Провадження №1-кп/751/29/17

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
11 вересня 2017 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України;
за участю: прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
В с т а н о в и в:
ОСОБА_4 в період з 26 серпня 2002 року перебував на посаді інспектора митного посту «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці, а з 01.03.2016 року по 13.09.2016 року - на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного посту «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС. Відповідно до своєї посадової інструкції був наділений владними повноваженнями, направленими на забезпечення контролю за своєчасністю сплати митних платежів; забезпечував виконання заходів забезпечення сплати митних платежів при поміщенні товарів у відповідний митний режим у порядку та у випадках, передбачених Митним кодексом України та чинними нормативно-правовими актами; виконував відповідні заходи контролю за дотриманням підприємствами вимог митних режимів та заходів контролю щодо товарів, поміщених у митний режим; виконував митні формальності щодо товарів, які поміщались у відповідний митний режим; забезпечував повноту та своєчасність виконання митних формальностей при митному оформлені товарів у відповідний митний режим та здійснював митний контроль та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів; проводив в зоні діяльності відділу заходи із запобігання, виявлення та припинення незаконного переміщення через митний кордон України товарів, транспортних засобів, тощо; здійснював аналітично-пошукову роботу, спрямовану на виявлення потенційних порушень законодавства з питань державної митної справи. Таким чином, відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України ОСОБА_4 був службовою особою.
Так, 01 серпня 2016 року ОСОБА_8 на підставі довіреності №02/08/2016 від 01 серпня 2016 року, виданої компанією «Аngе1 Тгаdе Group GmbH» ввіз на митну територію в режимі «транзит» автомобіль «Ореl Fгопtera В22», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .
Згідно ст. 95 Митного кодексу України встановлено 5- добовий строк для перебування вказаного автомобіля в режимі «транзит» на митній території України.
У ході використання вказаного автомобіля ОСОБА_8 звернувся до працівників Чернігівської митниці ДФС з питанням можливості збільшення строку перебування автомобіля на митній території України.
При спілкуванні 09 вересня 2016 року близько 15 год. 50 хв. з старшим державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного посту «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_4 останній, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи з метою особистого незаконного збагачення, повідомив ОСОБА_8 про те, що для збільшення строку перебування автомобіля «Ореl Fгопtега В22», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , на митній території України необхідно змінити режим його перебування з «транзит» на «тимчасове ввезення». Разом з тим, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що вказана послуга коштує 300 доларів США.
В подальшому, 11 вересня 2016 року ОСОБА_4 , перебуваючи на своєму робочому місці на митному посту «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС, розташованому за адресою: Чернігівська область, Ріпкинський район, с. Скиток, вул. Лісна, 54, зловживаючи своїм службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , здійснив зміну режиму перебування автомобіля «Ореl Fгоntега В22», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з «транзит» на «тимчасове ввезення» зі строком перебування на митній території України в 1 рік.
Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел згідно висунутої раніше пропозиції, 13 вересня 2016 року близько 12 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля кафе «Макдональдс», розташованого за адресою: в м. Чернігів, вул. Кирпоноса, 34, отримав від ОСОБА_8 раніше обумовлену неправомірну вигоду в розмірі 300 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 13 вересня 2016 року становить 7 989,21 грн, після чого був викритий працівниками правоохоронного органу.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, не визнав і показав, що близько року назад до нього приїхали знайомий ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . ОСОБА_9 попросив допомогти ОСОБА_11 вивезти автомобіль за межі території України, але він повідомив, що спочатку потрібно привести у порядок документи. Потім, він вирішив познайомити із ОСОБА_12 - ОСОБА_13 , надавши останньому його номер телефона. ОСОБА_8 запитав про вартість даної послуги. В подальшому, він поспілкувавшись із ОСОБА_12 , останній визначив вартість послуги в 200 доларів США. ОСОБА_14 сказав, що буде дуже вдячний. У той день, коли він знаходився на чергуванні, ОСОБА_15 , ОСОБА_8 та невідомий чоловік по національності білорус приїхали на митний пост та вивезли автомобіль. Під час митного оформлення, перевіряючи документи, ніяких порушень виявлено не було, тому в базі даних ним було змінено режим перебування автомобіля з «транзит» на «тимчасове ввезення». Через день, зателефонував ОСОБА_8 та просив зустрітися з ним. Зустріч було призначено біля кафе «Макдональдс». При зустрічі ОСОБА_8 передав йому 300 доларів США, після чого був затриманий співробітниками правоохоронних органів. Вказав, що на протязі тривалого часу правоохоронці не давали можливості поспілкуватися йому ні з родичами, ні з адвокатом. Зазначив, що кошти у ОСОБА_13 не вимагав, віддав ОСОБА_15 свої 200 доларів США, за консультативні послуги отримав від ОСОБА_8 заохочення у розмірі 100 доларів США.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів.
Так, наказом начальника Чернігівської митниці № 132-к від 22.08.2002 року ОСОБА_4 призначений на посаду інспектора митного посту «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці з 26 серпня 2002 року (т.1 а.с.99).
Наказом начальника митниці №112-о від 26.02.2016 року ОСОБА_4 переведений на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного посту «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС з 01 березня 2016 року, з посадовим окладом згідно штатного розпису митниці (т.1 а.с.100).
Посадовою інструкцією, затвердженою першим заступником начальника Чернігівської митниці ДФС визначено завдання та обов`язки, права, відповідальність та взаємовідносини (зв`язки) за посадою старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного посту «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС, з якою обвинувачений ознайомлений 01.03.2016 року (т.1 а.с.101-106).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що він є військовослужбовцем та проходить службу у Військовій службі правопорядку - ІНФОРМАЦІЯ_3 загальному відділі військової служби правопорядку. Того дня, він був вихідним. У районі Червоного мосту, до нього з ОСОБА_17 підійшли працівники СБУ та запросили побути понятими у проведенні слідчих дій щодо фіксації отримання неправомірної вигоди працівником митниці. На що вони погодилися. ОСОБА_16 повідомив, що вони є військовослужбовцями та про місце проходження служби. Потім пішли до приміщення СБУ. У кабінеті був чоловік, який повинен передати хабар. Працівник СБУ зробив ксерокопію 300 доларів США, переписали номери купюр, вручили кошти ОСОБА_18 та склали протокол, який засвідчили своїми підписами. Після чого поїхали і чекали на телефонний дзвінок біля магазину «Союз». Після того як надійшов дзвінок підійшли до входу у МакДональдс, де в їхній присутності, у обвинуваченого було вилучено 300 доларів США, номера купюр яких співпадали з номерами купюр, які вручались ОСОБА_19 . Також у ОСОБА_4 були вилучені ключі, гроші, документи, телефон і білий порошок у фользі. Обвинувачений повідомив, що він комусь, через свого товариша, позичав 300 доларів США, а тому чоловік їх повернув. На місці опечатали вилучені речі, засвідчили підписами. У подальшому, в приміщенні обласної прокуратури було складено протокол обшуку, який також засвідчили підписами.
Аналогічні покази надав в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 . Доповнивши їх тим, що у нього безпосередньо працівники СБУ не запитували про місце роботи.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду показав, що він з ОСОБА_4 знайомий з вересня 2016 року. Він придбав автомобіль «OPEL Frontera», синього кольору, на швейцарскій реєстрації. Перед цим, в серпні з`явились проблеми щодо законності перебування транспортного засобу на території України і його познайомили з працівником митниці ОСОБА_20 . Він просив його проконсультувати з даного питання, який повідомив що за це може бути штраф. Зазначив, що ОСОБА_21 не серйозний, любить пиячити, а тому він розірвав з ним будь-які стосунки. В наступному товариш ОСОБА_22 познайомив його з ОСОБА_23 . Вони домовились 8-9 вересня 2016 року зустрітися біля ОСОБА_24 . Під час зустрічі ОСОБА_25 пообіцяв допомогти йому за 300 доларів США. Сказав, що 11 вересня 2016 року йому потрібно зустрітися з людиною, яка допоможе. Зазначив, що у встановлений день на виїзді з міста Ріпки він зустрівся з невідомим чоловіком, який повідомив, що йому потрібно їхати до митного посту ОСОБА_26 . Вказав, що вони разом перетнули державний кордон України з Республікою Білорусь. У нейтральній зоні до них в автомобіль підсів громадянин Білорусії. Займався оформленням документів ОСОБА_27 . 13.09.2016 року в обід він подзвонив ОСОБА_25 , щоб зустрітись та передати гроші. Він звернувся в СБУ, а потім працівники СБУ в присутності понятих передали йому гроші. Зробили їх ксерокопію, звірку грошей і він поїхав на зустріч до кафе «Макдональдс». Зустрілись, поспілкувались, він віддав гроші і вони розійшлись. Вказав, що він не пам`ятає чи звертався до СБУ з приводу хабара, до знайомства з ОСОБА_4 . На зустріч з ОСОБА_4 він ходив з пристроєм для відеозапису, яку надали йому співробітники СБУ.
Під час повторного допиту ОСОБА_8 доповнив, що із ОСОБА_12 не був знайомий. ОСОБА_4 назвав день та час зустрічі із ОСОБА_12 . Вказав, що весь час був у автомобілі, у його присутності документи про зміну режиму атомобіля не оформлювались. Коштів не платив ні ОСОБА_15 , ні білорусу, оскільки обвинувачений з ними домовлявся. ОСОБА_15 забрав всі документи та пішов оформляти, а він весь час був у автомобілі.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що раніше працював разом з обвинуваченим, наразі є працівником іноземної фірми, яка займається ввезенням транспортних засобів. Зазначив, що у вересні 2016 року до нього звернувся ОСОБА_28 з приводу допомоги його знайомим у зміні режиму ввезення автомобіля «OPEL Frontera» на територію України. ОСОБА_15 сказав ОСОБА_4 , що режим ввезення можна змінити, якщо власник автомобіля виїде як резидент України, а в`їде на територію України будь-який інший чоловік, нерезидент. При цьому, іноземець повинен мати довіреність або від власника транспортного засобу, якщо воно зареєстровано на нього, або від фірми, якщо воно зареєстровано на неї. У цьому разі після здійснення митного оформлення автомобіля нерезидентом в режимі тимчасового ввезення, автомобілем можна користуватися на території України - один рік, а громадянином України - в режимі «транзит» лише 10 днів. З обвинуваченим домовилися про те, що білорусу і йому потрібно заплатити по 100 доларів. За 2 дні до того, як вони в`їхали на кордон, ОСОБА_25 дав йому 200 доларів. ОСОБА_4 повідомив, що здіснити митне оформлення необхідно на імя ОСОБА_13 та повідомив про місце їх зустрічі на заправці «ОККО» на виїзді з м.Чернігова. 9 вересня 2016 року зустрівся за час до в`їзду на митницю з власником транспортного засобу « ОСОБА_29 » ОСОБА_30 . На заправці «ОККО» і дізнався, що він збирається розібрати автомобіль. Потім вони з дружиною виїхали на нейтральну територію, куди приїхав громадянин Білорусії, який згодом і завіз транспортний засіб. Власник автомобіля дістав чистий бланк довіреності, у який були занесені дані громадянина Білорусії. Після цього, вони перетнули митний кордон та в`їхали на територію України. За кермом був власник автомобіля. ОСОБА_4 під час в`їзду автомобіля, чергував на зміні та безпосередньо здійснював митне оформлення ввезеного автомобіля. Повідомив, що він надавав обвинуваченому необхідні документи для митного оформлення, при цьому пасажири з автомобіля не виходили. До цього, жодного разу із ОСОБА_14 він не зустрічався, останньому не телефонував.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується й іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні:
- рапортом начальника 4 сектору відділу БКОЗ УСБ України в Чернігівській області ОСОБА_31 від 09.09.2016 року у якому зазначено, що 09.09.2016 року під час бесіди ОСОБА_8 з ОСОБА_4 останній зазначив, що за окрему грошову винагороду у сумі 300 доларів США може вирішити питання щодо внесення до автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» інформації про іншого власника транспортного засобу з метою уникнення ситуацій щодо складання у майбутньому у відношенні ОСОБА_8 співробітниками митниця адміністративного протоколу за ч.1 ст.470 МК України (т.1 а.с.81);
- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 09.09.2016 року, відповідно до якого 09 вересня 2016 року в приміщенні кафе «Стрижень» (м. Чернігів, вул. Волонтерів, 7), в період з 14 год. 45 хв. 49 сек. по 15 год. 01 хв. 29 сек. зафіксовано зустріч ОСОБА_8 із співробітником Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_4 з метою одержання останнім неправомірної вигоди в сумі 300 доларів США за вчинення в інтересах ОСОБА_8 дій з використанням наданої влади та службового становища, а саме за сприяння у вирішенні питання про внесення до автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» інформації про іншого власника транспортного засобу (громадянина Республіки Білорусь) з метою уникнення ситуацій щодо складання у майбутньому у відношенні ОСОБА_8 робітниками Чернігівської митниці ДФС адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 470 Митного кодексу України за перевищення строку доставки автомобіля «OPEL Frontera», д.н. НОМЕР_2 , який перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (т.1 а.с.139);
- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 14.09.2016 року, згідно якого зафіксовано події 09.09.2016 року та 13.09.2016 року, а саме: 09.09.2016 року зустріч ОСОБА_8 та ОСОБА_4 біля кафе «Заїмка» по вул.Г.Чорнобиля у м.Чернігові; 13.09.2016 року зустріч ОСОБА_8 та ОСОБА_4 на території кафе «Макдональдс», у ході якої ОСОБА_8 дістав із кишені гаманець та передав ОСОБА_4 грошові кошти (т.1 а.с. 140);
- протоколом огляду документів від 24.10.2016 року та оглянутими в судовому засіданні відео та аудіо записами розмови, відповідно до яких зафіксовано зустріч ОСОБА_4 з ОСОБА_8 09.09.2016 року, що відбулась у приміщенні кафе «Стрижень» (т.1 а.с.141-142);
- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 12.09.2016 року, згідно якого зафіксована зустріч 11.09.2016 року ОСОБА_8 з чоловіком на ім`я ОСОБА_32 біля заправочної станції, зустріч ОСОБА_8 з чоловіком на ім`я ОСОБА_32 та невідомою жінкою біля кафе «Лісовичок» перед пунктом пропуску через державний кордон України «Нові Яриловичі», а також їх перетин державного кордону України через пункт пропуску «Нові Яриловичі», на нейтральній території зафіксована зустріч, розмова з громадянином р.Білорусь та виїзд з пункту пропуску через державний кордон України « ОСОБА_26 » (т.1 а.с.145-146);
- протоколом огляду документів від 24.10.2016 року та оглянутими в судовому засіданні відео та аудіо записами, відповідно до яких зафіксовано зустріч ОСОБА_8 біля автозаправочної станції «ВОГ», також біля кафе «Лісовичок», а також зафіксовано як ОСОБА_8 разом з чоловіком на ім`я ОСОБА_32 та невідомою жінкою перетинають державний кордон та обговорюють наявність документів на автомобіль. Також перетин ОСОБА_8 з невідомим чоловіком на ім`я ОСОБА_32 та невідомою жінкою державного кордону України з Білорусією, а також зафіксовано виїзд ОСОБА_8 та вищевказаних громадян через державний кордон України (т.1 а.с.147-148);
- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 14.09.2016 року, протоколом огляду документів від 24.10.2016 року та оглянутими в судовому засіданні відео та аудіо записами, відповідно до яких зафіксована 13.09.2016 року зустріч ОСОБА_8 з співробітником Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_4 в ресторані «МакДональдс» по проспекту Перемоги, м. Чернігів, під час отримання останнім неправомірної вигоди у сумі 300 доларів США за вчинення в інтересах ОСОБА_8 дій з використанням наданої влади та службового становища (т.1 а.с. 151-153);
- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 14.09.2016 року, згідно якого встановлено та зафіксовано, що 13.09.2016 року ОСОБА_8 у присутності понятих були вручені кошти у сумі 300 доларів США для подальшого використання щодо підтвердження фактичних даних про одержання неправомірної вигоди співробітником Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_4 , а також те, що 13.09.2016 року біля ресторану «МакДональдс» по проспекту Перемоги в м. Чернігові ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 кошти в сумі 300 доларів США., і 13.09.2016 року був затриманий під час передачі грошей ОСОБА_8 (т.1 а.с. 156);
- протоколом про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 14.09.2016 року, протоколом огляду документів від 24 жовтня 2016 року, оглянутими в судовому засіданні аудіо записами, згідно якого фіксувались телефонні розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 з приводу зустрічі у кафе біля р.Стрижень, біля кафе «Макдональдс», а також розмова у ході якої ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про зустріч останнього на атозаправочній станції «ОККО» з чоловіком на імя ОСОБА_32 (т.1 а.с.158-160);
- протоколом огляду та повернення грошових коштів від 13 вересня 2016 року, відповідно до якого грошові кошти в розмірі 300 доларів США, в присутності ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , після їх огляду повернуті громадянину ОСОБА_8 для подальшого використання щодо підтвердження фактичних даних про надання неправомірної вигоди співробітнику Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_4 (т.1 а.с. 168);
- протоколом обшуку від 13.09.2016 року, проведеного в присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , та оглянутим в судовому засіданні відеозапису до нього, згідно якого ОСОБА_4 добровільно видав кошти в сумі 1 купюра номіналом 50 доларів США, 1 купюра номіналом 100 доларів США, 5 купюр номіналом 500 грн., 3 купюри номіналом 100 доларів США з серійними номерами КК 28920140 С К11, КВ 72188242 GВ2, КВ 80434208 J В2 (т.1 а.с. 169-171);
- протоколом огляду предметів від 20.09.2016 року (т.1 а.с.177-178), відповідно до якого під час огляду грошових коштів встановлено співпадіння трьох серійних номерів купюр номіналом 100 доларів США, які отримані були від ОСОБА_8 для подальшої передачі в якості неправомірної вигоди ОСОБА_4 ;
- випискою із медичної карти амбулаторного хворого №2894, відповідно до якої 13.09.2016 року ОСОБА_4 перебував у стані наркотичного сп`яніння (т.1 а.с.228).
Також, відповідно до оглянутих в судовому засіданні речових доказів - грошових коштів трьох купюр номіналом 100 доларів США з серійними номерами КК 28920140 С К11, КВ 72188242 GВ2, КВ 80434208 J В2 було встановлено співпадіння з серійними номерами купюр грошових коштів вилучених у обвинуваченого, згідно протоколу обшуку від 13.09.2016 року.
Порушень норм КПК України, які відповідно до ст. 86, 87 КПК України тягнуть за собою недопустимість зазначених доказів, в суді не встановлено.
Оцінюючи вищевказані досліджені судом докази по кримінальному провадженню, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
У судовому засіданні, за клопотанням сторони захисту, був допитаний як свідок ОСОБА_33 , який показав, що знайомий з обвинуваченим, працював разом з ним до 2012 року. Про випадок, що стався з ним дізнався із засобів масової інформації. Про особу ОСОБА_8 зазначає, що особисто з ним не знайомий, але в 2013 році він звертався до нього з приводу того, щоб пропустити автомобіль через митний кордон по довідкам СТО, тобто авто знаходилось на ремонті. Крім того, ОСОБА_8 пропонував винагороду за це, але яка то була сума він не пам`ятає. ОСОБА_8 також запитував з ким можливо вирішити дане питання, але він сказав, що нічим йому не зможе допомогти та запропонував звернутися офіційно до митниці. Вказує, що у нього виник сумнів щодо дійсності документів, наданих ОСОБА_8 , оскільки була відсутня заява про пропуск строку перебування транспортного засобу на території України, відсутня акредитація. Зазначає, що йому не відомо того факту, що ОСОБА_8 звертався до правоохоронних органів з приводу вимагання з нього 300 доларів США. Після відмови ОСОБА_8 останній до нього більше не звертався і вони не зустрічалися. В 2012 році він перевівся в м. Славутич і з обвинуваченим більше не спілкувався, навіть не мав його номера телефону.
Однак, суд критично ставиться до показання свідка ОСОБА_33 , оскільки вказані обставини не стосуються висунутого обвинувачення.
Що стосується доводів сторони захисту про недопустимість доказів, як протоколу обшуку від 13.09.2016 року та послідуючих письмових доказів з огляду на те, що під час проведення відповідних слідчих дій в якості понятих брали участь військовослужбовці військової служби правопорядку, яка є правоохоронним органом, що прямо заборонено нормами КПК України, спростовуються наступним.
Абзацами другим і третім ч.7 ст.223 КПК України передбачено, що обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії. Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.
Частиною 1 ст.1 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», зокрема передбачено, що військова служба правопорядку у Збройних Силах України - спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання злочинам, іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України.
Відтак, встановлена кримінальним процесуальним законодавством заборона працівниками правоохоронних органів брати участь в якості понятих під час проведення слідчих дій, не поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України.
Невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, суд вважає засобом захисту з метою уникнути відповідальності або пом`якшити свою участь за скоєнні злочину та дає критичну оцінку показанням обвинуваченого у судовому засіданні, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів, досліджених судом.
Посилання сторони захисту про необґрунтовану кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 368 КК України, про провокацію і незаконні дії з боку правоохоронних органів не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хабарництво» № 5 від 26.04.2002 року передбачено, що відповідальність за одержання хабара настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу. Одержання службовою особою незаконної винагороди від підлеглих чи підконтрольних осіб за протегування чи потурання, за вирішення на їх користь питань, які входять до її компетенції, також слід розцінювати як одержання хабара.
Таким чином, суд вважає доведеною повністю винуватість ОСОБА_4 в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, а його дії кваліфікуються за ч.1 ст.368 КК України.
Призначаючи покарання суд, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані наркотичного сп`яніння.
Суд враховує, що обвинувачений не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, 2010 року народження, за останнім місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Також судом враховується вік обвинуваченого, матеріальне становище та стан його здоров`я.
Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого зокрема, його відношення до скоєного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, що обтяжує його покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст. 368 КК України у виді штрафу з позбавленням права обіймати посади у органах державної влади.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , до якого застосовано запобіжний захід у виді застави, закінчився 11.11.2016 року. Під час судового розгляду ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався. Підстави для його обрання - відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 661,55 грн не підлягають відшкодуванню, оскільки стороною обвинувачення документально не підтвердженні та вказані витрати виходять за межі висунутого обвинувачення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
Засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18 700 (вісімнадцять тисяч сімсот) грн, з позбавленням права обіймати посади у органах державної влади строком на один рік.
- компакт-диск «МАГР» №2526 від 09.09.2016 року, компакт диск «МАГР» №2527 від 09.09.2016 року, компакт-диск «МАГР» №2528 від 09.09.2016 року, компакт-диск «МАГР» №2529 від 09.09.2016 року - залишити у матеріалах кримінального провадження;
- грошові кошти в сумі 300 доларів США, які передані на зберігання до Чернігівського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України - повернути власнику;
- грошові кошти в сумі 150 доларів США та 2 500 грн. які передані на зберігання до Чернігівського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України - повернути власнику ОСОБА_4
- мобільний телефон Lenovo P70-A IMEI 1: НОМЕР_3 та IMEI 2: НОМЕР_4 та сім-картки мобільного зв`язку, які містяться у даному телефоні, а саме : оператора «Водафон» номер карти - НОМЕР_5 та «Київстар» номер картки НОМЕР_6 (позначення зверху), НОМЕР_7 (позначення знизу) повернути власнику ОСОБА_4
- копію доручення № 02/08/2016 від 01.08.2016 року та технічного паспорту - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новозаводський районний суд м.Чернігова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1