Справа № 459/87/18
Провадження № 1-кп/459/109/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження № 0000428 від 14.03.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда Львівської області, українця, громадянина України, з середньо освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

11.10.2007 р. вироком Червоноградського міського суду Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці;

03.02.2011 р. вироком цього ж суду за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, з угодою про примирення від 26.12.2017 року, -
В С Т А Н О В И В :
09.01.2018 р. до Червоноградського міського суду Львівської області від Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, внесеного до ЄРДР 14.03.2017 р. за № 0000428.

Також прокуратурою скеровано на затвердження суду угоду про примирення між обвинуваченим та представником потерпілого, що укладена 26.12.2017 р. під час досудового слідства.

Сторони кримінального провадження в судовому засіданні просять її затвердити.

Прокурор пославшись на відповідність угоди вимогам КПК України, вказав, про відсутність підстав у відмові в затвердженні угоди про примирення.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження та їх пояснення, вивчивши обвинувальний акт, угоду про примирення, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

На думку суду, укладена угода про примирення не може бути затверджена, оскільки, така суперечить вимогам КК України, виходячи з наступних підстав.

Згідно змісту обвинувального акту та угоди про примирення, обвинуваченому ОСОБА_5 ставиться у вину те,що він 14.03.2017 р. у період часу з 01:58 год. до 03:08 год. з метою особистого збагачення, діючи повторно, вступив у попередню змову із невстановленою слідством особою, спрямовану на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний задум, діючи в групі із невстановленою особою з метою викрадення чужого майна задля власного збагачення шляхом вільного доступу ввійшли у приміщенні відділення «Універсальне» ПАТ КБ «Приватбанк», що у м. Червонограді на вул. Шептицького, 1-а, де пошкодивши кріплення та електричний кабель живлення банківського терміналу самообслуговування № TS204339 вартістю 35 000 грн., використовуючи власну фізичну силу з метою крадіжки намагалися винести його з приміщення банку, однак з причин, що не залежали від їхньої волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.

Такі дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто як злочин, що передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

З вище зазначеної фабули обвинувачення випливає, що злочинний умисел був спрямований на викрадення банківського терміналу самообслуговування, балансова вартість якого становила 35 000 грн.

В силу припису п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягає доказуванню розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у перед останньому абзаці п. 27 постанови від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», коли умисел винного щодо розміру мав неконкретизований характер, вчинене слід кваліфікувати залежно від розміру фактично викраденого майна.

У сформульованій кваліфікації діяння ОСОБА_5 залишено поза увагою той факт, що банківський термінал самообслуговування являє собою цінність в першу чергу через наявності у ньому грошових коштів. Тому є обґрунтована ймовірність, що посягання було спрямоване на крадіжку саме таких коштів, а не самого терміналу, що не відноситься до майна загального (побутового) обороту.

Відтак розмір шкоди має обраховуватися не лише його вартістю, а й сумою коштів, що була у ньому на момент події. Оскільки шкода у такий спосіб не встановлена стороною обвинувачення, то передчасно говорити про правильність кваліфікації інкримінованого діяння.

Поряд з цим, спосіб вчинення кримінального правопорушення за правилами п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України також підлягає доказуванню. Зі сформульованого звинувачення не зрозуміло яким чином обвинувачений потрапив у приміщення, де розташоване відділення банку; не ясно чи був це законний вхід чи незаконне проникнення; не встановлено спосіб входження до останнього (відкрито чи із застосуванням засобів подолання перешкод; шляхом обману тощо).

Вказані обставини підлягають перевірці судом при постановленні рішення, тому що наявність чи відсутність відповідної кваліфікуючої ознаки може потягти за собою іншу кваліфікацію дій обвинуваченого та інші правові наслідки. Суд позбавлений можливості перевірити та встановити дані обставини при розгляді питання в підготовчому судовому засіданні про затвердження угоди про примирення.
Виходячи з наведених вище обставин, суд прийшов до висновку, що в затвердженні угоди про примирення слід відмовити, а кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 314, 372, 474 КПК України , суд, -
у х в а л и в :
Відмовити в затвердженні угоди про примирення від 26 грудня 2017 року, що укладена у кримінальному провадженні № 0000428 від 14.03.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 .

Повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1