Провадження №1-кп/748/214/17
Єдиний унікальний № 737/28/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2017 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 від 12 жовтня 2016 року, № 0000035 від 01 лютого 2017 року, № 0000166 від 26 травня 2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Жуківка, Куликівського району, Чернігівської області, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше судимого: 14.12.2009 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; 01.02.2011 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 09.06.2016 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт; 15.08.2016 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, змінений Апеляційним судом Чернігівської області 22.11.2016 року до 6 місяців арешту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України;

за № 0000035 від 01 лютого 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Дроздівка, Куликівського району, Чернігівської області, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В кінці лютого 2016 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, зайшов на територію пилорами, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав 80 літрів дизельного пального марки ДТ-З-К4 сорту F/ДП-З Євро 4-ВО, вартістю 15 грн за 1 л, загальною вартістю 1200 грн, яке знаходилося в пластикових каністрах ємністю 20 л кожна, які не представляють для потерпілого цінності, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 1200 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 09 вересня 2016 року, у вечірній час, ОСОБА_3 , маючи умисел на вчинення крадіжки, з корисливих мотивів, прибув до господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 , де шляхом вільного доступу із стежки, яка веде до вказаного господарства, таємно викрав металевий люк та дві металеві плити, загальною вагою 120 кг, вартістю 2 грн 50 коп. за 1 кг, чим заподіяв матеріального збитку ОСОБА_8 на загальну суму 300 грн.

29 січня 2017 року, близько 20-00 год., ОСОБА_3 , повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, проникли на територію господарства АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали металобрухт міді вагою 6 кг, загальною вартістю 480 грн, де продовжуючи свої злочинні наміри, проникли на горище житлового будинку даного господарства, звідки таємно викрали три алюмінієві бідони об`ємом 40 л кожний, загальною вартістю 1762 грн 50 коп., що належить ОСОБА_9 , чим заподіяли матеріального збитку потерпілій на загальну суму 2242 грн 50 коп.

Продовжуючи свої злочинні дії, 30 січня 2017 року, близько 18-00 год., ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, через паркан проникли на територію ТОВ «Метпостач-Північ», що розташоване за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, смт. Куликівка, вул. Перемоги, 6, де перебуваючи на території, шляхом зриву навісного замка, проникли до складського приміщення даної установи, звідки повторно таємно викрали два алюмінієві бідони об`ємом 40 л кожний, загальною вартістю 1175 грн, а також металобрухт міді вагою 6 кг, загальною вартістю 480 грн та бензопилу марки «VS 254 5 MEGA», вартістю 2384 грн 15 коп., що належать ОСОБА_10 , чим заподіяли матеріального збитку потерпілому на загальну суму 4039 грн 15 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково, а саме визнав вину у вчиненні крадіжки майна, що належить ОСОБА_8 , щодо інших епізодів викрадення майна свою вину не визнав. Заявлені цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_10 не визнав. Від дачі пояснень відмовився, вказуючи, що йому нічого пояснювати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Заявлений цивільний позов ОСОБА_10 визнав в повному обсязі. Пояснив, що в січні 2017 року разом з ОСОБА_11 прийшли до господарства потерпілої ОСОБА_9 , звідки на горищі приміщення знайшли алюмінієві бідони об`ємом по 40 л, а на території господарства металобрухт міді. Зазначене майно здали до пункту прийому металобрухту, а саме ОСОБА_10 , за що отримали гроші в розмірі 800 грн, які витратили разом з ОСОБА_11 на власні потреби. В подальшому після здачі металобрухту з території складського приміщення у ОСОБА_12 він разом з ОСОБА_11 винесли ті ж самі алюмінієві бідони та мідь, а також бензопилу, які погрузили до таксі та відвезли на пункт прийому металобрухту, де отримали гроші, які потратили на власні потреби. Щодо бензопили, то пояснив, що не знає куди поділась остання, оскільки речі з багажнику допомагав вигружати таксист та поставив бензопилу та асфальт. Пояснив, що вчинити крадіжку з господарств вирішили спільно з ОСОБА_13 вчиненому розкаявся.

Так, по епізоду таємного викрадення майна, що належить ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 свою вину не визнав. Цивільний позов не визнав.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні таємного викрадення майна, що належало ОСОБА_7 , його вина доводиться наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 в лютому 2016 року два тижні працював у нього на пилорамі, за час його роботи зі складу зникло дизельне пальне, яке зберігалося в каністрах білого кольору з мітками по 20 л, загальною вагою 100 л. Точної дати вчинення крадіжки він не пам`ятає. Коли ОСОБА_3 вже не працював на пилорамі, то він виявив крадіжку ще електричних кабелів для професійної електрозварки 2 шт. Під час роботи на пилорамі ОСОБА_3 бачив, де знаходяться ключі від складу, після закінчення робочого часу ОСОБА_3 брав ключі та відчиняв двері, звідки брав дизельне пальне. Підтримав цивільний позов на суму 5100 грн. Вважав, що ОСОБА_3 треба обрати найсуворіше покарання.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що знайомий з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на початку 2016 року до нього в гості прийшов ОСОБА_3 , пізніше на автомобілі приїхав ОСОБА_4 . На пропозицію ОСОБА_3 випити пива він повідомив, що у нього немає грошей, на що ОСОБА_3 сказав, що знає, де їх взяти і повідомив, що знає, де на пилорамі у ОСОБА_7 є солярка. Він разом з ОСОБА_3 пішки прийшли до пилорами, де останній працював, пізніше на автомобілі під`їхав ОСОБА_4 , ОСОБА_3 знав де ключі, знав де солярка. ОСОБА_3 відчинив пилораму та взяв солярку. Свідок пояснив, що було 3 каністри та йому здалось, що по 10 л, каністри були білого кольору. Чув, як ОСОБА_3 домовлявся з ОСОБА_15 про продаж йому солярки, після чого ОСОБА_3 з ОСОБА_4 відвезли дану солярку ОСОБА_15 . Останній за солярку віддав ОСОБА_16 гроші, яку саме суму йому не відомо, тому що ОСОБА_16 про це не повідомляв та грошей не давав.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що знайомий з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , взимку 2016 року йому зателефонував ОСОБА_3 та запропонував придбати дизельне пальне, на що він погодився та під`їхав автомобілем «BMW» до пилорами, де працював ОСОБА_3 та яка належить ОСОБА_7 , де забирав дизельне пальне, яке знаходилось у 2-х каністрах, об`ємом 20 л білого кольору та 30 л.

ОСОБА_3 в судовому засіданні під час дачі пояснень свідка ОСОБА_17 не заперечував, що було дві каністри.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що в кінці лютого 2016 року йому зателефонував ОСОБА_3 та запропонував купити солярку, на що він погодився. Після чого ОСОБА_3 зайшов до нього додому та у руках тримав дві каністри приблизно по 20 літрів, білого кольору, які були з - під хімікатів. Він купив пальне приблизно за 500 грн.

Протоколом огляду місця події від 28 травня 2016 року, що проведений в присутності ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , з участю двох понятих та фототаблицею до нього, доводиться, що під час огляду ділянки, яка розміщена біля господарства АДРЕСА_4 , ОСОБА_17 добровільно видав дві пластикові каністри білого кольору. Наведено детальний опис двох пластикових каністр білого кольору, об`ємом по 20 л кожна, з написом літери «М». Під час огляду ОСОБА_7 впізнав вказані каністри, які у нього були викрадені. Під час огляду вилучено дві пластикові каністри білого кольору по 20 л кожна. (том 2 а.п.52-56) Свідок ОСОБА_17 підтвердив, що вказані каністри з дизельним пальним він придбав у ОСОБА_3 взимку 2016 року та під`їжджав на своєму автомобілі до пилорами, що належить ОСОБА_7 , щоб забрати вказані каністри. Незначну невідповідність показів свідка ОСОБА_17 щодо об`єму каністр пояснюється значним проміжком часу, що пройшов з моменту подій до судового засідання. В цілому покази ОСОБА_17 щодо придбання у ОСОБА_3 двох каністр з дизельним пальним узгоджуються з протоколом огляду місця події від 28 травня 2016 року та показами потерпілого ОСОБА_7 , який підтвердив в судовому засіданні, що дизельне пальне було в каністрах білого кольору по 20 л кожна з відміткою літерою «М».

У відповідності до довідки № 66 від 10 серпня 2016 року, виданої ПП «Юніон-ГПСС» вартість 1 літру диз.палива за період з 01.01.2016 року по 16.01.2016 року становила 16,40 грн, за період з 17.01.2016 року по 22.03.2016 року - 15,00 грн, 23.03.2016 - 15,50 грн, за період з 24.03.2016 року по 25.03.2016 року 16,00 грн. ( том 2 а.п.61). Таким чином, вартість дизельного пального в період часу, що інкримінується, а саме в кінці лютого 2016 року становила 15 грн за 1 літр.

У відповідності до ч.4 ст.17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин даного кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині за даним епізодом не визнав. Однак, протоколом огляду місця події від 28 травня 2016 року доводиться, що свідок ОСОБА_17 видав дві каністри об`ємом по 20 л, які придбав у ОСОБА_3 з дизельним пальним взимку 2016 року, які останній виніс йому з території пилорами, де на той час працював та яка належить ОСОБА_7 .. Вказані каністри впізнав ОСОБА_7 , оскільки вони мали особливі відмітки. При цьому під час судового засідання ОСОБА_3 як встановлено під час дачі показів свідком ОСОБА_17 не заперечував щодо кількості каністр. Свідок ОСОБА_15 беззаперечно підтвердив в судовому засіданні, що придбав у ОСОБА_3 дві каністри з соляркою приблизно по 20 л білого кольору з-під хімікатів. Свідок ОСОБА_14 підтвердив, що ОСОБА_3 виніс з пилорами каністри з дизельним пальним, які потім запропонував ОСОБА_15 , однак не зміг чітко та самостійно зазначити кількість цих каністр.

За таких підстав доведеним є обвинувачення щодо таємного викрадення 80 літрів дизельного пального та таємне викрадення дизельного пального в кількості 20 літрів підлягає виключенню з обвинувачення.

Щодо викрадення двох електричних кабелів марки КГ 1х25, довжиною 20 м кожний суд зважає на наступне.

Після одночасного допиту свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_17 встановлено, що ОСОБА_18 підвозив ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з речами, що були в мішках та кульках на металобазу. Також, ОСОБА_18 підвозив ОСОБА_3 до лікарні, де був його старший брат, який сидів в машині та перегрузив провода в багажник до його машини і вони втрьох поїхали далі. Таким чином, з показів ОСОБА_18 не встановлено будь-яких обставин на підтвердження доведення винуватості ОСОБА_3 в таємному викраденні двох електричних кабелів.

Протоколом пред`явлення для впізнання від 25.05.2016 лише доводиться, що ОСОБА_19 впізнав особу, яка пропонувала електричні кабеля від сварочного апарату. ( том 2 а.п.58-59) Однак, даний протокол суд не може вважати як належний доказ щодо доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у викраденні двох електричних кабелів марки КГ 1х25 довжиною 20 м кожний, оскільки не було уточнено ідентифікуючи ознаки кабелів, які йому пропонував ОСОБА_3 .. Крім того, протокол містить різні прізвища, а саме особу для впізнання пред`явлено ОСОБА_19 , а впізнав ОСОБА_19 .. Також, до протоколу не долучена довідка, яка складена безпосередньо після проведення впізнання щодо осіб, яких зображено на фотокартках. Явка свідка ОСОБА_19 так і не була забезпечена прокурором в судове засідання, а на виконання ухвали про привід був наданий рапорт та пояснення, що ОСОБА_19 за вказаною адресою ніколи не проживав та не проживає.

Суд не може грунтувати доведення винуватості обвинуваченого лише на показах потерпілого, який вказав, що зникнення кабелю виявив, коли ОСОБА_3 не працював на пилорамі.

Довідка, видана ПП ОСОБА_20 підтверджує лише вартість проводу марки КГ 1х25, станом на лютий 2016 року та вартість проводу марки КГ 1х25, станом на березень 2016 року. ( том 2 а.п. 60).

Таким чином, підлягає виключенню з обвинувачення таємне викрадення двох електричних кабелів марки КГ 1х25, довжиною 20 м кожний, вартістю 90 грн за 1 м, загальною вартістю 3600 грн з території пилорами, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи наведене, покази потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , досліджені письмові докази, що були наведені вище, суд приходить до висновку про доведення винуватості ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна, що належить ОСОБА_7 , а саме 80 літрів дизельного пального ДТ-З-К4 сорту F/ДП-З Євро 4-ВО, вартістю 15 грн за 1 л, загальною вартістю 1200 грн, яке знаходилося в пластикових каністрах ємністю 20 л кожна. Доведено, що ОСОБА_3 мав умисел на таємне викрадення чужого майна, діяв з корисливих мотивів, зайшовши на територію пилорами, де працював та знав, де все знаходиться, що підтвердили в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , який вказав, що ОСОБА_3 повідомив, що знає де взяти гроші та після цього вони пішли на пилораму, звідки ОСОБА_3 виніс каністри з дизельним пальним, які в подальшому продав. Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_15 підтвердили, що купляли дизельне пальне у ОСОБА_3 , що належало ОСОБА_7 .. Дану крадіжку ОСОБА_3 вчинив повторно оскільки раніше вчиняв злочини проти власності.

В судовому засіданні не встановлено підстав оговорювати вказаними свідками ОСОБА_3 , також навмисних дій органів досудового розслідування з метою створити штучно докази відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ..

Дії ОСОБА_3 за вказаним епізодом вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

По епізоду таємного викрадення майна, що належить потерпілій ОСОБА_8 , ОСОБА_3 свою вину визнав в повному обсязі, що підтвердив також під час останнього слова.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд даного кримінального провадження за її відсутності, в якій вказала про відсутність претензій матеріального та морального характеру. ( том 1 а.п.211)

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за даним епізодом, його вина доводиться наступними доказами.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні підтвердив, що в 2016 році, можливо у вересні, точно не пам`ятає, ОСОБА_3 викликав його як таксиста до с.Дроздівка та грузив до багажнику металевий люк та решітки, які відвіз до пункту прийому металобрухту.

07 листопада 2016 року за участю потерпілої ОСОБА_8 було проведено огляд місця події, за результати якого складено протокол, в якому наводиться детальний опис стежки біля господарства АДРЕСА_5 , де виявлено слід вдавлювання в землю круглої форми та два сліди прямокутної форми, які ведуть до хвіртки та візуально встановлено, що дані сліди виконували функцію стежки. ( том 2 а.п.42-43)

У відповідності до довідки, виданої ТОВ «Метпостач-Північ», вартість 1 кг чорного металу станом на 09.09.2016 становила 2 грн 50 коп., вартість 120 кг чорного металу становила 300 грн. ( том 2 а.п. 44)

У відповідності до поданої заяви ОСОБА_3 добровільно повідомив про вчинення ним крадіжки з господарства ОСОБА_8 ( том 2 а.п.45)

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за даним епізодом за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

За фактом таємного викрадення майна, що належить ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_3 свою вину не визнав. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у таємному викраденні майна, що належить ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнав повністю та підтвердив обставини викрадення ним разом з ОСОБА_11 металобрухту міді та трьох алюмінієвих бідонів по 40 л з господарства ОСОБА_9 та в подальшому цього ж майна з території пункту прийому металобрухту, що належить ОСОБА_10 , а також бензопили.

Крім цього, незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінуємого йому кримінальному правопорушенні, його вина доводиться наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що того дня зранку вона пішла до свого господарства та побачила там сліди взуття, однак не перевіряла чи зникли в неї речі. Ввечері цього ж дня до неї прийшов дільничний та спитав чи не зникло у неї щось у господарстві. Наступного дня зранку вона пішла до господарства, де з`ясувалось відсутність кабелю близько 6 кг та трьох бідонів, про що вона повідомила працівників поліції. В господарстві бачила сліди взуття. Майно їй не повернуто.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що візуально знав раніше ОСОБА_22 та ОСОБА_4 30.01.2017 року, ближче до вечора, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , разом з дівчиною, на таксі привезли на склад, де він працює, 3 алюмінієві бідони та мідний кабель, які йому запропонували прийняти, на запитання кому належать дані речі, ОСОБА_22 та ОСОБА_4 повідомили, що ці речі належать їм. Він прийняв у них ці речі приблизно за 800 грн., оскільки робочий день вже закінчився, то він зачинив склад та пішов додому. Наступного дня, коли прийшов до складу, побачив на дверях зламаний замок, він виявив зникнення 2 алюмінієвих бідонів, об`ємом 40 л, металобрухту міді, вагою 6 кг, та бензопили. Він поїхав на сусідній склад прийому металобрухту, де виявив бідони та мідний кабель, які були йому повернуті, бензопила не повернута. Більше хвилювання у нього викликало зникнення бензопили. Раніше ОСОБА_22 та ОСОБА_4 також приносили йому на склад речі для прийому як металобрухт. Заявлений цивільний позов на суму 4039 грн 15 коп. матеріальної шкоди та 1000 грн моральної шкоди підтримав.

Суд вважає за необхідне уточнити прізвище потерпілого, оскільки у відповідності до паспортних даних його вірне прізвище є ОСОБА_23 .

Свідок ОСОБА_21 підтвердив, що підвозив в січні 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які погрузили до його машини 3 алюмінієві бідони та сумку, до ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показав, що працює у пункті прийому металобрухту, 30.01.2017 року, у вечірній час, з 19 до 20 год. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 принесли в руках бідони, об`ємом по 40 л, та мідний кабель вагою приблизно 5-7 кг. Дані речі він придбав для особистих потреб приблизно за 800 грн, він попросив свого знайомого ОСОБА_25 відвезти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 додому. Наступного дня приїхали працівники поліції з власником даних речей - ОСОБА_10 , який впізнав свої речі і вони були йому повернуті.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_26 попросив підвезти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які здавали металолом, що саме він не знає. Він їх підвіз спочатку в с.Жуковка потім в с.Дроздовка. Коли їх висаджував, то вони вигружали з машини бензопилу.

В протоколі огляду місця події від 03.02.2017 та фототаблиці до нього, проведеного з участю ОСОБА_9 , наводиться детальний опис території господарства в АДРЕСА_3 та загальний вигляд будівлі господарського призначення, з якої було викрадено майно. ( том 2 а.п.97-98)

Під час проведення огляду місця події в АДРЕСА_6 , що є територією складського приміщення, зафіксованого в протоколі огляду місця події від 01.02 2017 та фототаблиці ( том 2 а.п. 69-80), виявлено пошкодження запираючого механізму у внутрішній частині споруди складу та слідова картина, що узгоджується з показами потерпілого ОСОБА_10 ..

Протоколом огляду місця події від 01 лютого 2017 року( том 2 а.п.83), доводиться, що за участю понятих, в присутності ОСОБА_24 , було проведено огляд території колишнього льонозаводу, що розташоване в АДРЕСА_6 , під час якого було виявлено два алюмінієві бідони ємністю по 40 л та пакет, всередині якого знаходився мідний дріт без ізоляції. Під час огляду проводилось зважування та мідні дроти склали вагу 6 кг.

Свідок ОСОБА_27 , що складав протокол даної слідчої дії, підтвердив, що під час складання протоколу допустився описки щодо ваги бідонів та міді.

Висновком № 176 від 13.02.2017 судової товарознавчої експертизи доводиться, що ринкова вартість з урахуванням зносу двох алюмінієвих бідонів ємністю 40 л станом на 30.01.2017 може складати 1175 грн. Ринкова вартість бензопили марки VS 2545 MEGA, з урахуванням зносу, станом на 30.01.2017 може складати 2384,15 грн. ( том 2 а.п. 90-95)

Висновком № 177 від 13.02.2017 судової товарознавчої експертизи доводиться, що ринкова вартість з урахуванням зносу трьох алюмінієвих бідонів ємністю 40 л станом на 30.01.2017 може складати 1762,50 грн. ( том 2 а.п. 103-107)

У відповідності до довідки ТОВ «МЕТПОСТАЧ-ПІВНІЧ» на період часу з 29.01.2017 по 30.01.2017 в системі роздрібної торгівлі по роздрібним цінам вартість одного кілограма лому/брухту кольорових металів ( мідь) складала 80 грн. ( том 2 а.п.109)

В матеріалах провадження мається заява ОСОБА_4 датована 01.02.2017, яка доводить факт його добровільного повідомлення про вчинену ним крадіжку разом з ОСОБА_3 бідонів та міді.

Враховуючи наведене, в судовому засіданні доведено винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення трьох алюмінієвих бідонів та 6 кг міді з господарства ОСОБА_9 та двох алюмінієвих бідонів, 6 кг міді, а також бензопили з території складського приміщення, що належить ОСОБА_10 .. Обставини проникнення у приміщення доводяться протоколами огляду місця події, показами потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та самого обвинуваченого ОСОБА_4 , що також підтвердив попередню змову на вчинення крадіжок з ОСОБА_3 .. В ході допиту потерпілих, обвинуваченого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 встановлено вчинення таємного викрадення майна з метою отримання коштів.

В судовому засіданні не встановлено підстав оговорювати обвинуваченим ОСОБА_4 , потерпілим ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 обвинуваченого ОСОБА_3 , а також навмисних дій органів досудового розслідування з метою створити штучно докази відносно обвинуваченого ОСОБА_3 за вказаним епізодом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення та сховище.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення та сховище.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні ним таємного викрадення майна у ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 суд розцінює як захисну версію та спробу уникнути відповідальності за скоєне, оскільки за даними епізодами він може понести більш суворе покарання, а його доводи щодо непричетності до вказаних епізодів спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зібрані та долучені до матеріалів кримінального провадження, а також досліджені в судовому засіданні протоколи огляду місця події, висновки експертів, є такими що відповідають при їх складанні вимогам кримінального процесуального кодексу України, є такими, що підтверджують обставини, що мають значення для даного кримінального провадження, отримані у порядку встановленому кримінальним процесуальним кодексом, а отже є належними та допустимими доказами у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна вчиненого повторно, що передбачено ч.2 ст.185 КК України, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення та сховище, що передбачено ч.3 ст. 185 КК України.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення та сховище, що передбачено ч.3 ст. 185 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 за епізодом таємного викрадення майна у ОСОБА_8 є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку за епізодами таємного викрадення майна у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

Суд не визнає обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , що зазначені в обвинувальних актах, такі як вчинення злочину повторно, рецидив злочинів, вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, з наступних підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
В даному випадку повторність, вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, є кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, що інкримінується ОСОБА_3 , тому не може бути ще раз врахована як обтяжуюча покарання обставина. За цих же підстав не може бути врахована така обтяжуюча покарання обставина як рецидив злочину, оскільки частиною 2 статті 185 КК України, що інкримінується ОСОБА_3 передбачена така кваліфікуюча ознака як повторність, так як ОСОБА_3 раніше вчиняв злочини проти власності, що передбачені ч.2 ст.185 КК України та ч.3 ст. 185 КК України, а в даному випадку поняттям повторності охоплюється і рецидив злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне визнати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Суд не визнає обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , зазначені в обвинувальному акті, такі як вчинення злочину повторно, вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, з наступних підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
В даному випадку повторність, вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, є кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, що інкримінується ОСОБА_4 , тому не може бути ще раз врахована як обтяжуюча покарання обставина.
ОСОБА_3 є раніше судимим за злочини проти власності, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується негативно, має малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. ( том 2 а.п.116-118, 120, 121, 122-137, 165)

ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України є раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується задовільно. ( том 2 а.п.160-163).

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, його вік, стан здоров`я, наявність малолітньої дитини, працездатний вік та відсутність роботи, кількість вчинених епізодів, обставини їх вчинення, вартість майна, що було викрадене та його цінність для потерпілих, часткове повернення майна внаслідок дій самих потерпілих, думку потерпілих, з яких потерпілий ОСОБА_7 наполягав на призначенні суворішого покарання, інші послались на розсуд суду, щире каяття за одним епізодом, наявність обтяжуючої обставини, відношення ОСОБА_3 до скоєного, при цьому враховується, що після застосування до нього покарання у виді арешту ОСОБА_3 продовжив вчиняти злочини проти власності, а отже не зробив для себе відповідних висновків, і вважає, що ОСОБА_3 має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, в межах санкції інкримінованих йому статей особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі, оскільки судом не встановлено підстав для його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства.

Остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне, що епізод щодо таємного викрадення майна ОСОБА_7 мав місце в кінці лютого 2016 року вчинений до постановлення вироку Куликівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185 КК України 09 червня 2016 року та вже враховано під час ухвалення вироку Куликівським районним судом Чернігівської області 15 серпня 2016 року, що змінений ухвалою апеляційного суду Чернігівської області 22 листопада 2016 року.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Інші епізоди ( 09 вересня 2016 року, 29 січня 2017 року, 30 січня 2017 року) ОСОБА_3 вчинено після постановлення вироку Куликівським районним судом Чернігівської області від 15 серпня 2016 року. Апеляційним судом Чернігівської області 22 листопада 2016 року вказаний вирок змінено та ОСОБА_3 призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді шести місяців арешту. Зазначені вище епізоди ОСОБА_3 вчинив до початку відбуття покарання за вироком від 15 серпня 2016 року, а отже підлягає застосуванню положення ч.1 ст.71 КК України та до призначеного покарання за даним вироком слід частково приєднати покарання у виді чотирьох місяців позбавлення волі за вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2016 року, зміненого Апеляційним судом Чернігівської області 22 листопада 2016 року з урахуванням положень ст.72 КК України, де одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його затримання за попереднім вироком, а саме з 01 лютого 2017 року.

При цьому підлягає зарахуванню в строк відбування обвинуваченому ОСОБА_3 , як строк попереднього ув`язнення за попереднім вироком, так і строк перебування в місцях попереднього ув`язнення для участі в розгляді даного кримінального провадження.

Обвинувальні акти в даному кримінальному провадженні були складені 30 грудня 2016 року та 23 лютого 2017 року. За вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2016 року ОСОБА_3 був затриманий 01 лютого 2017 року перебував в СІЗО № 32, почав відбувати покарання з 15 лютого 2017 року в Новгород-Сіверській установі виконання покарань № 31 до 22 березня 2017 року ( том 1 а.п.28,29,167) До Чернігівського слідчого ізолятора ОСОБА_3 прибув 22 березня 2017 року ( том 1 а.п.178), де продовжує утримуватись по даний час.

За правилами ч.5 ст.72 КК України, що діяли на момент перебування ОСОБА_3 в слідчому ізоляторі, а саме з 01 лютого 2017 року по 14 лютого 2017 року та з 22 березня 2017 року і по 20 червня 2017 року включно, перебування в місцях попереднього ув`язнення особи, яка відбуває покарання, для участі у розгляді кримінального провадження ( п.» Ґ»), розцінювалось як попереднє ув`язнення та зараховувалось в подвійному розмірі в строк відбування покарання у виді позбавлення волі. З 15 лютого 2017 року по 21 березня 2017 року та з 21 червня 2017 року до вступу вироку в законну силу зарахуванню підлягає день за день.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що його обтяжують, і вважає, що ОСОБА_4 має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, в межах санкції інкримінованих йому статей особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.
Враховуючи поведінку ОСОБА_4 як під час досудового розслідування так і в суді, те, що він є раніше не судимим в силу ст. 89 КК України, кількість епізодів, що ним вчинено та вартість завданої шкоди, думку потерпілих, з урахуванням обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, суд вважає, що обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, оскільки він, як особа не становить небезпеки, а отже його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства протягом іспитового строку, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і буде відповідати основним засадам та принципам індивідуалізації, обгрунтованості, гуманності, законності та справедливості призначення покарання, та дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення в результаті проведення органами пробації профілактичних заходів.
У відповідності до ст. 128 КПК України, процесуальні відносини у кримінальному провадженні, що виникли у зв`язку з цивільним позовом та не врегульовані нормами Кримінального процесуального кодексу розглядається судом за правилами Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до норм якого позов вирішується на підставі доказів наданих сторонами.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_7 на суму матеріального збитку 5100 грн 00 коп. підлягає частковому задоволенню з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин в межах доведеного обвинувачення на суму 1200 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 ..

Заявлений цивільний позов ОСОБА_10 на суму матеріального збитку 4039 грн 15 коп. підлягає частковому задоволенню на суму 2384 грн вартості бензопили, оскільки як встановлено в судовому засіданні алюмінієві бідони та металобрухт міді повернуто та зазначене майно є власністю ОСОБА_9 .. Суму матеріального збитку слід стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_10 , що слід стягнути з обвинувачених на його користь, суд, у відповідності до вимог ст. 23 ЦК України, враховує глибину фізичних і душевних страждань потерпілого, внаслідок протиправних дій обвинуваченого, вимушений був докладати зусиль для нормалізації свого життя, звертатись до правоохоронних органів, втратив бензопилу, яка як зазначив в судовому засіданні має для нього суттєве значення, доводи позову, ступінь вини обвинувачених, що спричинили зазначену шкоду, вимоги розумності і справедливості, і вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 1 000 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

У справі маються процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз в розмірі 1100 грн 50 коп., які підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави з кожного по 550 грн 25 коп.

Речові докази: дві пластикові каністри білого кольору ємкістю 20 літрів кожна, що знаходяться в камері зберігання речових доказів при Куликівському ВП ЧВП ГУНП слід передати потерпілому ОСОБА_7 , два алюмінієві бідони ємкістю 40 л кожний, лом кольорових металів мідь вагою 6 кг, що передані під зберігальну розписку ОСОБА_10 слід повернути власнику ОСОБА_9 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки,
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавленні волі на срок три роки шість місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання у виді чотирьох місяців позбавлення волі за попереднім вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 15.08.2016, зміненого ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22.11.2016 і за сукупністю вироків остаточно визначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 01 лютого 2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу, зарахувавши в строк відбування покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_3 з 01 лютого 2017 року по 14 лютого 2017 року вкючно та з 22 березня 2017 року і по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі у відповідності до ч.5 ст.72 КК України, в подальшому зарахування строку попереднього ув`язнення здійснювати з розрахунку день за день. Строк з 15 лютого 2017 року по 21 березня 2017 року підлягає обрахуванню як день за день.

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, поклавши, у відповідності до ст. 76 КК України, наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 1 200 грн матеріальної шкоди. В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_10 2 384 грн 15 коп матеріальної шкоди та 1 000 грн моральної шкоди, а всього 3 384 грн 15 коп.. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави по 550 грн 25 коп. витрат за проведення товарознавчих експертиз.

Речові докази: дві пластикові каністри білого кольору ємкістю 20 літрів кожна, що знаходяться в камері зберігання речових доказів при Куликівському ВП ЧВП ГУНП - передати потерпілому ОСОБА_7 , два алюмінієві бідони ємкістю 40 л кожний, лом кольорових металів мідь вагою 6 кг, що передані під зберігальну розписку ОСОБА_10 - повернути власнику ОСОБА_9 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1