Справа № 336/1592/17
пр.1-кс/336/830/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника особи, яка подала скаргу - адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна, в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001014 від 16.03.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням у якому просить зняти арешт, накладений на автомобіль «Опель Омега» в кузові сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_6 , що мешкає: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді від 22.03.2017 року.
У судовому засіданні представник заявника наполягав на задоволенні клопотання, пояснюючи на численних порушеннях порядку досудового розслідування та на тому, що ухвала про накладення арешту є незаконною та необґрунтованою.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та наполягав на тому, що ухвала про накладення арешту постановлена у відповідності до чинного законодавства..
Вислухавши думку прокурора, представника заявника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суддя вважає, що подана заява підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено що 15.03.2017 р. о 16.39 год. На на службу 102 надійшло повідомлення про те, що в ході дослідження експертом ЗНДЕКЦ автомобілю марки «Опель омега», НОМЕР_1 , було виявлено сліди зміни та нанесення кустарним способом номеру кузова.
Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001014 від 16.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України (знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу).
В період часу з 17.00 год. до 17.30 год. 15.03.2017 року, слідчим СВ Шевченківського ВД ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 було проведено огляд місця події, під час якого виявлено автомобіль «Опель Омега», д.н. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які були тимчасово вилучені.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником автомобіля Опель Омега, держ.номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_6
20.03.2017 року слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на автомобіль, яке було задоволено ухвалою слідчого судді від 22.03.2017 року.
Вирішуючи питання про скасування арешту суддя виходить з правового змісту ст. 131 КПК України, якою визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації" № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частинами 1, 3ст. 170 КПК України передбачена можливість накладення арешту на майно будь-якої фізичної або юридичної особи з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.
Виходячи з вищенаведеного правова природа арешту такого доказу як автомобіль полягає у забороні його відчуження та належному збереженні, відтак арешт повністю виправданий.
Крім того посилання заявника на незаконність та необґрунтованість ухвали про накладення арешту не береться судом до уваги, оскільки ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18.10.2017 року за наслідком розгляду його апеляційної скарги, ухвалу залишено без змін.
Водночас колегія суддів апеляційного суду зауважила, що зміна номерів кузова автомобіля унеможливлює користування ним, це може привести до негативних наслідків, передбачених ч. 11 ст. 170 КК України, неможливим є наразі і розпорядження майном, з огляду на те, що розпорядитися автомобілем може лише власник або уповноважена ним особа.
Заявник є особою яка володіє автомобілем з інших правових підстав, власником йому було передано автомобіль та документи, він є водієм та у момент вилучення автомобіля керував ним.
Проте, вирішуючи питання збереження автомобіля суддя вважає, що з огляду на те, що з моменту початку кримінального провадження, з 15 березня 2017 року не вчинено жодних слідчих дій, його збереження може бути забезпечено передачею володільцю (або уповноваженій ним особі) на відповідальне зберігання. При цьому зберігання речового доказу має бути обтяжено відповідною відповідальністю та оформлено у відповідності до чинного законодавства з визначенням місця зберігання за місцем проживання володільця або уповноваженої ним особи.
Слід зауважити, що чинним законодавством заборонено експлуатацію транспортного засобу з (Постанова КМУ від 07.09.1998 р.№ 1388), при цьому висновок експерта є достатньою підставою для заборони експлуатації, поновити експлуатацію можливо лише після заміни агрегатів у різі, якщо автомобіль не перебуває у розшуку.
Інші доводи заявника не можуть бути предметом розгляду в порядку ст. 174 КПК України, скарги на бездіяльність органів досудового розслідування подаються в порядку ст. 303 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174 КПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання задовольнити частково.
А саме, в частині визначення місця зберігання майна, передати автомобіль «Опель Омега» в кузові сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_6 , що мешкає: АДРЕСА_1 , на відповідальне зберігання володільцю (водію) ОСОБА_5 .
В задоволенні клопотання в частині зняття арешту відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1

30.10.17