печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8781/18-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.04.2018 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Республіки Вірменія, громадянина України, вірмена, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 08.09.2010 року Сакським районним судом АР Крим, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:
03.02.2018, ОСОБА_5 , приблизно о 13 год. 43 хв., зайшов до магазину «Зара», Товариства з обмеженою відповідальністю «Зара Україна», розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Хрещатик, 23.

В подальшому, перебуваючи у приміщенні магазину «Зара», приблизно о 13 год. 45 хв., ОСОБА_5 підійшов до стелажів з виставленим для продажу одягом у торговому залі чоловічого відділу, де оглянув та вибрав собі декілька речей одягу, які висіли на вищевказаних стелажах, а саме: дві чоловічі куртки, вартістю 2 199 гривень кожна.

Під час перебування в приміщенні магазину «Зара» та усвідомлюючи, що на оплату вказаного товару у ОСОБА_5 не вистачає грошових коштів, у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку.

З метою приховання свого злочинного умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи умисно, з корисливих спонукань, не маючи наміру оплачувати вартість товару, знаходячись у даному торговому залі ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, взяв зі стелажу та помістив вищевказані товари, а саме двома чоловічими куртками вартістю 2 199 гривень кожна, до поліетиленового пакету чорного кольору, який був при ньому.

Після чого, ОСОБА_5 направився на вихід з магазину «Зара», таким чином виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Однак довести до кінця свій злочинний умисел ОСОБА_5 не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як після проходження антикрадіжкових рамок вказаного магазину був зупинений та затриманий охоронцями магазину «Зара» разом з викраденим майном, а саме двома чоловічими куртками, таким чином завдавши при цьому ТОВ «Зара України» матеріального збитку на загальну суму 4 398 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

03.04.2018 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Так, злочин, за вчинення якого ОСОБА_5 оголошена підозра, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому суд вважає, що підозрюваний цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ч.7 ст.474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 03.04.2018 року про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 03.04.2018 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 про примирення.

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1