13.09.2017
№1-кп/359/352/2017
359/4579/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 29.07.2015 року за обвинуваченням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця їв. Київ, українця, громадянина України, розлученого, в силу ст. 89 КК не судимого, з середньою освітою, офіційно не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , проходячи з 17.03.2015 року військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи на навчальних зборах ІНФОРМАЦІЯ_2 , без поважних на то причин , та без дозволу відповідних командирів і начальників, усвідомлюючи суспільно-не6езпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби , 02.07.2015 року самовільно залишив польовий табір гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов;язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки в цей період не виконував, часом розпорядився на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини, чим вчинив в період з 02.07.2015 року по 26.05.2017 року самовільне залишення військової частини без поважних причин, в умовах особливого періоду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив викладені обставини справи та свої показання надані під час досудового слідства, зазначивши, що давав їх добровільно, без примусу з боку працівників поліції.

Пояснив, що дійсно 23.02.2015 року призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 під час мобілізації на особливий період. 17 березня 2015 року прибув до подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 .

02.07.2015 року самовільно залишив польовий табір гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , де проходив військову службу в якості солдата у військовій частині НОМЕР_1 . 26 травня 2017 року звернувся до органів досудового розслідування, оскільки розумів необхідність відповісти за скоєне.

Крім повного визнання своєї провини, винність обвинуваченого. у скоєнні інкримінованого йому злочину також підтверджується іншими доказами щодо обставин провадження, які не оспорюються жодним з учасників судового розгляду, тому суд, керуючись ст. 349 КПК України, визнав недоцільним їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст. 407 ч.4 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану

Винність обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю доведена.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому пом`якшуючою обставиною суд визнає щире каяття ; обтяжуючих обставин суд не вбачає.

При обранні міри покарання обвинуваченому , суд також враховує наступні обставини справи:

- ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.407 КК України, які віднесені кримінальним законом до тяжких;

- особу обвинуваченого , який має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, за місцем проходження служби характеризувався посередньо;

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання без позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки дане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення , та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання нижче нижчої межі або більш м`якого, суд не вбачає.

Речові докази та матеріальні витрати на залучення експертів по справі відсутні.

Підстави для обрання запобіжного заходу також відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України , і призначити покарання 3 роки позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності до вимог ч.1 п.1,2 ст. 76 КК України, покласти на засудженого такі обов`язки:

- періодично з;являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи

На підставі ст.76 ч.2 п.2 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку вручити негайно, після його проголошення прокурору та обвинуваченому, іншим учасникам судового провадження - в порядку ч. ч. 6,7 ст. 376 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області впродовж 30-ти діб з моменту проголошення вироку, а засудженим в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Вирок набрав законної сили _____________________________

Суддя ОСОБА_1