Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2696/17
Провадження №: 1-кп/332/31/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2018 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Заводського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження №0002230 від 18.08.2017 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має повну загально середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
22.09.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
05 серпня 2017 року об 11-00 годині ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , розташованого на території гаражного кооперативу «Промінь» по вулиці Діагональній 11, в м. Запоріжжі, шляхом вільного доступу, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав бетонозмішувач марки «СМ 180С-2G», належний потерпілому ОСОБА_6 , чим завдав останньому матеріальні збитки на загальну суму 1660,00 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, вину у вчиненні злочину визнав частково, пояснивши таке. Влітку 2017 року він, підшукуючи для себе роботу, подзвонив за оголошенням ОСОБА_6 . В подальшому, разом із останнім вони домовилися про виконання ним будівельних робіт на складі гаражного кооперативу, виїхали на об`єкт та узгодили умови оплати праці, а саме виконання кладки цегли за ціною 1,70 грн. за штуку, тобто 660,00 грн. за куб. Також вони з потерпілим оговорювали, що під час виконанням ним робіт, йому підвозитимуть воду та матеріал. Роботу він почав виконувати близько середини літа. Однак, виявилося занадто важким самому виконувати таку роботу без помічника, при цьому за тривалий час йому лише один раз підвезли воду. У зв`язку з цим він найняв чоловіка на ім`я ОСОБА_7 в допомогу виконання зазначених вище робіт та повідомив про це ОСОБА_6 . Проте, останній так і не оплачував роботу його помічника, хоча він на це розраховував, та не збільшив йому оплату за виконання будівельних робіт. Обговорювану раніше оплату від ОСОБА_6 він отримував систематично щотижня, однак вимушений був половину цих коштів віддавати ОСОБА_7 . Через місяць після початку виконання зазначених будівельних робіт, будучи розсердженим на ОСОБА_6 , оскільки коштів не вистачало, він, будучи непоміченим, забрав належний ОСОБА_6 бетонозмішувач та продав його як металобрухт приблизно за 400-500 гривень незнайомій особі.

Разом із цим, показання обвинуваченого щодо відсутності в нього корисливого мотиву вчинення злочину не узгоджуються з іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, та спростовуються ними
Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 надав такі показання. На початку липня 2017 року домовився із обвинуваченим про виконання ним будівельних робіт, привіз його на територію охоронюваного гаражного кооперативу, де знаходився необхідний для робіт матеріал та інструмент. Сплачував ОСОБА_4 обговорювану грошову суму щотижня. Через деякий час обвинувачений повідомив йому, що взяв собі помічника, на що він заперечень не висловлював, але зазначив, щоб розраховував на ту суму, про яку вони домовилися раніше, оскільки збільшувати оплату його праці він не буде. Через деякий час ОСОБА_4 зателефонував та попросив позичити йому грошей на оплату помічника, на що він відмовив. Після цього він дізнався, що обвинувачений покинув об`єкт роботи та викрав його бетонозмішувач, що знаходився у складі, де він працював. Усього ОСОБА_4 проробив на об`єкті приблизно до 06.08.2017 року.

Свідок ОСОБА_8 суду повідомив, що в серпні 2018 року, перебуваючи на території гаражного кооперативу по вул.Діагональній в м.Запоріжжі, до нього під`їхав транспортний засіб «Газель», з якого вийшов раніше незнайомий йому обвинувачений та запропонував купити в нього бетонозмішувач. Він погодився та заплатив йому за останній близько 400,00 грн. В подальшому утилізував цей бетонозмішувач, оскільки він був несправний.

Аналізуючи та оцінюючи показання потерпілих та свідка суд вважає, що вони правдиві, логічні, істотних суперечностей не мають, узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні.
Окрім показань потерпілого та свідка, вина ОСОБА_4 у скоєнні злочину за встановлених судом обставин підтверджується та узгоджуються із письмовими доказами, які відповідають вимогам, передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.08.2017 року ОСОБА_8 в присутності понятих впізнав ОСОБА_4 як особу, яка на початку серпня 2017 року за 400,00 гривень продала йому бетонозмішувач.
Відповідно до експертного висновку №ои-732 від 29.08.2017 року, ринкова вартість бетонозмішувача марки «СМ-180C-2G», який був в експлуатації, складає 1660,00грн.

Оцінюючи докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину при встановлених судом фактичних обставинах. Доводи останнього щодо відсутності в нього корисливого мотиву скоєння злочину, оскільки шляхом заволодінням майном потерпілого та його подальшою реалізацією він лише частково відшкодував понесені ним витрати на оплату праці іншій людині, спростовуються як показаннями самого обвинуваченого, так і показаннями потерпілого щодо домовленості між ним та обвинуваченим про оплату праці та її повного виконання, а також показаннями свідка щодо придбання ним за грошові кошти в обвинуваченого вказаного бетонозмішувача.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує часткове визнання ОСОБА_4 вини, активне сприяння розкриттю злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, що віднесений законом до категорії злочину середньої тяжкості, особу винного, який раніше судимий, суспільно-корисною працею не займається, завдану шкоду не відшкодував, міцних соціальних зв`язків не має, на обліку у лікарня- нарколога та лікаря-псхіатра не перебуває,
Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Визначаючи вид покарання, який слід призначити ОСОБА_4 , суд виходить з вищенаведеного, а також враховує, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину, належних висновків для себе не зробив і вчинив новий середньої тяжкості корисливий злочин під час іспитового строку, встановленого за попереднім вироком, що у своїй сукупності свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та можливість вчинення ним нових злочинів. Отже, єдино адекватним і достатнім для виправлення обвинуваченого є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого, оскільки в іншому випадку не буде досягнуто мети призначення покарання.
Крім того, відповідно до ст. 71 КК України суд до призначеного покарання частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.09.2016 року, оскільки даний злочин ОСОБА_4 вчинено після постановлення вироку від 22.09.2016 року, але до повного відбуття за ним покарання.

Цивільний позов не заявлявся.
Обставини, які стали підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не змінилися, тому суд залишає відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили вказаний запобіжний захід.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст.71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_4 за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.09.2016 року, та остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захі, у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк покарання рахувати з дня фактичного затримання засудженого 15 вересня 2017 року.
Речові докази: керівництво по технічній експлуатації бетонозмішувача СМ 180С-2G повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1