15.03.2018 Справа № 756/2766/18
Унікальний №756/2766/18
Провадження №1-кп/756/723/18
В И Р О К
Іменем України
15 березня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у останнього разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами (матеріали відносно яких виділені в інше кримінальне провадження), виник спільний умисел, направлений на викрадення людини, а саме ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб із заподіянням йому фізичних страждань.
У подальшому, ОСОБА_3 19 січня 2018 року у першій половині дня із невстановленими досудовим розслідуванням особами, прибули на місце зустрічі, де розмістились у транспортному засобі «Фольксваген Т-5» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого вирушили до Оболонського району міста Києва.
Прибувши за адресою: м. Київ, пр.-т С. Бандери, 16, неподалік від ТРЦ «Макрос» останні припаркували транспортний засіб та очікували на ОСОБА_5 з метою здійснення його викрадення.
В подальшому реалізовуючи спільний умисел, направлений на викрадення людини за попередньою змовою групою осіб із заподіянням йому фізичних страждань, ОСОБА_3 разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, побачивши неподалік зупинки громадського транспорту поблизу ТРЦ «Макрос» ОСОБА_5 , вибігли з транспортного засобу «Фольксваген Т-5» чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , та підбігли до ОСОБА_5 , при цьому застосовуючи заздалегідь підготований газовий балон «Терен 4-М» почали наносити останньому хаотично удари руками по тілу.
В цей час, ОСОБА_5 почав чинити опір нападникам, а саме почав пручатись та ухопившись руками, після падіння від удару на землю, навколо стовпа намагався унеможливити затягування його до транспортного засобу.
Продовжуючи реалізувати спільний умисел ОСОБА_3 разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, подолавши опір ОСОБА_5 , силоміць помістили останнього до транспортного засобу, де останній був позбавлений можливості його залишити.
Перебуваючи у транспортному засобі «Фольксваген Т-5» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , на голову ОСОБА_5 було надягнуто чорну шапку з метою запобігти можливості останньому запам`ятати шлях, яким його будуть везти та на руки одягли спец засіб «кайданки».
У подальшому, автомобіль із ОСОБА_5 та особами, які його незаконно викрали рушив у невідомому напрямку, чим самим було реалізовано спільний умисел, направлений на викрадення людини, за попередньою змовою групою осіб що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 146 КК України, які виразилися у викраденні людини, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань.
28 лютого 2018 року між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та зобов`язується співпрацювати з правоохоронними органами та сплатити в разі наявності процесуальні витрати.
Сторони узгодили покарання, з урахування обставин, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання, за ч. 2 ст. 146 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити від відбування основного покарання зі встановленням іспитового строку на 1 рік з покладенням обовязків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Обвинувачений, якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, дав згоду на його призначення.
Також, безпосередньо з`ясовано думку потерпілого та його представника з приводу можливості затвердження угоди про визнання винуватості, які не заперечували проти її затвердження.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В ст. ст. 470, 472 КПК України визначені обставини, що враховуються прокурором при укладенні угоди про визнання винуватості та основні вимоги до змісту.
Згідно вимог ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку учасників кримінального провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого ОСОБА_3 , що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадах, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про визнання винуватості, визнати останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 2 ст. 146 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Вирішуючи питання про речові докази, суд керується правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 368, 371-374, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 лютого 2018 року між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: мобільний телефон макрки «Айфон - 5» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_2 , шнурки 2 шт., навушники повернути за належністю ОСОБА_3 .
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
1) обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угод; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі відсутності апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Протягом строку апеляційного оскарження матеріали кримінального провадження ніким не можуть бути витребувані із суду. У цей строк суд зобов`язаний надати учасникам судового провадження за їх клопотанням можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1