В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0014389 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки: м. Бровари, Київської обл., громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 21.10.2017 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебував в приміщенні магазину «Пул енд Беа», розташованого в торговому центрі «Скаймол» по проспекту Ватутіна, 2-Т, в місті Києві, де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів, взяв взуття (артикул 7265/212/204/43), вартістю 509 гривень 86 копійок та направився до примірочної кімнати. Після цього, ОСОБА_5 , перебуваючи в примірочній кімнаті, поклав вказане вище взуття до пакету, що перебував з ним та направився до виходу.

Після цього, ОСОБА_5 , не маючи наміру сплачувати за речі, які належать ТОВ «Пул енд Беа Україна», пройшов повз касову зону та рамку магнітного контролю. ОСОБА_5 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його дії були припинені працівниками служби охорони.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, який не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, кваліфіковані вірно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

У судовому засіданні учасниками кримінального провадження надано суду угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0014389 від 22.10.2017 року, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди представник потерпілого та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0014389 за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Представник потерпілого ОСОБА_4 відмовився заявляти цивільний позов в зв`язку з відшкодуванням завданої шкоди. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Також, у даній угоді зазначені роз`яснені представнику потерпілого та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні з`ясовано, що представник потерпілого розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений і представник потерпілого підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між представником потерпілого та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 23 листопада 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0014389 від 22.10.2017 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні: CD-R диск залишити при матеріалах кримінального провадження, кросівки темно-зеленого кольору, артикул 7265/212/204/43 - залишити у володінні власника ТОВ «Пул енд Беа Україна».

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя