Провадження № 1-кс/761/313/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання у кримінальному провадженні № 220 170 000 000 003 63 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 209 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м.Києва звернувся старший слідчий в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 з погодженим прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 220 170 000 000 003 63 за ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 209 КК України на персональний комп`ютер «Apple» модель «iMac», серійний номер C02R47UBGF1J, який належить ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 не пізніше 2014 року розробив злочинну схему заволодіння грошовими коштами з платіжних карток інших осіб.

Так, ОСОБА_6 підшукав в мережі Інтернет сайт «dumps.pw», на якому здійснювався продаж ідентифікаційний даних, незаконно зчитаних з магнітних стрічок платіжних карток користувачів на території США, достатніх для створення дублікатів таких карток та проведення платежів.

По прибутті на територію США співучасники ОСОБА_6 купували обладнання, необхідне для створення дублікатів платіжних карток та «дампи», виготовляли необхідну кількість дублікатів.

Уподальшому ці особи використовували вказані картки для придбання у роздрібних торгових мережах на території США подарункових сертифікатів відомих торгових мереж або Інтернет-магазинів, які могли бути використані взамін грошових коштів.

Крім того, ОСОБА_6 через мережу Інтернет підшукав осіб, які здійснювали придбання кодів подарункових сертифікатів в обмін на криптовалюту « ОСОБА_7 ».

Так, вказані особи, знаходячись на території США, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та під керівництвом останнього, придбали необхідні для описаної протиправної діяльності пристрої для запису магнітних стрічок на картках, заготовки карток з магнітними стрічками, а також «дампи» реальних платіжних карток, емітованих банками на території США.

Надалі вказані особи шляхом використання зазначених засобів, а також електронно-обчислювальної техніки (комп`ютерів), у період з 2014 року по теперішній час систематично здійснювали запис придбаних «дампів» на магнітні стрічки заготовок платіжних карток, здійснюючи таким чином їх підробку.

Внаслідок зазначеного такі особи заволоділи подарунковими сертифікатами торгівельних мереж та Інтернет-магазинів на суму не менш, ніж 3 млн. 762 тис. 501 долар США, що, згідно курсу Національного банку України станом на 09.06.2017 складає 98 млн. 386 тис. 443 гривні.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 здійснював обмін криптовалюти «Біткоін» на гривню за допомогою Інтернет ресурсу «Форклог», адміністрування яким здійснює ОСОБА_8 .

Під час обшуку 15.12.2017 квартири, яка використовувалась ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено персональний комп`ютер марки «Apple».

Рішенням слідчого від 17.12.2017 вилучене майно на підставі ст. 98 КПК України визнано речовими доказами.

У зв`язку з тим, що вилучене під час обшуку є речовим доказом у кримінальному провадженні, однак є тимчасово вилученим майном, з метою його збереження, слідчий просив накласти на нього арешт.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК, тимчасово вилученим майном, серед іншого, можуть бути речі, якщо вони виготовлені, пристосовані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, набуті кримінально протиправним шляхом.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 209 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні комп`ютера, оскільки на останньому міститься інформація щодо виведення ОСОБА_9 грошових коштів через іноземні юридичні особи, обставини отримання криптовалюти.

Крім того, слідчим доведено існування реальних ризиків приховування та знищення вказаного майна.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 220 170 000 000 003 63 арешт на персональний комп`ютер «Apple» модель «iMac», серійний номер C02R47UBGF1J, який належить ОСОБА_5 ..

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1