Справа № 752/3769/17
Провадження №: 1-кп/752/499/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомар`ївка, Братського р-ну, Миколаївської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-01.06.2016 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від призначеного судом покарання з іспитовим строком 2 роки
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
представника Служба у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 будучи раніше засудженим, під час іспитового строку, вчинив новий злочин.
25.01.2017 приблизно о 23.00 год., неповнолітній ОСОБА_3 , прогулюючись біля станції Київського метрополітену «Теремки», побачив раніше не знайому йому жінку, якою виявилась громадянка ОСОБА_8 , після чого у нього виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_3 діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, пересвідчившись, що нікого поруч немає, підбіг ззаду до потерпілої ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , штовхнувши її в спину, від чого остання впала на землю, та почав наносити удари ногами та руками в різні частини тіла з метою припинення опору потерпілої. Користуючись тим, що громадянка ОСОБА_8 припинила чинити опір, неповнолітній ОСОБА_3 вирвав з її рук жіночу сумку чорного кольору із надписом «PRETTY LADY» вартістю 500 грн. 00 коп., в середині якої знаходились наступні речі: грошові кошти в сумі 770 грн. 00 коп. та мобільний телефон марки «Мейзу МЗ» ІМЕІ №1: НОМЕР_1 ; № НОМЕР_2 сірого кольору вартістю 3 199 грн. 00 коп.
Після чого, реалізувавши свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 4 469 грн. 00 коп.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому із застосуванням насильства, яке не є небезпечним ля життя та здоров`я потерпілої.
Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, повністю визнав вищенаведені обставини і пояснив, що 25.01.2017 приблизно о 23.00 год., він прогулювався біля станції метро «Теремки», де побачив раніше не знайому йому жінку, якою в подальшому виявилась ОСОБА_8 .. Після чого, у нього виник умисел на заволодіння її майном. У зв`язку з чим, пересвідчившись, що нікого поруч немає, він підбіг ззаду до потерпілої ОСОБА_8 , штовхнув її в спину, від чого остання впала на землю. Після чого, почав наносити удари ногами та руками в різні частини тіла та користуючись тим, що вона припинила чинити опір, вирвав з її рук сумку, в середині якої знаходились грошові кошти в сумі 770 грн. 00 коп. та мобільний телефон марки «Мейзу МЗ». Однак, через деякий час був затриманий працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаявся.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає.
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю доведена у судовому засіданні.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , який вчинив злочин під час іспитового строку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується посередньо, перебуває на обліках у поліції з ювенальної превенції Васильківського ВП ГУНП у Київській області та ССД Васильківської РДА у Київській області, згідно досудової доповіді органу пробації його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, та приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком у виді 5 років позбавлення волі, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2016 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Під час затримання та обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII, передбачала зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зазначена редакція діяла до 20.06.2017 року включно та у порівнянні із ч. 5 ст. 72 КК України у чинній редакції, яка передбачає зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день, поліпшувала становище ОСОБА_3 .
У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 4, 5 КК України, суд вважає за необхідне застосувати ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) та зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 26.01.2017 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку однин день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Час попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року включно зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України.
З метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін, однак не більше ніж на 60 діб.
Цивільний позов не заявлено, судові витрати по провадженню відсутні.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України остаточне покарання йому слід визначити шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком, у виді 5 років позбавлення волі, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2016 року., остаточно визначивши йому до відбуття покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 01.08.2016 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку однин день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Час попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року включно зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін, однак не більше ніж на 60 днів, тобто 01.01.2018 року включно.
Речові докази: жіночу сумку чорного кольору із надписом «PRETTY LADY», грошові кошти в сумі 770 грн. 00 коп., мобільний телефон марки «Мейзу МЗ» ІМЕІ №1: НОМЕР_1 ; № НОМЕР_2 сірого кольору, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 повернути ОСОБА_8 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя