печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8231/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо ненадання адвокату, як захиснику матеріалів досудового розслідування,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із скаргою, якою просить скасувати постанову старшого слідчого в ОВС управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань ГПУ ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003538, виділеному з кримінального провадження від 03.03.2014 № 0000054 якою було відмовлено у заодоволенні мого клопотання щодо надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження№ 0003538; зобов`язати старшого слідчого в ОВС управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань ГПУ ОСОБА_4 та/або слідчих групи слідчих у кримінальному провадженні № 0003538, вирішити питання щодо надання адвокату Плавану ОО, як захиснику ОСОБА_5 для ознайомлення матеріали досудового розслідування за кримінальним провадженням №0003538.

Скарга підтримана адвокатом ОСОБА_3 під час її розгляду, та обґрунтована наступним. На підставі Договору про надання правової допомоги від 11.06.2015 № 11-06/15 Адвокатським об`єднанням «Богатир та Партнери» здійснюється захист у кримінальному провадженні № 0003538, виділеного з кримінального провадження від 03.03.2014 № 0000054 ОСОБА_5 1977 р.н.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає в нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Таким чином, бездіяльність слідчого щодо ненадання адвокату, як захиснику ОСОБА_5 , для ознайомлення матеріалів досудового розслідування може бути оскаржена на досудовому провадженні, на підставі пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України.

Згідно частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Оскаржувана постанова була отримана 07.02.2018, тому строк на оскарження не пропущено та скарга подається в термін, передбачений КПК України. Від 05.01.2018 в/. № 05 (№05-01/18/3) подано до ГПУ клопотання щодо надання захиснику для ознайомлення в порядку статті 221 КГ1К України матеріалів кримінального провадження № 0003538, виділеного з кримінального провадження № 0000054.

Від старшого слідчого в ОВС управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань ГПУ ОСОБА_4 отримано лист від 09.01.2018 № 23/1/3-32735- 17 з відмовою у розгляді вказаного клопотання. Причиною відмови розгляду клопотання стало те, що адвокат ОСОБА_3 , на думку слідчого, не являється захисником ОСОБА_5 , а тому не може користуватися процесуальними правами підозрюваного, передбаченими ст. 42 КГІК України, а тому звернення не підлягає розгляду органом досудового розслідування в порядку ст. 220-221 КІІК України. На думку слідчого ОСОБА_4 , згода підозрюваного на залучення захисника має бути оформлена у спосіб, передбачений законодавством України, який виключає сумніви в її достовірності. На противагу цьому, як зазначає слідчий, долучені до клопотання копії документів не містять згоди ОСОБА_5 на залучення адвоката ОСОБА_3 у кримінальному проваджені № 0003538, що може зашкодити правам ОСОБА_5 .

У порядку статті 303 КПК України вищевказана бездіяльність була оскаржена до слідчого судді Печерського районного суду, про що винесено ухвалу від 22.01.2018 №757/2667/18- к та зобов`язано старшого слідчого в ОВС управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань ГПУ ОСОБА_4 розглянути клопотання від 05.01.2018 вх. № 05 (№05-01/18/3).

Разом з тим, слідчий формально підійшов до виконання ухвали від 22.01.2018 №757/2667/18-к, винісши постанову про відмову в задоволенні клопотання від 05.02.2018 без належної на те аргументації.

В мотивувальній частині постанови вказано, що підставою для відмови у задоволенні клопотання є не допуск адвоката ОСОБА_3 до участі у кримінальному провадженні в якості захисника ОСОБА_5 оскільки він, на думку слідчого, не є стороною кримінального провадження та не має права заявляти клопотання на ознайомлення в порядку статті 221 КПК України.

Також слідчий вказує, що слідчий суддя в ухвалі від 22.01.2018 № 757/2667/18-к зробила безпідставний висновок про те, що звернення ОСОБА_3 необхідно розглядати у порядку статті 220 КПК України.

Слідчим, крім того згадується, що орган досудового розслідування не отримав ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2017 № 757/71537/17-к, якою задоволено скаргу захисника на бездіяльність слідчого щодо допуску останнього до кримінального провадження № 0003538 у якості захисника.

Однак відповідно до статті 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право, зокрема: ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 221 цього Кодексу.

Згідно з частиною 4 статті 46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.

Статтею 221 КПК України визначено, що слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення.

Відтак, кримінальне процесуальне законодавство не встановлює жодних обмежень щодо надання захиснику для ознайомлення матеріалів досудового розслідування, які адвокат просить надати.

З системного аналізу означених правових норм КПК України вбачається, що право слідчого не надавати стороні захисту для ознайомлення матеріали досудового розслідування, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню, не є безумовним, а тому використання такого права не повинно порушувати процесуальні права іншої сторони та загальні засади кримінального провадження.

Відповідно до ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 45 КПК України захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній особі (екстрадицію).

Згідно ст. 48 КПК України, захисник може бути у будь-який момент залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законним представником, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з статтею 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь- яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчим при прийнятті рішення про відмову в задоволені клопотання, в порушення вимог статті 22, 220 КПК України взагалі не було обгрунтовано, в зв`язку з чим ознайомлення з матеріалами вищеозначеного кримінального провадження, які адвокат просив надати, на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини, яка в силу частини 2 статті 8 та частини 5 статті 9 КПК України підлягає обов`язковому застосуванню, виходить з того, що засоби.", які повинен мати кожний обвинувачений у скоєнні злочину, передбачають можливість з метою підготовки до захисту ознайомитися з результатами проведеного розслідування (Хусейн та інші проти Азербайджану , пункт 175; ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії, пункт 538). Обмеження доступу до матеріалів справи не повинно заважати обвинуваченому надати докази на досудовій стадії кримінального процесу, а також позбавляти обвинуваченого можливості коментувати докази через його адвоката за допомогою заяв (Оджалан проти Туреччини [БП] . пункт 140). Відмова розкрити доказові матеріали сторони обвинувачення, що дозволяють обвинуваченому реабілітувати себе або добитися скорочення покарання, призводить до порушення права на захист, гарантованого підпунктом (b) пункту 3 статті 6 Конвенції. (Натуна проти Фінляндії, пункт 43; С.Г.П проти Нідерландів (ріш.)

У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 р. № 23- рп/2099 (справа за конституційними поданнями 47 та 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) частин шостої, сьомої статті 218 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи) зазначено, що право на ознайомлення із матеріалами справи та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальній справі є складовими конституційного права на захист, порушення якого є неприпустимим

Оскільки, будь-які правові підстави для відмови в задоволені клопотання були відсутні, слідчим не було фактично виконано судове рішення про розгляд клопе порядку статті 220 КПК України, яка передбачає задоволення клопотання при відсутності підстав для відмови в його задоволені.

За таких обставин слідчий не здійснив процесуальних дій, передбачених статтею 221 КПК України, а саме не надав мені, як стороні захисту, для ознайомлення матеріали досудового розслідування.

При цьому бездіяльністю слідчого, окрім вищенаведених процесуальних прав як захисника ОСОБА_5 , порушується основна засада кримінального провадження, - право підозрюваного на захист.

Разом з тим, повноваження адвоката ОСОБА_3 щодо захисту ОСОБА_5 підтверджені рішенням слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2017 у справі №757/71537/17-к за скаргою на бездіяльність слідчого, під час проголошення якого також був присутній процесуальний керівник ОСОБА_6 .

Однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є негайна і детальна проінформбваність обвинуваченого про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту (справа Маттоціа проти Італії) Поняття «обвинувачення» також трактується достатньо широко: як "офіційне повідомлення, виходить від компетентного державного органу та містить вказівку на вчинення кримінально-караного правопорушення". Це може бути і арешт, і початок слідства, коли особу притягують як підозрювану, і повідомлення про кримінальне переслідування.

У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «DomboBeheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993 року та V п 38 Рішення ЄСПЛ у справі «Аnkerl V.Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

Крім того, у п. 134 Рішення ЄСПЛ у справі «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туреччини», п. 75 «Афанасьев проти України», п, 207 рішення у справі «Nada проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

Слідчий ОСОБА_4 під час розгляду спросив відмовити у задоволені скарги адвоката ОСОБА_3 щодо рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0003538 з наступних підстав. У скарзі адвокат АО «Богатир та партнери» ОСОБА_3 зазначає, що здійснює захист підозрюваного ОСОБА_5 на підставі договору про надання правової допомоги від 11.06.2015 № 11-06/15. Повноваження щодо захисту ОСОБА_5 підтверджені рішенням слідчого судці Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 13.12.2017 у справі № 757/71537/17-к.

Незважаючи на це, адвокат ОСОБА_3 не є стороною у кримінальному провадженні № 0003538, а тому є підстави для відмови у задоволенні зазначеної скарги адвоката ОСОБА_3 .

Слід зазначити, що ст. 42 КПК України розкрито термін «підозрюваний», а саме - це особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, а також особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Тобто, з цього моменту особа повинна мати процесуальні права підозрюваного, в тому числі, передбачені ст. 42 КПК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у зазначеному кримінальному провадженні здійснено 01.09.2017.

Залучення захисника до участі у кримінальному провадженні може здійснюватися лише на підставі та у порядку, передбаченому положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

При цьому слід розрізняти підтвердження повноважень захисника та порядок залучення захисника для участі у кримінальному провадженні.

Так, згідно до ч. 1 ст. 48 КПК України захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, до участі у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 51 КПК України договір із захисником має право укладати лише особа, передбачена в ч. 1 ст. 45 КПК України (у тому числі підозрюваний), а також інші особи, які діють в її інтересах, за її клопотанням або за її наступною згодою. Тобто, лише та особа, яка набула відповідний процесуальний статус у кримінальному провадженні та у якої появилися у зв`язку з цим відповідні процесуальні права, в тому числі мати захисника, а не будь-яка інша особа, наприклад, свідок, тощо.

Така вимога законодавства спрямована саме на захист прав підозрюваного з метою виключення можливості незаконного втручання в кримінальне провадження сторонніх осіб на шкоду підозрюваному.

Тому згода саме підозрюваного на залучення захисника має бути оформлена у спосіб, передбачений законодавством України, та який виключає сумніви в її достовірності. У той же час, всупереч вимог ст. 51 КПК України, долучені адвокатом ОСОБА_3 копії документів до зазначеної скарги та до клопотання органу досудового розслідування не містять документів, що свідчать про згоду або клопотання ОСОБА_5 на залучення його як захисника у кримінальному провадженні № 0003538.

Крім того, у ході слідства встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 з 15.07.2017 не перебуває на території України, а органом досудового розслідування оголошено його розшук. Водночас листом АО «Богатир та партнери» від 08.09.2017 № 08-09/17-01 повідомлено орган досудового розслідування про відсутність у адвокатів вказаного об`єднання зв`язку з ОСОБА_5 . У той же час, АО «Богатир та партнери» у своїх повідомленнях на адресу органу досудового розслідування від 28.09.2017 та 20.11.2017 зазначено: «...вважаємо, що керуючий партнер Адвокатського об`єднання «Богатир та партнери» ОСОБА_5 не є підозрюваним у к.п. № 0000054 та № 0003538».

Враховуючи викладене, адвокат ОСОБА_3 не являється стороною даного кримінального провадження, в тому числі в частині використання ним відповідно до ст. 46 КПК України процесуальних прав підозрюваного, передбачених ст. 42 цього Кодексу, про що останньому неодноразово повідомлялося, та права на оскарження рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання, передбаченого ст. 303 КПК України.

Щодо ухвали слідчого судді у справі № 757/71537/17-к, яка нібито підтверджує повноваження адвоката ОСОБА_3 на участь у кримінальному провадженні, та яка була відсутня в органу досудового розслідування на момент винесення оскаржуваної постанови про відмову в задоволенні клопотання.

13.12.2017 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 постановлено ухвалу у справі № 757/71537/17-к, якою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні № 0003538 від 07.11.2017, та зобов`язано слідчого розглянути клопотання ОСОБА_3 № 21 та № 22 від 21.11.2017, а також допустити адвоката ОСОБА_3 як захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0003538. Примірник копії зазначеної ухвали для виконання надійшов до Генеральної прокуратури України лише 07.02.2018.

Згідно зазначених клопотань адвокатом ОСОБА_3 вказано, що він здійснює захист ОСОБА_5 на підставі договору про надання правової допомоги № 11-06/15 від 11.06.2015. Разом з тим, в додатку до вказаних клопотань ОСОБА_3 долучено завірену ним копію договору про надання правової допомоги від 01.09.2016 № 01- 09/16-01 між ОСОБА_5 та АО «Богатир та партнери», а також копію ордеру серії КС № 275426, складеного на підставі договору від 01.09.2016 № 01-09/16-01. Тобто, адвокатом ОСОБА_3 , як вже зазначалося, не надано підтверджуючих документів на повноваження здійснення захисту підозрюваного ОСОБА_5 , в тому числі тих, на які останній посилається в своїх клопотаннях.

У той же час, положеннями КПК України не передбачено таких процесуальних дій як розгляд клопотань адвоката та допуск адвоката як захисника підозрюваного у кримінальному провадженні, у проведенні яких зобов`язано слідчого в ухвалі слідчого судді від 13.12.2017 у справі № 757/71537/17-к, а також порядок їх здійснення.

Також, положеннями КПК України не передбачено допуск захисника до участі у кримінальному провадженні на підставі рішення слідчого судді.

Так, згідно ч. 1 ст. 45 КПК України, захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного. Частиною 1 статті 48 КПК України передбачено залучення підозрюваним у будь-який час захисника до участі у кримінальному провадженні. У ст. 49 КПК України також зазначено про залучення захисника слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. За таких обставин слідчий суддя не може здійснювати захист прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження на майбутнє, оскільки не має можливості встановити, чи будуть вони порушенні в майбутньому.

Разом з тим, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень забороняється.

У зв`язку з цим, рішення слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 13.12.2017 у справі № 757/71537/17-к не може являтися підтвердженням повноважень адвоката ОСОБА_3 на участь у кримінальному провадженні № 0003538 як захисника підозрюваного ОСОБА_5 .

Щодо ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 22.01.2018 у справі № 757/2667/18-к, якою частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, слід зазначити наступне.

Зазначеним рішенням слідчого судді зобов`язано слідчого розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 05.01.2018 № 5.

Згідно зазначеного клопотання, адвокатом ОСОБА_3 також вказано, що він здійснює захист ОСОБА_5 на підставі договору про надання правової допомоги № 11-06/15 від 11.06.2015, а документи, які підтверджують його повноваження як захисника, наявні у розпорядженні органу досудового розслідування.

Разом з тим, як вже зазначалося вище, адвокатом ОСОБА_3 надавалася в додаток до клопотань лише завірена ним копія договору про надання правової допомоги від 01.09.2016 № 01-09/16-01 між ОСОБА_5 та АО «Богатир та партнери», а також копія ордеру серії КС № 275426, складеного на підставі договору від 01.09.2016 № 01-09/16-01. Тобто, адвокатом ОСОБА_3 і на цей раз не було надано органу досудового розслідування підтверджуючих документів на повноваження здійснення захисту підозрюваного ОСОБА_5 , в тому числі тих, на які останній посилався в своєму клопотанні.

Крім того, розгляд скарги ОСОБА_3 слідчим суддею ОСОБА_8 проводився без участі особи, дії (бездіяльність) якої оскаржено, що є обов`язковим відповідно до ч. З ст. 306 КПК України. У той же час, у своєму рішенні слідчий суддя ОСОБА_8 посилається на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2017, якою зобов`язано допустити адвоката ОСОБА_3 як захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, що не передбачено положеннями КПК України та є безпідставним.

Таким чином, указане рішення слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 постановлено без з`ясування обставин кримінального провадження та за наявності підстав для відмови у задоволенні скарги, а тому є безпідставним та таким, що не ґрунтується на нормах законодавства.

Водночас, незважаючи на викладені доводи орган досудового розслідування був позбавлений можливості оскаржити указане рішення слідчого судді в апеляційному порядку, оскільки відповідно до положень ч. 3 ст. 307 КПК України ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого не може бути оскаржена.

За таких обставин слідчий, у відповідності до ст. 307 КПК України, вимушений був виконати ухвалу слідчого судді та розглянув клопотання адвоката ОСОБА_3 від № 5 від 05.01.2018 у кримінальному провадженні № 0003538 у порядку ст. 220 КПК України.

За результатами розгляду, 05.02.2018 слідчим винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання, якою в задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_3 № 5 від 05.01.2018 відмовлено у зв`язку з тим, що адвокат ОСОБА_3 не є стороною у цьому кримінальному провадженні.

Таємниця досудового розслідування - важлива умова встановлення істини та є передумовою захисту сфери особистого життя людей, які стали учасниками процесу. У зв`язку з цим, законодавцем у ст. 222 КПК України передбачено, що відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Вислухавши адвоката, слідчого, вивчивши надані ними матеріали, слід дійти наступного висновку.

Встановлено, що 11.06.2015 між АО «Богатир та Партнери» і ОСОБА_5 укладено договір № 11-06/15 про надання правової допомоги, на підставі вказаного договору адвокатом видано ордер.

Звернувшись до слідчого адвокатом було подано копії: договору про надання правової допомоги , свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордеру.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 48 КПК України захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених статтями 49 та 53 цього Кодексу.

За ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Встановлення будь-яких додаткових вимог, крім пред`явлення захисником документа, що посвідчує його особу, або умов для підтвердження повноважень захисника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається.

Договір із захисником має право укласти особа, передбачена в частині першій статті 45 цього Кодексу, а також інші особи, які діють в її інтересах, за її клопотанням або за її наступною згодою (ст. 51 КПК України).

Отже, адвокатом ОСОБА_3 були надані всі документи, що підтверджують його повноваження як захисника інтересів ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У відповідності до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Участь у кримінальному провадженні захисника підозрюваного, обвинуваченого, представника потерпілого, представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, не звужує процесуальних прав підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, третьої особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт.

Відповідно до ст. 59 КПК України захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).

Захисником не може бути адвокат, відомості про якого не внесено до Єдиного реєстру адвокатів України або стосовно якого у Єдиному реєстрі адвокатів України містяться відомості про зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю.

За таких обставин, враховуючи відсутність обставин, які виключають участь адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні в якості захисника інтересів ОСОБА_5 , відмова слідчого в його допуску до участі у кримінальному провадженні та, відповідно, в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 221 КПК України, суперечить чинному законодавству.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 42, 45, 48, 50-51, 220-221, 303,306,307,309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
скасувати постанову старшого слідчого в ОВС управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань ГПУ ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003538, виділеному з кримінального провадження від 03.03.2014 №0000054 якою було відмовлено у заодоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 щодо надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження№ 0003538;

- зобов`язати старшого слідчого в ОВС управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань ГПУ ОСОБА_4 та/або слідчих групи слідчих у кримінальному провадженні № 0003538, вирішити питання щодо надання адвокату Плавану О О , як захиснику ОСОБА_5 для ознайомлення матеріали досудового розслідування за кримінальним провадженням №0003538.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно та підлягає безумовному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1