Справа №403/18/18 провадження № 1-кп/403/14/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2018 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 30.11.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м.Кіровоград, адреса місця проживання,

зареєстрована у встановленому законом порядку:

АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця

проживання: АДРЕСА_2 , не одруженої,

фізичної особи-підприємця, громадянки України, раніше не

судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
04 січня 2018 року до Устинівського районного суду Кіровоградської області для розгляду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 30.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав наявними підстави для призначення обвинувального акту до судового розгляду, оскільки останній відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, містить найменування кримінального провадження, анкетні відомості обвинуваченої, фактичні обставини кримінального правопорушення та правову кваліфікацію дій обвинуваченої за ч.2 ст.367 КК України. Також вказав на те, що потерпілі в кримінальному провадженні відсутні. Зазначив, що матеріали даного кримінального провадження за постановою прокурора від 30.11.2017 року були виділені з іншого - основного кримінального провадження, про що внесені відповідні відомості до Реєстру матеріалів досудового розслідування, а проведені в ході досудового розслідування основного кримінального провадження процесуальні дії мають доказове значення в кримінальному провадженні, обвинувальний акт в якому надійшов на розгляд до суду.

В підготовчому судовому засіданні захисник заперечив проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та вважав наявними підстави для його повернення прокурору, оскільки обвинувальний акт не містить належної правової кваліфікації дій обвинуваченої з посиланнями на положення частини статті закону України про кримінальну відповідальність, що порушує вимоги п.5 ч.2 ст.291 КПК України, а містить лише найменування кримінального провадження, передбачене п.1 ч.5 ст.291 КПК України; у реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено дати та часу внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що також суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника щодо повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувального акту та додатків до нього, суд при вирішенні питання про повернення обвинувального акту приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, крім іншого, таке рішення: повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершує досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.
Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, вичерпний перелік відомостей, що їх повинен містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, які в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити, крім іншого, такі відомості: анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство ).

Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акту обов`язково додається реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому згідно положень ч.2 ст.109 КПК України повинні бути зазначені відомості щодо:
1) номеру та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;
2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;
3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дата і строк його застосування.
Як вбачається зі змісту наданого до суду обвинувального акту, в рядку «Анкетні відомості потерпілих» зазначено про те, що потерпілі в кримінальному провадженні відсутні.

В останньому абзаці п.5 обвинувального акту «Фактичні обставини кримінального правопорушення (формулювання обвинувачення) та правова кваліфікація кримінального правопорушення» зазначено про те, що «…внаслідок неналежного виконання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 своїх службових обов`язків, було здійснено перерахування бюджетних коштів, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави у розмірі 1 185 465 грн.11 коп.».
В п.7 обвинувального акту «Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням» зазначено «Відділу освіти, молоді та спорту Устинівської районної державної адміністрації завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1 185 465,11 грн. (цивільний позов заявлено не було)».
За змістом ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.58 КПК України представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.
Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:
1) документами, передбаченими ст.50 цього Кодексу,- якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні;
2) копією установчих документів юридичної особи - якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа;
3) довіреністю - якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.
Представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику (ч.ч.3, 4 ст.58 КПК України).
З огляду на викладене, за наявності заподіяної кримінальним правопорушенням майнової шкоди, має бути встановлена особа потерпілого фізична чи юридична особа, якій така шкоди завдана. У разі, коли шкода завдана юридичній особі, участь у кримінальному провадженні приймає її представник.
Натомість, в обвинувальному акті при зазначенні відсутності в кримінальному провадженні потерпілих одночасно вказана наявність заподіяної шкоди відділу освіти, молоді та спорту Устинівської районної державної адміністрації на загальну суму 1 185 465, 11 грн..
Також, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, які знаходяться в кримінальному провадженні №0000207 від 30.11.2017 року про проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії, під №3 зазначено: допит представника потерпілого ОСОБА_6 , проживає: АДРЕСА_3 , дата проведення процесуальної дії 22.09.2017 року, час проведення з 13:00 год. до 14:00 год..
За змістом Глави 20. Слідчі (розшукові) дії КПК України допит особи належить до слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (ч.1 ст.223, ст.224 КПК України).
Відповідно до п.п.6, 8 ч.1 ст.56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право давати показання та мати представника.
Таким чином, судом встановлено, що під час проведення досудового розслідування з представником потерпілого ОСОБА_6 була проведена слідча дія допит, що свідчить про наявність потерпілого у даному кримінальному провадженні. При цьому інших дій чи прийнятих в ході досудового розслідування процесуальних рішень за участю вказаного представника потерпілого Реєстр матеріалів досудового розслідування, які знаходяться в кримінальному провадженні №0000207 від 30.11.2017 року, не містить.
З огляду на викладене, судом під час підготовчого судового засідання при вирішенні питання про відповідність обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що обвинувальний акт не містить анкетних відомостей про потерпілого, оскільки в ньому зазначено, що потерпілі в даному кримінальному провадженні відсутні.
Разом з тим, одночасно із зазначенням про відсутність в кримінальному провадженні потерпілих, в обвинувальному акті визначений розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням відділу освіти, молоді та спорту Устинівської районної державної адміністрації, в сумі 1 185 465,11 грн., а згідно Реєстру матеріалів досудового розслідування, які знаходяться в кримінальному провадженні №0000207 від 30.11.2017 року про проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії, зазначено про проведений 22.09.2017 року допит представника потерпілого ОСОБА_6 .
Інших відомостей про те, представником якого саме потерпілого та на підставі яких документів, підтверджуючих повноваження вказаного представника, остання була залучена до кримінального провадження на стадії досудового розслідування та був проведений її допит, ні обвинувальний акт, ні Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить.
При цьому суд зазначає, що у випадку відсутності у даному кримінальному провадженні потерпілого, вказані вище відомості про проведення допиту представника потерпілого не можуть бути зазначені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, які знаходяться в ньому, та мати доказове значення при розгляді даного кримінального провадження, як було зазначено прокурором в підготовочому судовому засіданні.
Також суд звертає увагу, що відповідно до п.п.27, 28 Глави 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 року №139 (з наступними змінами), внесення відомостей до Реєстру про фізичних та юридичних осіб, які потерпіли від кримінальних правопорушень, відбувається на підставі заяви про вчинення щодо них кримінального правопорушення або залучення їх до провадження як потерпілих (стаття 55 КПК України). Виняток становлять випадки, коли потерпілу особу не встановлено, особа зникла безвісти, загинула від злочинних діянь, є неповнолітньою або визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною. Якщо особа, яка потерпіла від кримінального правопорушення, на початок досудового розслідування не була визнана потерпілою відповідно до статті 55 КПК України або під час досудового розслідування відбулися зміни щодо відомостей про осіб, які потерпіли від кримінальних правопорушень (склад потерпілих; особа, яка потерпіла від кримінального правопорушення, померла; установлено особу, яка була невідома; надійшла інша інформація про потерпілих осіб), до Реєстру вносяться відповідні зміни згідно з пунктом 1 глави 8 цього розділу (редагування (зміна) зафіксованих у Реєстрі відомостей проводиться шляхом внесення Реєстратором оновлених даних до відповідного пункту електронного контуру картки).
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що під час досудового розслідування з представником потерпілого ОСОБА_6 була проведена слідча дія допит, відомості про яку внесені до Реєстру матеріалів досудового розслідування, які знаходяться в кримінальному провадженні №0000207 від 30.11.2017 року, і в подальшому відомості про будь-які зміни, передбачені п.28 Глави 2 Розділу ІІ Положення внесені до Реєстру не були.
Таким чином, суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України.
Крім того, відповідно до вимог ч.7 ст.290 КПК України про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті.
За змістом ч.1 ст.111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією.
Відповідно до ч.ч.9, 10 ст.290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.
Сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.
Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази (ч.12 ст.290 КПК України).
Як зазначалося судом вище, та вбачається з доданого до обвинувального акту Реєстру матеріалів досудового розслідування, які знаходяться в кримінальному провадженні №0000207 від 30.11.2017 року, про проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії, 22.09.2017 року був проведений допит представника потерпілого ОСОБА_6 ..
При цьому, органом досудового розслідування, в порушення вимог ч.ч.7, 9, 10 ст.290 КПК України, не було повідомлено представника потерпілого ОСОБА_6 про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів та не надано останній доступу до матеріалів досудового розслідування, про що свідчить відсутність письмового підтвердження представником потерпілого ОСОБА_6 факту надання їй доступу до матеріалів кримінального провадження із зазначенням їх найменування, що, на думку суду, є грубим порушенням прав потерпілого, передбачених п.п.2, 3, 4, 10, 11, 13 ст.56 КПК України, зокрема, права: знати сутність підозри та обвинувачення; подавати докази та заявляти відповідні клопотання; на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом; знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі ст.290 цього Кодексу, а також одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом.
Крім того, суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам п.5 ч.3 ст.291 КПК України щодо зазначення правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, оскільки п.5 обвинувального акту, що має назву "Фактичні обставини кримінального правопорушення (формулювання обвинувачення) та правова кваліфікація кримінального правопорушення" містить лише виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а наведене формулювання обвинувачення дій ОСОБА_4 не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, зокрема на ч.2 ст.367 КК України.
При цьому суд не приймає до уваги твердження прокурора про те, що обвинувальний акт містить правову кваліфікацію дій обвинуваченої, оскільки з назви обвинувального акта вбачається, що обвинувальний акт складений у кримінальному провадженні за ч.2 ст.367 КК України, так як виклад відомостей в обвинувальному акті під порядковими номерами з 1 по 9 здійснений у відповідності до пунктів ч.2 ст.291 КПК України щодо найменування та послідовності зазначення в обвинувальному акті обов"язкових відомостей, а тому відсутність в самому обвинувальному акті (його змісті) правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, є порушенням вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України незалежно від того, яким чином було оформлено найменування самого обвинувального акту.
За таких підстав, суд вважає, що право на захист особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становить одну з головних підвалин справедливого правосуддя, а вище зазначений недолік є суттєвим, тому що відсутність детального та конкретного формулювання обвинувачення із зазначенням правової кваліфікації кримінального правопорушення без посилання на положення закону та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, передбаченого п.5 ч.2 ст.291 КПК України, порушує право обвинуваченого на захист та в подальшому може негативно вплинути на судовий розгляд, який, відповідно до вимог ст.337 КПК України, здійснюється лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Крім того, відповідно до ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться гласність і відкритість судового провадження.
Завданням кримінального провадження, зокрема, є те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України)
Водночас, в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, які знаходяться в кримінальному провадженні №0000207 від 30.11.2017 року, про прийняті вході досудового розслідування процесуальні рішення, в п.1 зазначено, дослівно: «Постанова про виділення матеріалів досудового розслідувань, дата 30.11.2017 року», однак, даних про те щодо кого та за якою статтею (статтями) виділене кримінальне провадження відсутні.
Відповідно до ч.ч.3, 5 ст.217 КПК України у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень. Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором.
При цьому не допускається виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду (ч.4 ст.217 КПК України).
Відповідно до п.1 Глави 3 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 року №139 (з наступними змінами), облік кримінальних проваджень під час досудового розслідування здійснюється шляхом внесення до Реєстру відомостей щодо руху кримінальних проваджень, а саме про: кримінальне правопорушення та номер кримінального провадження; виділення досудового розслідування в окреме провадження, якому присвоюється новий номер кримінального провадження; прийняття кримінального провадження для проведення досудового розслідування.
Натомість зазначених вище відомостей, крім виділення матеріалів досудового розслідування, доданий до обвинувального акта Реєстр матеріалів досудового розслідування, які знаходяться в кримінальному провадженні №000207 від 30.11.2017 року, не містить.
За вказаних обставин, суд не вбачає також підстав для обговорення в підготовчому судовому засіданні питання про можливість усунення прокурором недоліків обвинувального акта на наступних стадіях судового провадження, оскільки прокурор згідно ст.338 КПК України може змінити обвинувачення в суді і скласти новий обвинувальний акт не для його приведення у відповідність до вимог ч.2 ст. 291 КПК України, а виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і тільки під час судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.
При цьому суд, виходячи із переліку рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, які суд має право прийняти в підготовчому судовому засіданні, не надає оцінку правильності викладу фактичних обставин та формулювання пред`явленого обвинувачення.
Таким чином, наведені вище порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, такими, що перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акту та здійсненню належної, визначеної КПК України, процедури судового розгляду, дотримання загальних засад судочинства, передбачених ст.7 КПК, у зв`язку з чим обвинувальний акт, складений 27.12.2017 року у кримінальному провадженні за ч.2 ст.367 КК України, внесений 30.11.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207, підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст.56, 109, 290, 291, 314, 369, 372, 392,532 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 30.11.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, повернути прокурору відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальних провадженнях прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1