Єдиний унікальний номер справи 185/8462/17
Провадження № 1-кп/185/138/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2018 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002451 від 04 вересня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, працюючої продавцем непродовольчих товарів в ПП « ОСОБА_8 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянки України, з середньо-технічною освітою, працюючої продавцем непродовольчих товарів в ПП « ОСОБА_9 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, працюючої касиром торгового залу в ПП « ОСОБА_10 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН - НОМЕР_3 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
30 липня 2017 року приблизно о 19.00 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , разом з іншими особами прийшли до кафе «Дорожнє», яке розташоване по вул. Полтавській 129/А м. Павлограда Дніпропетровської області, де мали намір відпочити. В ході відпочинку ОСОБА_7 почала вживати алкогольний напій пиво. Бармен ОСОБА_4 зробила зауваження присутнім та пояснила, що в кафе заборонено розпиття будь-яких напоїв, принесених з собою.

В цей час між ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з одного боку та ОСОБА_4 з іншого боку виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник злочинний намір, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та вчинення групою осіб хуліганських дій відносно ОСОБА_4

ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , спільно, використовуючи дріб`язковий привід, який виражався в тому, що ОСОБА_4 попросила їх покинути приміщення закладу, діючи із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадських порядок, демонструючи явну неповагу до суспільства, почали голосно висловлюватись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4 , яка з метою припинення хуліганських дій зробила їм зауваження.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не зважаючи на зауваження, продовжуючи вчиняти групою осіб свої хуліганські дії, підійшли до барної стойки, за якою перебувала ОСОБА_4 , де продовжили виражатись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4 та вимагати у останньої надати їм книгу скарг та пропозицій закладу.

Приблизно о 19.54 год. ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, скинула на підлогу продукти харчування, що перебували на барній стійці, ОСОБА_6 , в зазначений час, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, скинула на підлогу тацю з посудом, вазон з квітами та тацю з продуктами харчування.

ОСОБА_11 з метою присікти грубе порушення громадського порядку зі сторони зазначених вище осіб, рукою взяла за верхній одяг ОСОБА_6 та хотіла вивести її з приміщення кафе. Після чого, до них підбігли ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , та продовжуючи хуліганські дії, направлені на грубе порушення громадського порядку, спільно, виражаючи явну неповагу до суспільства, із хуліганських спонукань, безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що їх злочинними діями можуть бути спричинені тілесні ушкодження, але не маючи намір від них відмовлятись, умисно почали наносити удари по тілу ОСОБА_4 , спільними діями спричинили їй тілесні ушкодження у вигляді: по гематомі в області правого ока, на правому та лівому плечу та правому стегні, які, згідно висновку експерта № 215 від 13 вересня 2017 року, відносяться до ступеня легких, чим проявили явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, що є грубим порушенням громадського порядку.

В цей час, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на грубе порушення громадського порядку, почала перекидати стільці та столи, що стояли біля зазначеного кафе.

В результаті вищезазначених спільних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діяльність кафе «Дорожнє» на період часу - 40 хв. була призупинена.

Дії обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожної, кваліфікуються за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожна, вину в судовому засіданні визнали повністю, пояснили, що 30 липня 2017 року ввечері були нетверезі і вчинили в кафе «Дорожнє» хуліганські дії, щиро каються у вчиненому, та відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просили подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила обставини, зазначені в обвинувальному акті. Вказала, що 30 липня 2017 року приблизно о 19.40 год. в кафе «Дорожнє», що розташоване по вул. Полтавській 129/А м. Павлограда, ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , разом зі своїми знайомими розпивали принесені алкогольні напої. Вона зробила їм зауваження, у зв`язку з забороною на розпиття принесених алкогольних напоїв. Обвинувачені почали виражатися на її адресу нецензурною лайкою. Після того, як вона зробила їм зауваження, обвинувачені нанесли їй удари, чим спричинили легкі тілесні ушкодження, порозкидали посуд, продукти, меблі.

Суд, вислухавши пояснення обвинувачених, дійшов висновку, що ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожна, винні у вчиненні кримінального правопорушення, що їм інкримінуються за обставин, які вказані вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинувачених, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожної, у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої: раніше не судима, працює продавцем непродовольчих товарів, має позитивну характеристику з місця роботи, вчинила злочин середньої тяжкості, обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України не встановлено. Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі.

При визначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої: раніше не судима, працює продавцем непродовольчих товарів, має позитивні характеристики з місця проживання та роботи, вчинила злочин середньої тяжкості, обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України не встановлено. Суд вважає, що покарання обвинуваченим необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі.

При визначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої: раніше не судима, працює касиром торгового залу, має позитивну характеристику з місця роботи, вчинила злочин середньої тяжкості, обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України не встановлено. Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі.

Суд не враховує як обтяжуючу, обставину перебування обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожної, у стані алкогольного сп`яніння, як обтяжуючу, так як така обставина не зазначена в обвинувачені.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можливе без ізоляції їх від суспільства. Суд вважає можливим звільнити їх від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на них обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує, в тому числі, за ініціативою обвинуваченого.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, та на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

ОСОБА_7 просила застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році» і звільнити її від відбування покарання.

Згідно зі свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області від 11 травня 2004 року, та серії НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області від 17 лютого 2010 року вбачається, що обвинувачена ОСОБА_7 на момент вчинення злочину мала і має на утриманні доньок ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017 року) Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_7 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_7 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.

Цивільний позов заявлено не було.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку 1 (один) рік вона не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку 1 (один) рік вона не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожній, до набрання вироком законної чинності не обирати.

Речові докази: CD-диск з відеозаписом з камер внутрішнього відео спостереження, що розташовані в приміщенні кафе «Дорожнє за адресою: м. Павлоград, вул. Полтавська, 129-А, за період часу з 19.00 до 20.00 год. 30 липня 2017 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.
Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1