Справа № 404/5833/17
Номер провадження 1-кп/404/193/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого водієм катка Кіровоградського райавтодора, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників, адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИВ:
Кіровським районним судом м. Кіровограда розглядається вказане кримінальне провадження, у якому стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 28.01.2018 року. Проте, завершити судовий розгляд до вказаного часу об`єктивно неможливо у зв`язку з великим обсягом доказів, які підлягають дослідженню, а тому прокурором заявлено клопотання про продовження строків тримання обвинувачених під вартою, мотивуючи його наявністю ризиків, які встановлено при його застосуванні та які продовжують існувати дотепер.
Відповідно до ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання підозрюваного під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання підозрюваного під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
В судовому засіданні захисники обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заперечили проти продовження строків тримання їх підзахисних під вартою та просили змінити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід на домашній арешт.
Доводи сторони захисту викладені у письмовому клопотанні та долучені до матеріалів обвинувального акту.
Дослідивши клопотання захисників, суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки ризики наведені прокурором не відпали та є реальними, а відшкодування завданої шкоди потерпілому не свідчить їх відсутність.
За таких підстав суд приходить до обґрунтованого висновку, що застосовані по відношенню до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, та підстав для зміни запобіжного заходу не встановлено.
При цьому, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою в судовому засіданні також не встановлено.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні умисного тяжкого злочину, санкція статті за який відповідно (ст.187 ч.2 КК України) передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією всього майна, належному останнім на праві власності. При цьому, кожен з обвинувачених раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст.89 КК України вважаються такими, що не мають судимостей, обидва не мають сталих соціальних зв`язків неодружені, дітей на утриманні також не мають, а тому вищеперелічені обставини дають достатні підстави вважати суду про наявність обґрунтованого ризику того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в разі зміни їм раніше застосованого запобіжного заходу на більш м`який, можуть вчинити спроби направлені на переховування від суду, вчинити вплив на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали обвинувального акту, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід продовжити строк тримання під вартою на два місяці.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 369-372, 392 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, суд, -
У клопотанні захисників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , - відмовити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, тобто з 26.01.2018 року до 26.03.2018 року, включно.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на два місяці, тобто з 26.01.2018 року до 26.03.2018 року, включно.
Ухвала оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ст.392 ч.1 КПК України не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ст.392 ч.1 КПК України.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1