Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

№11-457/2010

6 липня 2010 року Апеляційний суд Житомирської області

в складів

головуючої- судді ОСОБА_1,

суддів: Велидчука В.М. та Фоміна Ю.В.,

з участю: прокурора Селюченко 1.1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляціями: прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, та потерпілого ОСОБА_2 на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 травня 2010 року, -

встановив:

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 травня 2010 року відмовлено потерпілому ОСОБА_2 у відновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Радомишльського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2007 року, а його апеляцію від 10 березня 2010 року визнано такою, що не підлягає розгляду.

В постанові суду зазначено, що постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2010 року, ОСОБА_3 була звільнена від кримінальної відповідальності, передбаченою ст.ст. 358 ч. 1, 358 ч. З, 190 ч. 1 КК України, а кримінальна справа відносно неї була закрита на підставі ст. 48 КК України.

Потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на дану постанову суду і просить суд поновити йому строк для подачі апеляційної скарги.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що дійсно 17 лютого 2010 року він отримав В Радомишльському районному суді копію постанови суду від 17 грудня 2007 року. 26 лютого та 3 березня 2010 року повністю ознайомився з матеріалами кримінальної справи, а апеляційну скаргу подав до суду 10 березня 2010 року.

Прокурор не заперечував проти поновлення ОСОБА_2 строку для подачі апеляційної скарги.

Суд відмовив ОСОБА_2 в задоволенні його клопотання з наступних підстав.

В матеріалах справи знаходиться заява ОСОБА_2 від 17 лютого 2010 року, в якій він просить видати йому копію постанови суду від 17 грудня 2007 року, і в цей же день він отримав копію постанови на двох аркушах, про що власноручно засвідчив своїм підписом. 26 лютого 2010 року потерпілий ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про видачу йому для ознайомлення матеріалів кримінальної справи і в цей це день ознайомився з усіма матеріалами кримінальної справи, що засвідчив своїм підписом. З березня 2010 року ОСОБА_2 повторно звернувся до суду з заявою про видачу йому для ознайомлення матеріалів кримінальної оправи по обвинуваченню ОСОБА_3 і в цей же день також ознайомився з матеріалами кримінальної справи, що засвідчив своїм підписом.

10 березня 2010 року ОСОБА_2 подав до Радомишльського районного суду апеляційну скаргу, в якій просить визнати причини пропуску строку на подання апеляції на постанову суду від 17 грудня 2007 року як поважні та скасувати вищевказану постанову.

Згідно діючого законодавства, особи, які мають подати апеляції на вирок суду, подають її протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення їм копії вироку. Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2 отримав копію постанови 17 лютого 2010 року, а подав апеляційну скаргу 10 березня 2010 року, тобто з пропуском встановленого процесуального строку.

В апеляціях:

-прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, просить постанову суду скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що строк на подачу апеляції потерпілим ОСОБА_2 був пропущений з поважних причин, оскільки в судовому засіданні 17 грудня 2007 року він не був присутній, копія постанови про зміну обвинувачення йому не була вручена, судове рішення у справі належним чином йому не було надіслано;

-потерпілий ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду від 26 травня 2010 року, поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, визнати його апеляцію такою, що підлягає розгляду та дати розпорядження суду першої інстанції щодо виконання вимог ст. 351 КПК України, вказує на те, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, оскільки ст. 282 КПК України передбачено, що постанову про закриття справи протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду. Тому, звідки суд послався на строк 15 діб невідомо. В ст. 282 КПК України законодавець визначив момент виникнення початку перебігу процесуальних строків - день винесення. Отже, твердження суду про те, що потерпілий мав би подати апеляційну скаргу та обраховувати процесуальний строк, виходячи з моменту отримання ним копії постанови не ґрунтуються на законі. Таким чином процесуальний строк про відновлення якого сторони можуть ставити питання перед судом і який має юридичне значення є з 17 грудня 2007 року (момент винесення постанови) по 24 грудня 2007 року (сім діб з моменту винесення). Розглянувши клопотання потерпілого про відновлення пропущеного строку на подання апеляції на постанову суду від 17 грудня 2007 року суд першої інстанції надав правову оцінку пропущенню зовсім іншого процесуальному строку.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора, який вважав апеляції обґрунтованими, обговоривши їх доводи, вивчивши справу, апеляційний суд зважає, що апеляції задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 4 ст. 282 КПК України на постанову суду про закриття справи з підстав, передбачених ст. 7 КПК України, протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляцію до апеляційного суду.

Апеляційний суд відмічає, що в матеріалах справи є розписки потерпілого ОСОБА_2 про одержання ним судових повісток по справі та його письмове звернення до суду від 17 грудня 2007 року про те, що він претензій до ОСОБА_4 не має і просить його позов не розглядати, тобто апелянт знав, що розглядається кримінальна справа щодо ОСОБА_4, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але не скористався своїм правом прийняти участь в судових засіданнях. Потерпілому ОСОБА_2 не була направлена копія постанови суду про закриття справи, але цього не передбачено положеннями ст. 282 КПК України.

Згідно повідомлення суду за № 5160, потерпілий ОСОБА_2 був проінформований про те, що виготовлений протокол судового засідання по справі та йому було розяснено право на ознайомлення з протоколом судового засідання та надання протягом трьох діб своїх письмових зауважень. Але він не скористався таким правом.

Апеляційний суд відмічає, що апеляцію на вище зазначену постанову суду потерпілий ОСОБА_2 подав лише 10 березня 2010 року, тобто вище зазначений строк на оскарження судового рішення пропущений більш ніж на 1 рік 2 місяці.

В постанові суду обгрунтовано зазначено, що в матеріалах справи знаходиться заява ОСОБА_2 від 17 лютого 2010 року, в якій він просить видати йому копію постанови суду від 17 грудня 2007 року, і в цей же день він отримав копію постанови на двох аркушах, про що власноручно засвідчив своїм підписом. 26 лютого 2010 року потерпілий ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про видачу йому для ознайомлення матеріалів кримінальної справи і в цей же день ознайомився з усіма матеріалами кримінальної справи, що освідчив своїм підписом. 3 березня 2010 року ОСОБА_2 повторно звернувся до суду з заявою про видачу йому для ознайомлення матеріалів кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_3 і в цей же день також ознайомився з матеріалами кримінальної справи, що засвідчив своїм підписом.

10 березня 2010 року потерпілий ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить визнати причини пропуску строку на подання апеляції на постанову суду від 17 грудня 2007 року як поважні та скасувати вищевказану постанову.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в постанові суду, копію якої 17 лютого 2010 року отримав потерпілий ОСОБА_2, вказаний строк оскарження - сім діб, але апеляцію він подав лише 10 березня 2010 року, тобто з пропуском на 14 діб. Причини пропуску строку на оскарження потерпілим ОСОБА_2 не зазначені і ніяких доказів з цього приводу ним не представлено.

З урахуванням викладеного доводи апеляцій про порушення строку на апеляційне оскарження з поважних причин є необгрунтованими, тому підстав для відновлення такого строку, як того передбачено ч. 5 ст. 353 КПК України, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного апеляції прокурора та потерпілого слід залишити без задоволення, а постанова суду - без зміни.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляції прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, та потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 травня 2010 року, якою відмовлено потерпілому ОСОБА_2 у відновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Радомишльського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2007 року, а його апеляцію від 10 березня 2010 року визнано такою, що не підлягає розгляду, залишити без зміни.

Судді: