н/п 1-в/640/111/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову у скасуванні іспитового строку та направлення в місця позбавлення волі

"21" листопада 2017 р.
Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника КВІ ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Київського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування іспитового строку і направлення в місця позбавлення волі засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, засудженого Київським районним судом м. Харкова 19.10.2016 року за ч. 1 ст. 259 КК України до 2 років позбавлення волі зі застосуванням іспитового строку на 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
17.03.2017 року до суду звернувся начальника Київського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування іспитового строку і направлення в місця позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 . В поданні зазначається, що засуджений 13.12.2016 року у приміщенні КВІ був ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання. 14.02.2017 року підобліковий не з`явився для реєстрації до органу пробації. Цього ж дня в телефонній розмові ОСОБА_5 повідомив, що не має можливості прибути для реєстрації 14.02.2017 року, бо виписується з лікарні № 28, але зобов`язується прибути після одужання та надати довідку. Однак, у відповіді лікарні вказано, що засуджений звернувся за допомогою 24.01.2017. Засуджений 14.03.2017 року прибув до органу пробації, проте документів, підтверджуючих поважність причини неявки, не надав, однак письмово пояснив, що 14.02.2017 року знаходився вдома та погано себе почував, до лікаря не звертався. 14.03.2017 року за допущене порушення порядку і умов іспитового строку засудженому було винесене застереження у виді письмового попередження, та направлено подання до суду про скасування іспитового строку.
В судовому засіданні представник органу пробації подання підтримала, надала пояснення відповідно до викладених в поданні вимог.
Прокурор подання органу пробації підтримав.
Засуджений ОСОБА_5 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, суд вважає можливим розглянути подання у його відсутність.
Суд, вислухавши подання представника органу пробації, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 19.10.2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 1 ст. 259 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 ч.1 п.4 КК України зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

13.12.2016 року у приміщенні Київського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання.

Засудженому було встановлено день реєстрації - 2-й вівторок кожного місяця.

10.01.2017 року засуджений з`явився на реєстрацію до органу пробації у встановлений день.

14.02.2017 року засуджений не з`явився для реєстрації до Київського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації.

Цього ж дня була здійснена телефонна розмова з ОСОБА_5 , який повідомив, що не має можливості прибути для реєстрації до органу пробації 14.02.2017 року, оскільки виписується з лікарні № 28, але зобов`язується прибути після одужання та надати довідку.

Згідно відповіді з Харківської міської поліклініки № 10, ОСОБА_5 згідно з листом самозапису звертався за медичною допомогою до лікаря хірурга 24.01.2017. Діагноз повідомити не змогли, оскільки амбулаторна карта знаходилась на руках у пацієнта, квартира при відвідуванні пацієнта 21.02.2017 p., 22.02.2017 p. була закрита.

14.03.2017 року засуджений з`явився на реєстрацію до органу пробації у встановлений день, проте документів, підтверджуючих причину неявки 14.02.2017, не надав. В письмових поясненнях зазначив, що 14.02.2017 року знаходився вдома та погано себе почував, до лікаря не звертався.

В цей же день, 14.03.2017, за допущене порушення порядку і умов іспитового строку засудженому було винесене застереження у виді письмового попередження, у якому зазначено про направлення подання до суду про скасування іспитового строку, у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, і свідчать про небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7, згідно з ч. 2 ст. 78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Як вбачається з аналізу ч. 2 та ч. 3 ст. 166 КВК України (в редакції Закону № 1492-VIII від 07.09.2016 року) у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Саме ж подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після того, як до засудженого було застосовано письмове попередження, однак засуджений знову не виконав обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", покладені на нього судом, і це свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Як вбачається з подання органу пробації та листа реєстрації засудженого на реєстрацію, ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію лише 14.02.2017 року, тобто лише одного разу, після чого одразу 15.03.2017 року складено подання про скасування іспитового строку та особову справу скеровано до суду для розгляду вказаного подання.

Разом з тим, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після того, як до засудженого було застосовано письмове попередження.

Враховуючи, що засуджений лише одного разу не з`явився на реєстрацію, то підстави для скасування іспитового строку відсутні.

При цьому суд враховує, що підставою для скасування іспитового строку згідно з вимогами ст. 166 КВК України є невиконання засудженим покладених обов`язків та його небажання стати на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 алкогольними напоями та наркотичними засобами не зловживає, скарг на нього не надходило, громадський порядок не порушує.

Таким чином, ОСОБА_6 протягом іспитового строку за місцем проживання характеризується задовільно, алкогольними напоями та наркотичними засобами не зловживає, громадський порядок не порушує, що свідчить про те, що останній став на шлях виправлення. Також суд враховує, похилий вік засудженого (81 рік).

Враховуючи вказані обставини справи, підстави для скасування іспитового строку та направлення в місця позбавлення волі засудженого відсутні, тому суд приходить до висновку, що подання органу пробації задоволенню не підлягає, а матеріали особової справи слід повернути до органу пробації для подальшого виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Київського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування іспитового строку і направлення в місця позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого Вироком Київського районного суду м. Харкова від 19.10.2016 року за ч. 1 ст. 259 КК України - відмовити.

Подання органу пробації з матеріалами особової справи відносно ОСОБА_5 повернути для подальшого виконання.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 7-ми діб з моменту її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1