Дата документу 30.11.2017

Справа № 334/1897/17
Провадження № 1-кп/334/338/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, офіційно не працевлаштованого, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
26.09.2002 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч.3 ст.186 КК України, 3 роки позбавлення волі, ст.ст. 75, 76 КК України 2 роки іспитового строку;
05.07.2004 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185 КК України, 3 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 24.11.2006 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 5 місяців 21 день;
11.11.2009 Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185 КК України, 1 рік обмеження волі, ст.ст. 75, 76 КК України, 1 рік іспитового строку;
22.03.2016 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185 КК України, 2 роки позбавлення волі, ст. 75 КК України 1 рік іспитового строку;
09.06.2016 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, 3 роки позбавлення волі, ст. 75 КК України 2 роки іспитового строку.
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,
ВСТАНОВИВ:

09.03.2017 приблизно 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 маючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на території ТОВ «Промальпа». яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Алюмінієва, буд. 15, під час вживання спиртних напоїв з ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою останнього, під приводом здійснення телефонного дзвінка, отримав від нього мобільний телефон марки «Нокіа 222», в корпусі чорного кольору, вартістю 1199 грн. 89 коп., в якому знаходилась карта пам`яті марки «Transcend», об`ємом 8 Гб, вартістю 150 грн., та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 маючи умисел на шахрайське заволодіння майном ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного наміру, того ж дня направився, до «Критого ринку», який розташований по вул. Незалежної України в м. Запоріжжі, де продав зазначене майно, за яке отримав грошову винагороду в сумі 200 грн., яку використав на особисті потреби. Таким чином, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1349 грн. 89 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, визнав у повному обсязі, суду пояснив, що дійсно попросив у ОСОБА_6 телефон подзвонити дружині, та з яким пішов на Критий ринок, де продав телефон за 200 грн.В судовому засіданні щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілого, пояснив, що скоїв злочин перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив обставини кримінального провадження, та просив суд призначати обвинуваченому суворе покарання.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_4 злочин за ч. 2 ст. 190 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше судимий, скоїв злочин перебуваючи на іспитовому терміні, офіційно не працевлаштований, одружений, має малолітню дитину, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання, на обліку психіатричному диспансерах не перебуває, однак перебуває на обліку в наркологічному диспансері, свою вину в вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, в скоєному щиросердно розкаявся.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, рецидив та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 , який раніше неодноразово був засуджений, скоїв злочин під час на іспитовому строку, не відбувши покарання за попереднім вироком, що свідчить про його не бажання вставати на шлях виправлення, думки потерпілого, який наполягав на суворому покаранні, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.
Враховуючи, що вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2016 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК, та призначено покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, та в період іспитового строку обвинувачений вчинив новий злочин, суд відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України остаточне покарання призначає за правилами, передбаченими в ст. 71 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовується норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно до ст..22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

ОСОБА_6 подав цивільний позов та просив стягнути з обвинуваченого суму матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 1349 грн. 89 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов ОСОБА_6 визнав у повному обсягу, підстави та розмір матеріальної шкоди не заперечував.

Враховуючи, що матеріальна шкоди ОСОБА_6 не відшкодована, суд вбачає підстави для стягнення зазначеної суми з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового складання покарань, приєднати не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2016 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 1349 грн. 89 коп. (тисячу триста сорок дев`ять грн.. 89 коп.) в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1