан підозрюваного.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, у зв`язку з тим, що стороною обвинувачення у судовому засіданні не було представлено ніяких фактичних доказів щодо наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, та не було надано вагомих доказів скоєння злочину ОСОБА_4 передбачених ч. 2 ст.15 ч. 2 п. 1,12 ст. 115 КК України, а стороною захисту були надані докази того, що підозрюваний має постійне місце проживання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою та цілодобовий домашній арешт за адресою АДРЕСА_2 , із з застосуванням електронних засобів контролю.
Згідно ч. 3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий: негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-178, 181, 183-184, 186-187, 193-194, 196-197, 201, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт ОСОБА_4 , підозрюваному у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 2 п. 1,12 ст. 115 КК України, із застосуванням електронних засобів контролю задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю строком до 12.04.2018 р. до 17 год. 30 хв.

На підозрюваного ОСОБА_4 , покласти наступні обов`язки:

1)цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

2)прибувати за першою вимогою слідчого, прокурора, суду;

3)утримуватись від спілкування із свідками, підозрюваними, потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 негайно доставити за адресою АДРЕСА_2 і звільнити з-під варти.

Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1