Провадження №11-кп/772/1341/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 14.07.2016, за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, на підставі ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі з 18.06.2015 по 15.08.2016, -
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.
Мотивуючи прийняте рішення суд вказав, що ОСОБА_7 не довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.
В апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали суду через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та задоволення подання про умовно-дострокове звільнення. Апеляційна скарга мотивована тим, що відмовляючи в умовно-достроковому звільненні суд не врахував, що в нього не має дисциплінарних стягнень, працює на виробництві, має одне заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляції засудженого вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Висновки суду про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є обґрунтованими.
Відповідно до ст. 81 КК України умовою для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Встановлюючи підстави застосування ст. 81 КК України, суд, зокрема, з`ясував наступні обставини:
- засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризується посередньо, режим утримання не порушує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався, що вбачається з характеристик на засудженого від 15.09.2016, 20.11.2016;
- участь в програмах диференційованого виховного впливу не приймає з власних переконань. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне;
- під дію ст. 82 КВК України підпадав по відбуттю строку покарання. Комісією установи прийнято рішення, що засуджений не став на шлях виправлення, тому відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.
Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 в тій частині, що суд не врахував, що в нього не має дисциплінарних стягнень, працює на виробництві, має одне заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці, дисциплінарні стягнення погашені, через що до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення не знаходять свого підтвердження та дають підставу суду вважати, що ОСОБА_7 не довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.
На підставі викладеного, підстав для скасування ухвали суду за наведеними в апеляційній скарзі мотивами немає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Судді:
Згідно з оригіналом: