Справа № 357/920/18
1-кп/357/567/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.02.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого: 1) 16.02.2012 р. Сквирським районним судом Київської області за ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 2) 21.06.2012 р. Сквирським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.1,2. 309 ч.2,70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. 28.02.2013 р. Сквирським районним судом Київської області іспитовий строк скасований, направлений для відбування покарання. 12.06.2014 р. Ізяславським районним судом Хмельницької області застосовано закон України «Про амністію», звільнений 31.07.2015 р. 3) 7.09.2017 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 190 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України

В С Т А Н О В И В:
14 серпня 2017 р. близько 0 годин ОСОБА_4 , знаходячись неподалік під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішив незаконно, шляхом обману заволодіти мобільним телефоном марки «Jeep F 605 black» належного потерпілому ОСОБА_5 .

Для цього ОСОБА_4 незаконно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману потерпілого ОСОБА_5 , під приводом здійснити телефонний дзвінок в своїх справах, заздалегідь не маючи наміру в подальшому повертати мобільний телефон власнику, попросив ОСОБА_5 надати йому мобільний телефон марки «Jeep F 605 black». Потерпілий ОСОБА_5 помиляючись в намірах ОСОБА_4 добровільно передав останньому свій мобільний телефон «Jeep F 605 black», вартістю 1710 грн.

ОСОБА_4 отримавши від потерпілого ОСОБА_5 вказаний мобільний телефон, з місця події зник, майном яким заволодів розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди у розмірі 1710 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно 14 серпня 2017 р. близько 0 годин, знаходячись неподалік під`їзду № 4 будинку № 2 по вул. Вернадського м. Біла Церква, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішив шляхом обману заволодіти мобільним телефоном марки «Jeep F 605 black» ОСОБА_5 вартістю 1710 грн. Для цього він шляхом обману потерпілого ОСОБА_5 , під приводом здійснити телефонний дзвінок в своїх справах, заздалегідь не маючи наміру в подальшому повертати мобільний телефон власнику, попросив ОСОБА_5 надати йому мобільний телефон. Потерпілий ОСОБА_5 помиляючись у його в намірах добровільно передав йому свій мобільний телефон «Jeep F 605 black». Отримавши телефон він з місця події зник, мобільний телефон заклав до ломбарду, отримані кошти витратив на свої власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється. Добровільно частково відшкодував потерпілому завдані збитки. Назву мобільного телефону, його вартість визнає не оспорює. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст. 190 ч.2 КК України визнає, її не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, якому попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 190 ч.2 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний злочини середньої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше судимий: 1) 16.02.2012 р. Сквирським районним судом Київської області за ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 2) 21.06.2012 р. Сквирським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.1,2. 309 ч.2,70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. 28.02.2013 р. Сквирським районним судом Київської області іспитовий строк скасований, направлений для відбування покарання. 12.06.2014 р. Ізяславським районним судом Хмельницької області застосовано закон України «Про амністію», звільнений 31.07.2015 р. 3) 7.09.2017 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 190 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 судом визнається: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння п.13 ч.1 ст. 67 КК України.

ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, особу винного, який раніше судимий, після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить, на переконання суду, про його вперте небажання ставати на шлях виправлення, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, офіційно не працює, досудову доповідь відділу з питань пробації щодо високого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, середнього ризику небезпеки для суспільства, дійшов висновку, що покарання ОСОБА_4 слід призначити у виді обмеження волі у нижній межі санкції ч.2 ст. 190 КК України..

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів. При цьому суд вважає, що призначеного ОСОБА_4 більш м`якого покарання, у т.ч. із застосуванням ст. 75 КК України, буде недостатнім для його можливого виправлення, попередження вчинення ним і іншими особами нових злочинів, оскільки він раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння. Призначення ОСОБА_4 більш суворого покарання, із передбачених санкцією ч.2 ст. 190 КК України, на переконання суду, не буде відповідати пропорційності вчиненого і покарання через його суворість, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, його відношення до вчиненого.

Цивільний позов, речові докази, витрати на залучення експерта, відсутні.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 не затримувався, під вартою не утримувався, запобіжний захід відносно нього не застосовувався.

Суд враховуючи особу ОСОБА_4 , який раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі. офіційно не працевлаштований, вважає необхідним застосувати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, направивши його до місця відбування покарання у виді обмеження волі, у порядку встановленому для осіб засуджених до позбавлення волі.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Враховуючи вищевикладене, те, що ОСОБА_4 цим вироком засуджується до покарання, що належить відбувати реально, цей вирок та вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 7.09.2017 р., кожний виконується самостійно.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня прибуття і постановки його на облік у виправному центрі.

ОСОБА_4 після прибуття до виправного центру для відбуття покарання підлягає негайному звільненню з під варти.

У строк покарання ОСОБА_4 зарахувати за правилами ст. 72 ч.1 п.1 п.п.б КК України (одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі) час його тримання під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області