Справа № 180/373/18
УХВАЛА
підготовчого судового засідання
11 квітня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м.Марганець обвинувальний акт з матеріалами у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28 лютого 2018 року до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області надійшов вищезазначений обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 .

Ухвалою від 05 березня 2018 року кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні, під час якого прокурор висловила думку, що обвинувальний акт складено у відповідності з вимогами ст.291 КПК України і його слід призначити до судового розгляду.

Потерпілі не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Заяв та клопотань від них не надходило, цивільні позови не заявлено.

Обвинувачений ОСОБА_6 заявив про необхідність повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що викладені в ньому обставини кримінальних правопорушень не відповідають дійсності.

Захисник ОСОБА_7 підтримав клопотання обвинуваченого та зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а саме: обвинувальний акт не містить відомостей про особу захисника, а також не містить відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема:

- закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

- повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

- направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

- призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та інші.

На думку захисника, прокурором при складанні акту не дотримано вимог ст.291 КПК України, а саме: обвинувальний акт не містить відомостей про особу захисника, а також не містить відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Однак, як вбачається з даної статті, обвинувальний акт не повинен містити вказані захисником відомості.

Стосовно зауважень обвинуваченого ОСОБА_6 про невідповідність фактичних обставин кримінальних правопорушень тим обставинам, що викладені в обвинувальному акті, то суд зазначає, що об`єктивне з`ясування обставин кримінального правопорушення, дослідження та оцінка доказів є завданням судового розгляду. В підготовчому судовому засіданні суд не з`ясовує обставини кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в ході підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акту прокурору чи направлення його до відповідного суду для визначення підсудності, суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд, який проводити у відкритому судовому засіданні в залі суду з викликом сторін кримінального провадження.

Враховуючи положення ч.5 ст.314, ст.314-1 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжких злочинів, нижня межа санкції яких не перевищує п`яти років позбавлення волі, суд вважає за необхідне доручити органу пробації підготувати досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Також, в підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтувала тим, що 15 квітня 2018 року закінчується строк дії такого, і ризики, визначені ст.177 КПК України, які були взяті до уваги слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , нікуди не зникли, а саме: обвинувачений може спробувати ухилитися від суду, впливати на свідків, потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку з боку обвинуваченого.
Захисником ОСОБА_7 через канцелярію суду подано клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Клопотання обґрунтовано тим, що ризики відповідно до ст.177 КПК України щодо ОСОБА_6 відсутні або низькі: обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, має на утриманні непрацездатних батьків, дитину, тобто немає жодних підстав стверджувати про наявність ризику переховування ОСОБА_6 від правосуддя; усі речові докази та документи по справі зібрані, отже відсутні ризики знищення доказів; жодних підстав передбачати незаконний вплив на свідків, або інше перешкоджання кримінальному провадженню немає.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника та заперечував проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Повідомив, що у нього на утриманні є мати-пенсіонерка та син, 2007 року народження. Перебуваючи під домашнім арештом, він зможе працювати та допомагати своїй матері та дитині.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували проти зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 . ОСОБА_5 повідомила суду, що обвинувачений декілька разів телефонував їй і пропонував помиритися.

Прокурор категорично заперечувала проти зміни запобіжного заходу. Зазначила, що зважаючи на повідомлення потерпілої ОСОБА_5 про тиск на неї з боку обвинуваченого, можна допустити, що він, перебуваючи під домашнім арештом, може впливати і на свідків.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до такого.

Стаття 315 КПК України передбачає, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2018 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 квітня 2017 року. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, вчинив новий злочин, маючи непогашену та не зняту судимість, тому наявні ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування або суду, впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також, ОСОБА_6 не має захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою.

На даний час суду не надано доказів того, що ризики, на яких наголошував прокурор, та які були враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні або зменшилися. ОСОБА_6 вину свою не визнає, а кримінальне провадження на даний час не розглянуто, свідки обвинувачення та потерпілі не допитані.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 , опинившись на волі, може перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, і на це вказують такі обставини: характер протиправних, в тому числі насильницьких дій, в яких він обвинувачується; мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину, відтак наявний ризик його можливого впливу на очевидців подій, зокрема потерпілих, свідків. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання судом винуватим, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

На думку суду, вказані обставини з огляду на інтереси суспільства, потребують продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.

Також, суд приймає до уваги, що обвинувачений офіційно не працював до обрання до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не має постійних джерел доходу. Суду не надано доказів того, що його рідні погоджуються та мають матеріальну можливість утримувати його під час перебування під цілодобовим домашнім арештом.

Також, сам обвинувачений в судовому засіданні повідомив, що його матір ОСОБА_8 проживає за адресою АДРЕСА_1 , є пенсіонеркою та отримує пенсію, і що у нього є ще рідні брат та сестра. Син проживає не з ним, а зі своєю матір`ю. Він лише допомагає їй грошима.

З обвинувального акту вбачається, що фактично ОСОБА_6 проживав за адресою АДРЕСА_2 , тобто окремо від своєї матері.

Отже, ОСОБА_6 та його захисником не надано доказів того, що мати-пенсіонерка та дитина потребують допомоги саме з боку обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не здатно забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 . Тому суд не вбачає підстав для зміни раніше обраної для нього міри запобіжного заходу, і приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.291, 314-316, 315, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
1. В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

2. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, призначити до розгляду о 10 годині 30 хвилин 16 травня 2018 року.
Судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні в залі Марганецького міського суду (м.Марганець, вул.Єдності, 72-а) за участю прокурора, потерпілих, обвинуваченого та його захисника.

3. Доручити Томаківському районному відділу з питань пробації Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України скласти досудову доповідь у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудову доповідь надати до 20.04.2018 року.

4. В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

5. Клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістдесят) діб до 09 червня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1