Номер провадження: 11-кп/785/1266/17
Номер справи місцевого суду: 521/9682/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 01.09.2017 року, яким:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина Республіки Молдова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 4.06.2009 року вироком Малиновського районного суду міста Одеси за ст. 187 ч.1, 152 ч.3, 70 КК України до 7 років позбавлення волі (звільнився 26.08.2015 року),
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України на підставі якої призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Одесі, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше неодноразово судимого, останній раз 30.05.2013 року вироком Малиновського районного суду міста Одеси за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі (звільнився 6.06.2014 року),
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України на підставі якої призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вважати продовженим.
ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_12 та ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

15.06.2017, приблизно о 01 годині, ОСОБА_7 , разом із раніше знайомим йому ОСОБА_12 , переслідуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження замку, проникли до гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 та визначили об`єктом свого злочинного посягання майно, яке належить ОСОБА_13 , а саме: акумулятор фірми «Fiamm», вартістю 1476 гривень; торцеві металеві автомобільні ключі в кількості 66 штук, загальною вартістю 990 гривень; шуруповерт марки «BOSH», вартістю 200 гривень; автомобільний електронасос, вартістю 50 гривень; дроти для зарядження акумулятора, загальною вартістю 80 гривень; 1 домкрат на 3 тони, вартістю 150 гривень; 1 домкрат на 2 тони, вартістю 150 гривень; металеві залізні автомобільні ключі в кількості 27 штук, загальною вартістю 300 гривень, загальна вартість викраденого майна складає 3396 гривень.
Далі, ОСОБА_14 та ОСОБА_12 склали вищевказане майно до заздалегідь приготовленої сумки, тобто виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не закінчили з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були викриті власником майна, тому не змогли довести свій злочинний умисел до кінця і розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити, змінити строк зарахування обвинуваченим до строку покарання, строк попереднього увязнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування та удового розгляду за цим кримінальним провадженням, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України з розрахунком один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі за період з 15.06.2017 року до дня набрання чинності ЗУ «Про внесення зміни до КУ щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення, тобто до 20.06.2017 року. З розрахунком день за два, а також з 21.06.2017 року, з розрахунком дань за два, а також з 21.06.2016 року до дати набрання даним вироком законної сили, з розрахунку день за день.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, так як він хворіє, про що свідчать довідки в матеріалах справи, суд не вирішив всі обставини по справі, та виніс необґрунтований та незаконний вирок.

Заслухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, та просив про її задоволення, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції провів судове слідство у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому учасникам процесу були роз`яснені зміст наслідків розгляду справи у скороченому порядку і то що вони будуть позбавлені права оскаржувати обставини по справі в апеляційному порядку.

Колегія суддів з урахуванням вимого діючого законодавства прийшла до висновку що ці обставини не можуть бути предметом розгляду в апеляційній інстанції і вважає доцільним розглядати апеляцію в межах призначення покарання.

Дії обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_7 вірно кваліфіковані судом за ст. 185 ч.3 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_12 та ОСОБА_7 суд керувався загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. ст. 50, 65 КК України, щире каяття обвинувачених в скоєні злочину, обвинувачені вчинили злочин в період непогашеної судимості, що свідчить про тенденцію продовження ними злочинної діяльності та небажання вставати на шлях виправлення.
Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_12 та ОСОБА_7 злочину, наведених даних про особи обвинувачених та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_12 та ОСОБА_7 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі.
Призначене судом ОСОБА_12 та ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Судом першої інстанції при визначенні строку про відбуття покарання з посиланням на ст.72 ч.5 КПК України, зарахований строк попереднього ув`язнення з рахунку день попереднього ув`язнення до двох днів позбавлення волі за період з 15.06.2017 р. до вступу вироку в законну силу.

Прокурор посилається в своїй апеляції, що підстав для застосування даного положення закону не вбачається, так як засуджені не підпадають під його дію, так як закон був скасований 18.05.17 р. і обвинувачені були затримані після його скасування.

Колегія суддів дослідивши дану обставину не змогла з нею погодитись, так як згідно положення даного закону він вступив в закону силу 21.06.17 року, а затримані ОСОБА_12 та ОСОБА_7 були 15.06.17 р., тобто в межах дії даного закону.

В зв`язку з даною обставиною підстав для задоволення апеляції прокурора не вбачається.

Дослідивши доводи прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 і матеріали справи судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що виходячи з принципу розумності, зваженості та справедливості обвинуваченим правильно призначена міра покарання, оскільки їх виправлення та перевиховання можливі в ізоляції від суспільства, розкаялися, вину визнали.

При таких обставинах колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку і приходить до думки в необґрунтованості апеляції прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 ,..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 01.09.2017 року відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України залишити без зміни.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2