Справа № 379/101/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2018 року Таращанський районний суд Київської області
в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
представника служби у справах дітей: ОСОБА_6 ,
представника уповноваженого підрозділу органу внутрішніх справ: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
законного представника неповнолітньої обвинуваченої: ОСОБА_9 ,
обвинуваченої: ОСОБА_10 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Тараща матеріали кримінального провадження №0000007 стосовно
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Тараща Київської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, студентки 2 курсу відділення «Право» Таращанського державного економіко-правового коледжу, неодруженої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

20.05.2017 приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_10 знаходилася на святкуванні дня народження своєї подруги в приміщенні піцерії «Бродвей», що знаходиться за адресою: вул. Революції, 2, м. Тараща Київської області, де також перебувала і ОСОБА_11 . В ході святкування ОСОБА_11 поклала мобільний телефон марки «Хіаоmі-Мі-4с» з вмонтованою сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», що належить її дядьку ОСОБА_4 , на стілець та вийшла з приміщення піцерії. ОСОБА_10 помітила на стільці вказаний вище мобільний телефон та вирішила вчинити його таємне викрадення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу, користуючись відсутністю власника та будь-яких інших осіб, які б могли завадити їй вчинити крадіжку, підійшла до мобільного телефону марки «Хіаоmі-Мі-4с» з вмонтованою сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» та здійснила його викрадення. В подальшому вказаний мобільний телефон марки «Хіаоmі-Мі-4с» з вмонтованою сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» ОСОБА_10 залишила при собі, розпорядившись таким чином викраденим на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта від 10.01.2018, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, вартість викраденого у ОСОБА_4 майна, а саме мобільного телефону марки «Хіаоmі-Мі-4с», станом на 20.05.2017, становить 3230,00 (три тисячі двісті тридцять гривень 00 коп.) та сім-картки мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», станом на 20.05.2017, становить 25,00 (двадцять п`ять гривень 00 коп.).
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_10 завдала ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 3255,00 (три тисячі двісті п`ятдесят п`ять гривень 00 коп.).
Обвинувачена ОСОБА_10 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнала повністю і показала, що в травні 2017 приблизно о 20 год. 00 хв. вона знаходилася на святкуванні дня народження своєї подруги ОСОБА_12 в приміщенні піцерії «Бродвей», що знаходиться за адресою: вул. Революції, 2, м. Тараща Київської області, де також перебувала і ОСОБА_11 . В ході святкування ОСОБА_11 поклала мобільний телефон марки «Хіаоmі-Мі-4с» на стілець та вийшла з приміщення піцерії. Вона помітила на стільці вказаний вище мобільний телефон, підійшла та положила його собі у карман, виключила звук телефона, щоб ніхто його не почув у неї у кармані. Коли ОСОБА_13 знову повернулася у кафе, остання помітила, що телефон пропав, однак вона не повідомила ОСОБА_13 , що телефон у неї. Присутні дзвонили на телефон ОСОБА_13 , однак, звук був виключений. Після закінчення святкування принесла телефон додому. Розуміла, що вчинила крадіжку. Півроку вона викраденим телефоном не користувалась. Однак, коли розбила свій телефон, вона на викраденому телефоні читала книжки, фотографувала. Вона щиро кається в скоєному і просить її суворо не карати, взявши до уваги її молодий вік, що від даного злочину не наступило шкідливих наслідків і що в подальшому вона зобов`язується не вчиняти подібних дій, а також врахувати ту обставину, що вона сприяла працівникам поліції у розкритті вказаного злочину.
Крім визнання вини обвинуваченою ОСОБА_10 , її винність підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.
Показами потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні про те, що він придбав за свої кошти мобільний телефон «Хіаоmі-Мі-4с», але тимчасово дав користуватися ним племінниці ОСОБА_11 . 20.05.2017 року з подругами вона пішла на святкування дня народження до Шиманської в кафе «Бродвей». Коли племінниця прийшла додому, то повідомила, що в неї пропав телефон. Розповіла, що вона повісила куртку на стілець, а телефон поклала на сидіння стільця. Коли повернулась, побачила, що телефон пропав. До правоохоронних органів одразу не звернулись, а лише після того, коли на новий телефон племінниці почали приходити фотографії ОСОБА_14 , які та робила на викрадений телефон в аккаунті племінниці.
Показами свідка ОСОБА_15 у судовому засіданні про те, що вона працює в.о. директора Таращанського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Вона знайома із ОСОБА_9 , з її матір`ю та бабусею. ОСОБА_16 більше проживає з бабусею, також у вихованні приймає участь бабуся. Вважає, що з боку ОСОБА_14 це був просто необдуманий поступок. Характеризує ОСОБА_16 як добросовісну, працьовиту, чуйну, безконфліктну, загалом позитивно характеризується.
Показами свідка ОСОБА_17 про те, що 20-21 травня 2017 року вони святкували її день народження у кафе «Бродвей», були присутні, крім інших, ОСОБА_11 , ОСОБА_16 . Вони виходили з кафе, а коли повернулись ОСОБА_11 сказала, що не може знайти свій телефон. Вони стали дзвонити на телефон, але трубку не брали, потім телефон взагалі був виключений. Так телефон і не знайшли. ОСОБА_16 допомогала шукати зниклий телефон, казала, що його не бачила. Потім, вже на святкуванні нового 2018 року зі ОСОБА_18 на новому телефоні побачили в старому аккаунті ОСОБА_11 фотографії ОСОБА_16 , а також відео, було чітко чутно її голос.
Показами свідка ОСОБА_19 в судовому засіданні про те, що вона є викладачем ОСОБА_20 державного економіко-правового коледжу, де навчається ОСОБА_16 . Остання має середню успішність, є активним учасником художньої самодіяльності, із задоволенням виконує громадські обов`язки, збирала кошти на різні заходи, ніколи нічого не пропадало, з одногрупниками нормально спілкується, загалом характеризується позитивно.
Законний представник ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що донька їй сама не розповіла про крадіжку, узнала від працівників поліції. Телефон у доньки побачила у жовтні 2017 року, однак не встановила звідки у доньки телефон. Донька більше спілкується з хлопцями, подруг в неї нема. Алкогольні напої вона не вживає. З сусідами донька у гарних стосунках. Дома по господарству допомагає. Загалом характеризує позитивно.
Представник служби у справах дітей ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_16 до цього випадку не потрапляла в поле зору служби. Під час спілкування мати ОСОБА_10 виконує всі вказівки служби, претензії до них відсутні.
Представник уповноваженого підрозділу органу внутрішніх справ в судовому засіданні пояснив, що раніше ОСОБА_21 в поле зору не попадала. З 26 січня 2018 поставлена на облік, регулярно перевіряється по місцю проживання, прислухається до зауважень.
Винність ОСОБА_10 також підтверджується письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні:
Заявою потерпілого ОСОБА_4 від 04.01.2018 про крадіжку телефона. (а.с. 80).
Даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 04.01.2018 року з фототаблицею, в ході огляду ОСОБА_10 добровільно видала мобільний телефон Хіаоті-Мі-4с». Під час огляду повідомила, що вказаний телефон вона викрала 21-22.05.2017 року, коли вона перебувала у кафе «Бродвей» по вул. Революції, м. Тараща. (а.с.81-83).
Висновком експерта від 10.01.2018, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, вартість викраденого у ОСОБА_4 майна, а саме мобільного телефону марки «Хіаоmі-Мі-4с», станом на 20.05.2017, становить 3230,00 (три тисячі двісті тридцять гривень 00 коп.) та сім-картки мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», станом на 20.05.2017, становить 25,00 (двадцять п`ять гривень 00 коп.).
Зазначені докази суд оцінює як належні, допустимі, достатні та вважає можливим покласти їх в основу обвинувального вироку.
Суд вважає, що винність ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого її злочину доведена у повному обсязі і кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Захисник заявив клопотання про звільнення від покарання із застосуванням до неповнолітньої обвинуваченої примусових заходів виховного характеру у виді передачі обвинуваченої під нагляд педагогічного колективу Таращанського державного та економіко-правового коледжу строком на один рік, та обмеження дозвілля, тобто обмежити перебування поза домівкою з 22-ої до 06-ї години ранку строком на один рік.
Прокурор під час судових дебатів просила суд, у відповідності до положень ст. 105 КК України звільнити неповнолітню ОСОБА_10 від покарання та застосувати до неї заходи виховного характеру в виді передачі неповнолітньої під нагляд педагогічного колективу Таращанського державного та економіко-правового коледжу строком на 1 рік, та обмеження дозвілля, тобто обмежити перебування поза домівкою з 22-ої до 06-ї години ранку строком на один рік, посилаючись на особу обвинуваченої, її щире розкаяння та те, що бездоганною поведінкою вона на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Потерпілий та представники служби у справах дітей та уповноваженого підрозділу органу внутрішніх справ не заперечували проти задоволення заявленого клопотання та звільнення неповнолітньої обвинуваченої від покарання із застосуванням до неї примусових заходів.
Педагогічний колектив відділення «Право» Таращанського державного технічного та економіко-правового коледжу подав клопотання про передачу під нагляд студентки другого курсу ОСОБА_10 .
Виходячи із змісту ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених частиною 2 статті 105 КК України.
Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (ч.ч. 4 і 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), «звільнення від відбування покарання» (ст. 75, 79, 104 КК України), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України, звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Вчинений обвинуваченою злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачена раніше не судима, позитивно характеризується за місцем навчання, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, на момент скоєння злочину була неповнолітня, не одружена, згідно висновку органу пробації виправлення можливе без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 11.01.2018 року ОСОБА_10 соматично здорова.
Згідно акту обстеження умов проживання від 11.01.2018 року ОСОБА_10 проживає в неповній сім`ї, умови проживання дитини задовільні.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 згідно ст. 66 КК України, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_10 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи, що злочин, за яким обвинувачується ОСОБА_10 , відноситься до злочинів середньої тяжкості, і його вчинено у неповнолітньому віці, обставини справи та дані, які характеризують особу обвинуваченої, яка вчинила злочин вперше, щиро розкаялася, думку прокурора, яка просила звільнити неповнолітню обвинувачену від покарання із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру, та думки інших учасників судового розгляду, які не заперечували проти думки прокурора, суд доходить висновку, що обвинувачена на час постановлення вироку не потребує застосування покарання та її можливо звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.
Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст. 105 КК України, буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд з урахуванням вищезазначених даних про особу обвинуваченої, вважає за доцільне застосувати до неї примусові заходи виховного характеру, передбачені п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 105 КК України у виді обмеження її дозвілля та передачі під нагляд педагогічного колективу відділення «Право» Таращанського державного технічного та економіко-правового коледжу на один рік.
Долю речових доказів по справі вирішити згідно із ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 98, 102, 105 КК України, ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_10 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_10 від покарання, без визначення його виду і розміру, застосувавши до неї примусові заходи виховного характеру, передбачені п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 105 КК України, у виді передачі під нагляд педагогічного колективу відділення «Право» Таращанського державного технічного та економіко-правового коледжу на один рік та обмежити її дозвілля шляхом заборони перебування поза домівкою з 22-ої до 06-ї години ранку строком на один рік.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Після набрання вироком законної сили зняти арешт з майна: мобільного телефону марки «Хіаоmі-Мі-4с» з вмонтованою сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, та повернути потерпілому ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий:ОСОБА_1