ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа №201/345/18
№1-кс/201/1556/2018
У Х В А Л А

іменем України

18 січня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000101 від 05.09.2017 року, накладеного 06.09.2017 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська (під головуванням слідчого судді ОСОБА_4 ), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000101 ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (під головуванням слідчого судді ОСОБА_4 ) від 06.09.2017 року було накладено арешт на автомобіль марки «RANGE ROVER EVOQUE» 2013 року випуску, червоного кольору, кузов № НОМЕР_1 , який було визнано речовим доказом.

Водночас, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.10.2017 року у справі №175/3530/17 за позовом заявниці до ОСОБА_5 , третя особа Регіональний сервісний центр МВС України 1242, було визнано право власності на автомобіль марки «RANGE ROVER EVOQUE» 2013 року випуску, червоного кольору, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 за ОСОБА_3 . Разом з цим судом було зобов`язано територіальний сервісний центр МВС 1242 у м. Дніпро зареєструвати автомобіль марки «RANGE ROVER EVOQUE» 2013 року випуску, червоного кольору, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 за ОСОБА_3 . Таким чином, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.10.2017 року було визнано заявницю як власника автомобіля марки «RANGE ROVER EVOQUE» 2013 року випуску, червоного кольору, кузов № НОМЕР_1 .

Отже, подальший арешт даного автомобіля належного заявниці на праві власності у кримінальному провадженні є порушенням ст. 41 Конституції України, якою передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У зв`язку із цим, на думку заявниці, арешт на автомобілю марки «RANGE ROVER EVOQUE» 2013 року випуску, червоного кольору, кузов № НОМЕР_1 підлягає скасуванню.

Крім того, заявниця зазначає, що їй невідомі умови зберігання автомобіля, який вже тривалий час є речовим доказом у кримінальному провадженні. На її думку існують обґрунтовані ризики щодо можливості пошкодження автомобіля марки «RANGE ROVER EVOQUE» 2013 року випуску, червоного кольору, кузов № НОМЕР_1 , внаслідок недодержання умов його тривалого зберігання, що негативно позначиться на його ринковій вартості та завдасть значної шкоди інтересам його власниці ОСОБА_3 . Тому заявниця, відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України, просить передати автомобіль марки «RANGE ROVER EVOQUE» 2013 року випуску, червоного кольору, кузов № НОМЕР_1 їй на відповідальне зберігання, оскільки має можливість без шкоди для кримінального провадження забезпечити належні умови тривалого зберігання вказаного автомобіля, що унеможливить або мінімізує ризики його пошкодження та втрати ринкової вартості.

Заявниця була повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду скарги, однак в судове засідання не прибула. У своїй заяві представник заявниці просив розглянути клопотання без їх участі та без фіксації процесу технічними засобами. На задоволенні клопотання наполягає та просить його задовольнити. У зв`язку із цим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровські області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться відповідні докази, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (під головуванням слідчого судді ОСОБА_4 ) від 06.09.2017 року у справі № 201/12702/17 було задоволено клопотання слідчого Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_7 , про арешт майна та накладено у кримінальному провадженні №0000101 від 05.09.2017 року арешт на автомобіль марки «RANGE ROVER EVOQUE» 2013 року випуску, червоного кольору, кузов № НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_5 .

Приймаючи таке рішення про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя виходив з того, що у провадженні слідчого відділення Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000101 від 05.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України стосовно ОСОБА_8 , який шахрайським шляхом, під приводом обміну з доплатою, заволодів належним ОСОБА_5 автомобілем «Range Rover Evoque» д.н. НОМЕР_2 . Даний автомобіль ОСОБА_5 обміняв з доплатою на автомобіль марки «LAND ROVER RANGE ROVER SPORT» 2015 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , який на той час був зареєстрований на дружину ОСОБА_8 ОСОБА_9 . Однак через деякий час ОСОБА_5 зупинили робітники УПП у м. Києві та повідомили про те, що автомобіль знаходиться у розшуку та про те, що є доручення слідчого Святошинського УПГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_10 про огляд та вилучення автомобіля. Автомобіль було вилучено та доставлено для зберігання на спеціальний майданчик. Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, посилаючись на те, що відповідно даних, отриманих слідчими органами під час проведення ряду слідчих (розшукових) дій по даному кримінальному провадженні є всі об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_8 шахрайським шляхом, під приводом обміну з доплатою, заволодів належним ОСОБА_5 автомобілем марки «RANGE ROVER EVOQUE», НОМЕР_2 .

Тому, враховуючи вищезазначені обставини, слідчий суддя при винесені ухвали від 17.10.2017 року про накладення арешту, вважав за необхідне з метою встановлення відомостей про обставини кримінального правопорушення, накласти арешт на автомобіль марки «RANGE ROVER EVOQUE» 2013 року випуску, червоного кольору, кузов № НОМЕР_1 .

Також судом встановлено, що 10.10.2017 року суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_11 було винесено рішення у цивільній справі №175/3530/17 (провадження №175/1375/17) за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа Регіональний сервісний центр МВС України про визнання права власності. Цим рішенням було визнано право власності на автомобіль марки «RANGE ROVER EVOQUE» 2013 року випуску, червоного кольору, кузов № НОМЕР_1 ОСОБА_3 та зобов`язано сервісний центр 1242 зареєструвати автомобіль «RANGE ROVER EVOQUE» 2013 року випуску, червоного кольору, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_3 .

Аналізуючи зазначене та надаючи оцінку встановленим обставинам, слід виходити з наступного.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2017 року у справі №201/12702/17 при арешті майна, слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що це майно відповідає критеріям, визначеним ст. 170 КПК України.

Водночас, на теперішній час виникли нові обставини, які мають бути враховані при розгляді даного клопотання, та які не були відомі слідчому судді при винесенні рішення про арешт майна, а саме: те, що 10.10.2017 року суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_11 було винесено рішення у цивільній справі №175/3530/17 (провадження №175/1375/17) за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа Регіональний сервісний центр МВС України про визнання права власності. Цим рішенням було визнано право власності на автомобіль марки «RANGE ROVER EVOQUE» 2013 року випуску, червоного кольору, кузов № НОМЕР_1 ОСОБА_3 та зобов`язано сервісний центр 1242 зареєструвати автомобіль «RANGE ROVER EVOQUE» 2013 року випуску, червоного кольору, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_3 .

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч.3 ст.22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Викладені обставини свідчать, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту автомобіля марки «RANGE ROVER EVOQUE» 2013 року випуску, червоного кольору, кузов № НОМЕР_1 , відпали, що обґрунтовано матеріалами доданими до клопотання, тоді як сторона обвинувачення в судовому засіданні не використала можливість спростувати доводи клопотання та не навела додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_3 належним їй майном, на підставі вище встановлених обставин, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту у кримінальному провадженні №0000101 від 05.09.2017 року, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (під головуванням слідчого судді ОСОБА_4 ) від 06.09.2017 року у справі №201/12702/17 задовольнити.

Арешт на автомобіль марки «RANGE ROVER EVOQUE» 2013 року випуску, червоного кольору, кузов № НОМЕР_1 , накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (під головуванням слідчого судді ОСОБА_4 ) від 06.09.2017 року у справі №201/12702/17 скасувати.

Зобов`язати слідчого СВ Соборного ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 передати ОСОБА_3 , як власнику на відповідальне зберіганні автомобіль марки «RANGE ROVER EVOQUE» 2013 року випуску, червоного кольору, кузов № НОМЕР_1 , який є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000101 від 05.09.2017 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1