490/8718/17 30.11.2017
н/п 1-кп/490/937/2017
Справа № 490/8718/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка, Жовтневого району, Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ;
встановив:
В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходиться обвинувальний акт з кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.
Під час судового засідання суд в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України ініціював питання про вирішення доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою оскільки судове провадження не було завершено до його спливу.
Прокурор просив запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити оскільки ризики які існували на момент обрання запобіжного заходу не змінились.
Обвинувачений та його захисник заперечували та просили запобіжний захід змінити на меньш суворий у виді домашнього арешту.
Вислухавши думку сторін у кримінальному провадженні, вивчивши матеріали провадження в межах заявленого клопотання, оцінивши в сукупності всі обставини, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, у тому числі переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Відповідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Враховуючи те, що, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості, вченених у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило загибель людини, знайомий зі свідками та обізнаний про їх місце проживання, що може призвести до впливу на них, суд вважає, що на даний час ризики, які існували на час обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зникли та не зменшилися, що є підставою для його продовження.
На підставі викладеного, керуючись положеннями гл. 18 КПК України, ч. 1 ст. 177, ст. 183, ст. 197, ст. 331 КПК України, суд, -
постановив:
Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Миколаївській слідчий ізолятор" строком на 60 діб, строком до 27.01.2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1