18.01.2018 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №533/1120/17
Провадження №1-кп/533/4/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2018 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000263, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09.09.2017 року щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, освіта неповна середня, не одружений, громадянин України, інвалід ІІ групи, раніше не судимий,
у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 , у кримінальному проваджені №0000263, у зв`язку із вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Клопотання обгрунтоване наступним.
У ході проведеного досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 01.09.2017 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_5 із корисних спонукань з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов на територію колишнього МГП «Борисфен», що знаходиться за адресою: вул.Пархоменка, 17, сел.Нова Галещина, Козельщинського району, Полтавської області, де на одному з примішень помітив металеві двері. У ОСОБА_5 , виник умисел на заволодіння чужим майном, а саме металевими дверима.
Завгородні впевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони власника та інших осіб, умисно, таємно з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, застосувавши фізичну силу, з приміщення колишньої пекарні, яке належить ОСОБА_6 , демонтував металеві двері, вартістю згідно висновку експерта з оцінки майна у сумі 803 гривні.
З викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Зазначеними умисними діями ОСОБА_5 , заподіяв потерпілій ОСОБА_6 , майнову шкоду на загальну суму 803 грн.
Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.
Посилаючись на те, що суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_5 в стані неосудності, слідчий, за погодженням із прокурором, просить застосувати до нього примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
У судове засідання ОСОБА_5 не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив.
У судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, але направила телефонограму про розгляд справи без її участі.

Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 .
Захисник особи щодо якого ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру - адвокат ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання в частині застосувати до ОСОБА_5 примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки вважає, що необхідно застосувати до ОСОБА_5 примусового заходу медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема:
-протоколом огляду місця події від 09.09.2017 року, згідно якого вбачається, що об`єктом огляду є територію колишнього МГП «Борисфен». Під час огляду приміщення було виявлено відсутність металевих дверей;
-протоколом огляду від 11.09.2017 року, згідно якого вбачається, що об`єктом огляду є металеві двері, які добровільно видані свідком ОСОБА_7 ;
-висновком експерта з оцінки майна, згідно якого вбачається, що станом на 01.09.2017 року вартість металевих дверей з врахуванням зносу складає 803 грн.;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання та довідкою до протоколу, згідно яких вбачається, що свідок ОСОБА_7 з чотирьох фотознімків, які йому були надані для впізнання, впізнав на фотознімку під № 2 особу у якої він придбав металеві двері, а саме ОСОБА_5 ;

- постановою про визнання і приєднання до кримінального провадження речового доказу, згідно якої вбачається, що металеві двері викрадені у потерпілої ОСОБА_6 визнано як речовий доказ у кримінальному провадженні та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 ;

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 420 від 26.09.2017 року, встановлено, що ОСОБА_5 в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння та на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії параноїчної форми з стійким дефектом особистості ускладненого синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю. Наявне психічне захворювання позбавляло ОСОБА_5 усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння та позбавляє керувати ними на даний час. У зв`язку з наявними психічним захворюванням ОСОБА_5 не здатний правильно усвідомлювати факти подій, що мають значення по справі. ОСОБА_5 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України, а отже не може постати перед судом та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Суд не приймає до уваги протоколом проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_3 щодо обставини вчинення злочину, оскільки як вбачається із висновку судово-психіатричного експерта ОСОБА_5 не здатний правильно усвідомлювати факти подій, що мають значення по справі.
Отже, сукупність вищенаведених доказів підтверджує наявність в діях ОСОБА_5 , ознак суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, що підтверджується відповідними доказами по кримінальному провадженні.
Проаналізувавши наведені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 , в момент вчинення суспільно - небезпечного діяння знаходився в стані неосудності, в якому перебуває на даний час, та вказане клопоатння підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст.92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
У відповідності до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно до ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру, зокрема, госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом;
Відповідно до ч.3 ст.94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.
Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК ) - висновку судово-медичної експертизи.
Так, згідно з п.5 Висновку ОСОБА_5 , підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України. Перед судом постати не може. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Судом встановлено, що на даний час ОСОБА_5 , страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії параноїчної форми з стійким дефектом особистості ускладненого синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю.
Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_5 , примусових заходів медичного характеру, може спричинити серйозну загрозу спричинення безпосередньо неминучої шкоди цій особі або іншим особам.
Відповідно до ч.2 ст.512 КПК України, судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речового доказу необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 19, 92 - 94 КК України, ст.ст.508, 512, 513, 516 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вчинив суспільно - небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.185 КК України - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Речові докази: металеві двері - повернути власнику ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію ухвали направити потерпілій ОСОБА_6 та ОСОБА_5 для відому та ознайомлення.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити прокурору та захиснику.
Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя