Справа №175/3876/17
провадження №1-в/175/96/17
У Х В А Л А

Іменем України

08 листопада 2017 суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 розглянувши подання старшого інспектора Дніпровського районного сектору Індустріального міжрайонного відділу з питань пробації м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_2 про звільнення від відбування покарання та застосування п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIII до:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України до 4-х років обмеження волі з іспитовим строком на 3 (три) роки,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 засуджений вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2015 року за ч.2 ст. 185 КК України до 4-х років обмеження волі, з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 (три) роки.

20.10.2017 року до суду надійшло подання про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, в якому старший інспектор Дніпровського районного сектору Індустріального міжрайонного відділу з питань пробації м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_2 просить суд звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, вказуючи, що засуджений ОСОБА_3 за час перебування на обліку до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, за місцем мешкання характеризується задовільно, проти застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році» не заперечує.
Так, згідно п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIII звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 на момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року мав на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 виданим 09.02.2010 року виконавчим комітетом Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №06.
Відповідно до довідки за вих. №979/10-24/115-143 від 25.09.2017 року, за підписом начальника служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації, станом на 25.09.2017 року, до служби у справах дітей інформації про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - не надходило.
Листом за вих. №5/383/2017 від 22.09.2017 року за підписом голови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області встановлено, що станом на 22.09.2017 року судом не ухвалювалось судове рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Протягом 2006-2016 року до ОСОБА_3 амністія або помилування на застосовувались.
Крім того, злочин, за який засуджено ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Заслухавши думку прокурора, що вважав за можливе звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки окрім вищевказаного, засуджений ОСОБА_3 за час перебування на обліку до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, за місцем мешкання характеризується задовільно, проти застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році» не заперечує, має на утриманні неповнолітню дитину, у відношенні якого не позбавлений батьківських прав.

Керуючись ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, ст.74, 85, 86 КК України, п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIII, суд
У Х В А Л И В:

Подання старшого інспектора Дніпровського районного сектору Індустріального міжрайонного відділу з питань пробації м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_2 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосування до нього п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIII, - задовольнити.
На підставі п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIII, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання призначеного вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.03.2015 року у вигляді 4-х років обмеження волі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі протягом семи днів з дня її оголошення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1