Справа № 130/2975/15-к
Провадження №11-кп/772/759/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза № 0000843 від 30 вересня 2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 6 березня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 5.07.2012 Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком 4 роки та 8 місяців, 17.02.2015 звільненого умовно-достроково на 2 роки 3 місяці 9 днів, судимість не погашена,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Тиврівського районного суду від 5.07.2012 за ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України та призначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці.
Обрано обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід до набрання цим вироком суду законної сили у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обраховувати з 6.03.2017 з моменту взяття його під варту.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 перебування під вартою з 6.03.2017, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до набуття вироком законної сили, а також зараховано в строк покарання з розрахунку один день строку перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи з 9.12.2016 по 29.12.2016 включно за два дні позбавлення волі.
Вирішено питання з речовими доказами.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , однак судове рішення щодо них не оскаржувалось.
Судом визнано доведеним вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення за наступних обставин.

27.09.2015 близько 21 години, обвинувачений ОСОБА_10 спільно зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ще трьома знайомими, які не є місцевими мешканцями, проїжджали на автомобілі «Opel Veсtra» через м. Жмеринка. Зупинившись біля вул.Тичини, ОСОБА_11 вийшов з автомобіля та заблукав. З метою відшукати свого товариша, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 пішли по вул.Тичини та зустріли незнайомого хлопця, яким виявився ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого попросили показати місцевість, на що той погодився. Рухаючись слідом за ОСОБА_12 , на стежці, що проходить вздовж залізничної колії, ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, з метою незаконного збагачення, з корисливих спонукань, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, завдав удару по ногам, внаслідок чого хлопець впав на землю. В цей час ОСОБА_10 , маючи на меті незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, продовжив дії ОСОБА_7 та завдав декілька ударів по тілу ОСОБА_12 , внаслідок чого умисно відкрито заволоділи мобільним телефоном останнього «Samsung Monte GT-C3200» IMEI НОМЕР_1 . Відповідно до оцінюючої довідки, виданої ПП ОСОБА_13 , вартість вказаного телефону станом на 27.09.2015 становить 250 гривень. Заволодівши вказаним майном ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , покинули місце вчинення злочину, викраденим майном в подальшому розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 250 гривень.
28.09.2015 близько 23.00 год. ОСОБА_7 із з своїм знайомим ОСОБА_9 на автомобілі «Opel Veсtra» д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні останнього приїхали з м. Гнівань Тиврівського району у м. Жмеринка з метою протиправного заволодіння чужим майном. 29.09.2015 близько 01.20 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проїжджаючи по вул. Київська м. Жмеринка в районі автопарку, вони побачили перехожого незнайомого хлопця, якого вирішили пограбувати. Припаркувавши свій автомобіль на узбіччі, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 пішли слідом за вказаним хлопцем. Маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, з метою незаконного збагачення, з корисливих спонукань, за попередньою змовою, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 наздогнали перехожого, яким виявився ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцевий мешканець, та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, що виразилось у завданні удару по ногам, внаслідок чого ОСОБА_14 впав на землю, та продовженні завданні ударів по тілу, умисно відкрито заволоділи мобільним телефоном «Lenovo A328» та каблучкою із сірого металу, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зникли. Згідно довідки про вартість аналогічного мобільного телефону, бувшого у використанні станом на 29.09.2015 року, виданої ПП ОСОБА_13 , вона становить 1250 грн., згідно довідки з ломбардного відділення №88 про оціночну вартість срібної каблучки з камінням становить 35 грн., таким чином ОСОБА_9 та ОСОБА_7 спричинили ОСОБА_14 майнової шкоди на загальну суму 1285 грн.
Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на вирок суду, в якій просить змінити вирок, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Апелянт вважає, що при призначенні йому покарання суд першої інстанції не врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відшкодування шкоди, позитивну характеристику за місцем проживання, погіршення відносин з матір`ю, та призначив явно несправедливе за своєю суворістю покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушень при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами і в апеляційній скарзі обвинуваченого не заперечується, як і правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_7 за ч. 2ст. 186 КК України, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є судимим, характеризується позитивно, стан здоров`я обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, відшкодування шкоди, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння і призначив покарання за ч. 2 ст. 186 КК України в межах санкції вказаної статті.

Отже, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 врахував всі обставини, на які він послався в апеляційній скарзі.

Призначаючи покарання за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України, суд першої інстанції вмотивував висновок щодо підстав призначення покарання за цією статтею та строку невідбутої частини покарання, яке підлягає приєднанню до покарання за ухваленим вироком. Зокрема, суд першої інстанції у вироку зазначив про те, що ОСОБА_7 , будучи звільненим умовно-достроково від відбування покарання за вироком Тиврівського районного суду від 5 липня 2012 року, яким він був засуджений за ч. 2, 3 ст. 185 КК України, в період умовно-дострокового звільнення до повного відбуття покарання вчинив нові злочини.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що при призначенні йому покарання суд першої інстанції не врахував позитивну процесуальну поведінку та його прагнення до виправлення не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані обставини, на думку колегії суддів, не є достатніми підставами для пом`якшення покарання, призначеного ОСОБА_7 за сукупністю вироків, з урахуванням характеру кримінальних правопорушень, за які обвинувачений засуджений цими вироками та періоду часу, який пройшов з моменту звільнення ОСОБА_7 та вчиненням нових умисних злочинів.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_7 , а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 6 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналу. Суддя: