У Х В А Л А

17.04.2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого в ОВС СВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_4 щодо не розгляду клопотання від 20.02.2018 року у кримінальному провадженні № 0000208 та неповернення тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 звернувся до суду з даною скаргою, мотивуючи її наступним.

20.02. 2018 року ОСОБА_5 направив до слідчого в ОВС СВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_4 клопотання про повернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000208.

Скаржник вказує на те, що станом на 03.03.2018 рік жодних відповідей, повідомлень про прийняте рішення в результаті розгляду поданого ним клопотання не отримував, що відтак вважає грубим порушенням норм КПК України.

На підставі наведеного скаржник просить суд визнати протиправною бездіяльність слідчого в ОВС СВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_4 щодо не розгляду клопотання від 20.02.2018 року у кримінальному провадженні № 0000208 та ненадання вмотивованої відповіді на нього та невжиття заходів щодо повернення зазначеного майна заявнику та зобов`язати слідчого повернути вилучене в рамках даного кримінального провадження майно володільцю ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представника скаржника ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених в матеріалах скарги.

Слідчий в ОВС СВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_4 заперечив проти задоволення скарги з мотивів її безпідставності та необґрунтованості.

Заслухавши пояснення представника скаржника, слідчого, дослідивши матеріали справи та додані до неї письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОВС СВ УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000208 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 09.02.2018 року працівниками УСБУ в Закарпатській області на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 17.01.2018 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та вилучено комп`ютерну техніку.

20.02. 2018 року ОСОБА_5 направив до слідчого в ОВС СВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_4 клопотання про повернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000208.

Скаржник вказує на те, що впродовж передбаченого КПК триденного строку вказане клопотання не було розглянуте слідчим та не надано заявнику вмотивованої відповіді на нього.

Відповідно ст. 303 КПК України передбачає, що бездіяльність слідчого у здійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - може бути оскаржена заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Нормами ч.ч. 1, 2 статті 220 КПК України передбачено, що розгляд клопотань сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав; про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Разом з тим вказане твердження скаржника спростоване наданою слідчим копією постанови про відмову в задоволенні клопотання про повернення вилученого майна. Так, зі змісту даної постанови вбачається, що 23.02.2018 року СВ УСБУ в Закарпатській області отримано клопотання ОСОБА_5 про повернення майна, вилученого в ході обшуків за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Постановою слідчого ОСОБА_4 від 26.02.2018 року ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні клопотання про повернення вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000208.

Відтак, судом встановлено, що слідчим ОСОБА_4 розглянуто в передбачений законом строк подане ОСОБА_5 клопотання та надано вмотивовану відповідь, що є відповідно підставою для відмови в задоволенні скарги в частині скарги щодо визнання протиправною бездіяльність слідчого ОСОБА_4 щодо не розгляду клопотання від 20.02.2018 року у кримінальному провадженні № 0000208 та ненаданні вмотивованої відповіді на нього.

Вивчивши вимогу скаржника щодо зобов`язання слідчого повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно, слідчим суддею встановлено наступне.

У відповідності до ст . 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170 -174 цього Кодексу.

Ч. 2 зазначеної норми закону визначено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченого цим Кодексом.

п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у здійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Разом з тим положеннями ст. 169 КПК України регламентовано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Разом з тим в судовму засіданні встановлено, що ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.02.2018 року клопотання слідчого про накладення арешту на вказане скаржником тимчасово вилучене майно задоволено, відповідно орган досудового розслідування підставно здійснює зберігання вилучених речових доказів і на такий на час звернення до суду з даною скаргою не поширюється статус тимчасово вилученого майна.

Положеннями ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Однак в даному випадку арешт майна не скасовано, скаржник не ставить вимогу щодо скасування арешту на майно, відтак в даному випадку заявником невірно вибрано спосіб захисту своїх прав.

Положеннями ст. 22 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом.

Враховуючи зазначене вище, з огляду на те, що скаржник не навів жодних законних підстав для повернення йому вказаного у скарзі майна, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 22, 24, 167, 169, 170,174, 223, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого в ОВС СВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_4 щодо не розгляду клопотання від 20.02.2018 року у кримінальному провадженні № 0000208 та неповернення тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1