Справа № 466/9142/17
Провадження № 1-в/461/14/18
УХВАЛА
19.02.2018 м.Львів
Галицький районний суд м. Львова
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
представника ДУ «ЛУВП №19» ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Галицького районного суду м. Львова, заяву засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» і звільнення його від покарання, призначеного за ч.1 ст.186, ч.1 ст.309 КК України.
Засуджений в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити. Пояснив, що підстав для звільнення не знає, але йому порадили звернутися в суд з таким клопотанням.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволення заяви про звільнення ОСОБА_4 від покарання на підставі акту амністії. Пояснив, що засуджений ОСОБА_4 не підпадає під категорію осіб, які підлягають звільненню на підставі вимог Закону України «Про амністію у 2016 році».
Представник державної установи «Львівська установа виконання покарань №19» також зазначив, що засуджений ОСОБА_4 не підпадає під категорію осіб, які підлягають звільненню на підставі вимог Закону України «Про амністію у 2016 році».
Заслухавши вищезазначених осіб, вивчивши особову справу засудженого ОСОБА_4 , суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 з наступних підстав.
ОСОБА_4 вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 09.02.2015 р. засуджений за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та призначено йому іспитовий строк терміном на один рік та шість місяців.
Відповідно до ст.76 КК України засудженого ОСОБА_4 зобов`язано періодично з`являтися в органи кримінально виконавчої інспекції для реєстрації та повідомляти про зміну місця проживання.
Вироком Залізничного районного суду м.Львова від 17.01.2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1050 грн. Вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 09.02.2015 р. виконувати самостійно.

Вироком Апеляційного суду Львівської області від 23.05.2017 року вирок Залізничного районного суду м.Львова від 17.01.2017 року скасовано. Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_4 призначено покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вирокомШевченківського районного суду м.Львова від 09.02.2015 р., визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді двох років шести місяців позбавлення волі.
ОСОБА_4 затриманий 05.09.2017 року для виконання вироку Апеляційного суду Львівської області від 23.05.2017 р., що підтверджується копією рапорту ст. ДОП Личаківського ВП ОСОБА_6 від 05.09.2017 р.
Початок строку покарання ОСОБА_4 : 05.09.2017 року.
Кінець строку покарання ОСОБА_4 : 05.03.2020 року.
07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від від 22.12.2016 р. № 1810-VIII.
Ст. 3 цього Закону передбачає звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Закон України «Про амністію у 2016 році» набрав чинності 07.09.2017 р., ОСОБА_4 затриманий 05.09.2017 року.
Тобто, засуджений ОСОБА_4 на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» відбув лише 2 дні покарання, тобто не відбув не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання. Таким чином засуджений ОСОБА_4 не підпадає під дію ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році».
В матеріалах особової справи відсутні дані про наявність у ОСОБА_4 неповнолітніх дітей чи про наявність інших підстав для застосування ст.1 Закону Україну «Про амністію у 2016 році».
Таким чином, відсутні правові підстави для застосування відносно ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році» і для звільнення його від покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.369-372, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Відмовити засудженому ОСОБА_4 в задоволенні його заяви про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», яке було призначено йому вироком м Апеляційного суду Львівської області від 23.05.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд протягом 7 днів із дня проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1