Справа № 1-78/11
Провадження № 1/638/10/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

с участием прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ленкоран Азербайджан, громадянки України, із средньо-технічною освітою, официально не працюючої, пенсіонерки, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мєшкаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України,

ВСАНОВИВ:
ОСОБА_5 в на початку березня 2007 року, маючи умисел на придбання з метою подальшого використання завідомо підробного документа, знаходячись за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_3 , зустрілася з невстановленою слідством особою, з якою домовилася, що остання виготовить для неї завідомо підроблену довідку про доходи. Після цього, ОСОБА_5 , повторно, знаходячись за місцем свого мешкання зустрілася з вищезазначеною особою, яка передала їй довідку на її ім`я, у якій було зазначено, що вона начебто працює в ТОВ «АР-ТА», та отримує заробітну плату.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 21 березня 2007 року ОСОБА_5 , у денний час доби, прибула до відділення банку ВАТ «Універсальний банк розвитку та партнерства», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 61/63, де використала вказану завідомо підроблену довідку про доходи від 19 березня 2007 року про заробітну плату за останні шість місяців в ТОВ «АР-ТА», в якості документу, який надає право на отримання кредиту у банківській установі та на підставі якої ОСОБА_5 оформила та отримала кредит в сумі 2700 грн.

По справі цивільний позов не заявлений.

У судовому засідання ОСОБА_5 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, щиро розкаялася у скоєному та повідомила про обставини злочину так, як вказано у вироку.

Окрім повного визнання вини підсудної, її вина повністю підтверджуються зібраними у справі доказами. В силу ст. 299 КПК України 1960 року дослідження доказів судом було визнано недоцільним, так як фактичні обставини справа підсудною не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що винність підсудної ОСОБА_5 повністю доведена та її дії суд кваліфікую за ч.3 ст. 358 КК України як використання завідомо підробного документу.

Вивченням даних про особу підсудної встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, пенсіонерка, за місцем попереднього місця праці характеризується позитивно.

Обставиною, відповідно ст.66 КК України, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Відповідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про визначення покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, невелику тяжкість скоєного злочину, дані, що характеризують особу підсудної, обставину, яка пом`якшує покарання.

Відповідно ст.1 п. «Ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIIІ від 28 грудня 2014 року, який набрав чинності 06.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчинені необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Підсудна ОСОБА_5 письмово дала свою згоду на застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році» у клопотанні від 17 жовтня 2017 року.

Вимоги ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» №392/96-ВР від 01 жовтня 1996 року щодо заборони застосування амністії на підсудну ОСОБА_5 не розповсюджуються.

По кримінальному провадженню судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 81 КПК України 1960 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України 1960 року, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України і призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Строк покарання засудженої ОСОБА_5 відраховувати з моменту фактичного затримання - з 19 вересня 2017 року.

На підставі ст.1 п. «Ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIIІ від 28 грудня 2014 року звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання за даним вироком суду.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань (№27) на підписку про невиїзд, звільнивши її у залі судового засідання негайно.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово-криміналістичної та судово-почеркознавчої експертиз у розмірі 1824,00 грн. (тисяча вісімсот двадцять чотири грн. 00 коп.).

Речовий доказ довідку а.с. 85 зберігати у матеріалах кримінальної справи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 15 днів з дня його проголошення, а підсудним, які знаходяться під вартою, у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок складно та віддруковано суддею у нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя