Справа № 755/6738/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" листопада 2017 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.289 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця: с. Красилівка, Броварського р-ну, Київської обл., громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. києва, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.289 КК України,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимого:

-25.06.2007 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.187, 69 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-24.02.2009 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.1 ст.309, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 24.05.2013 року звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 30000185, що надійшов з Київської місцевої прокуратури №3, -

в с т а н о в и л а:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 січня 2017 року за № 0000185, за обвинуваченню ОСОБА_11 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року, виходячи з положень КПК України, що регламентують незмінність складу суду, у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, крім того посилається на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту, в тому числі посилається на відсутність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим, у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що були враховані слідчим суддею при застосуванні щодо кожного з них запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_6 проти призначення у справі судового розгляду не заперечував, однак прохав змінити ОСОБА_11 запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на необґрунтованість ризиків, зазначених прокурором, оскільки обвинувачений не має наміру ухилятись від кримінальної відповідальності, продовжувати злочинну діяльність, а тому такий запобіжний захід як домашній арешт в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку його підзахисного. Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав думку свого захисника, захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 підтримали думку адвоката ОСОБА_6 . Прокурор та потерпілі в підготовчому судовому засіданні заперечували щодо клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 .

Колегія суддів, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, приходить до наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення особі відповідно до обвинувального акта, що є межами судового розгляду.

Обвинувальний акт повинен містити відомості, зазначені в ч.2 ст.291 КПК України, зокрема:

1)найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2)анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3)анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4)прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6)обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8)розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9)дату та місце його складення та затвердження.

Згідно з ч.2 ст.42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт відносно якої переданий до суду у порядку, передбаченому ст.291 КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У ньому підводяться підсумки розслідування і формулюється обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого направляється до суду і визначається коло обставин, що підлягають дослідженню під час судового розгляду. Обвинувальний акт є необхідним також для того, щоб обвинувачений міг підготуватися до захисту.

Відповідно до положень п.13 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом. Поряд з цим, ч.1 ст.11 КК України встановлено, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння /дія або бездіяльність/, вчинене суб`єктом злочину.

Зокрема, вимогами п.5 ч.2 ст.291 КПК України визначено, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 квітня 2008 року зазначив, що у контексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`яснення «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінські проти Австрії). Зокрема, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Песільє та Сассі проти Франції»).

Разом з тим, зі змісту обвинувального акту вбачається, що в ньому викладені лише фактичні обставини кримінального правопорушення, при цьому, в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення із зазначенням події злочину, обставин вчинення кримінального правопорушення, часу, місця, способу його вчинення, в тому числі відсутній виклад обставин щодо мотивів, якими керувалися підозрювані при вчиненні кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими як такі, що вказують на наявність в їх діях ознак кримінального правопорушення, та на підставі яких в подальшому визначалась правова кваліфікація вищезазначеного кримінального правопорушення.

Вищезазначені порушення кримінального процесуального закону, відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні направляється до суду, свідчить про те, що органом досудового розслідування не визначено обставини, що підлягають дослідженню під час судового розгляду та впливають на визначення правової кваліфікації даного кримінального правопорушення, що перешкоджає призначенню судового розгляду, під час якого передбачено оголошення обвинувального акту та роз`яснення суті обвинувачення, яке у даному випадку взагалі не висунуте, що тягне за собою порушення права на захист, оскільки обвинувальний акт є необхідним для підготовки до захисту.

А тому, на підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не було висунуто відповідно до вимог кримінального процесуального закону обвинувачення ОСОБА_11 ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 у вчиненні ними інкримінованого кримінального правопорушення, яким фактично під час досудового розслідування висунуто підозру, що дає підстави вважати, що цим процесуальним рішенням останні мають процесуальний статус підозрюваного.

Крім того, відсутність формулювання обвинувачення, що висунуте ОСОБА_11 ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , позбавляє колегію суддів визначити межі судового розгляду щодо обвинувачених з огляду на положення ч. 1 ст.337 КПК України.

Зокрема, колегія суддів вважає, що в подальшому зміна обвинувачення прокурором під час судового розгляду, шляхом доповнення обвинувального акту викладом фактичних обставин, які прокурор вважав доведеними, суперечила б вимогам ст.338 КПК України, оскільки прокурор має право змінити обвинувачення в суді, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, а не доповнювати обвинувальний акт, а тому вказані істотні порушення кримінального процесуального закону України перешкодили б ухвалити законне та обґрунтоване рішення в даному кримінальному провадженні.

Вищенаведене свідчить про порушення вимог кримінального процесуального кодексу України, а тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність повернення прокурору на підставі ч.3 ст.314 КПК України обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування, як такого, що не відповідає вимогам закону.

Що стосується клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на непов`язаний з тримання під вартою, колегія суддів приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, є особливо тяжким, за яке передбачено покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому, враховуючи справжні інтереси суспільства та конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 не вбачає, крім того ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, оскільки останній перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання може перешкодити кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а тому для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_11 , обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити ще на два місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 331, 369 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 30000185 за обвинуваченням ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_14 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та додані до нього документи, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №3 для виконання вимог зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Продовжити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.289 КК України, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на два місяці, тобто до 05 січня 2018 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.
Головуючий суддя:

судді:

1.

2.