Справа № 182/3519/17
Провадження № 1-кп/0182/560/2017
У Х В А Л А
Іменем України
31.10.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд, Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нікопольського міськрайонного суду матеріали кримінального провадження № 0000611 стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченої за ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 368 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчинені кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_4 у вчинені кримінальних злочинів передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

До початку дослідження доказів, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 заявив клопотання про визнання доказів недопустимими. Своє клопотання захисник мотивував тим, що відповідні докази у даному кримінальному провадженні не відповідають вимогам КПК України, та не можуть бути використані в якості доказів, а саме: ст.. 253 КПК України встановлений порядок повідомлення осіб, щодо яких проводилися негласні слідчі (розшукові) дії.
Ч. 1 ст. 253 КПК України вказано, що особи, конституційні права яких були тимчасово обмежені під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також підозрюваний, його захисник мають бути письмово повідомлені прокурором або за його дорученням слідчим про таке обмеження.
Ч. 2 ст. 253 КПК України встановлено, що конкретний час повідомлення визначається із урахуванням наявності чи відсутності загроз для досягнення мети досудового розслідування, суспільної безпеки, життя або здоров`я осіб, які причетні до проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Відповідне повідомлення про факт і результати негласної слідчої (розшукової) дії повинне бути здійснене протягом дванадцяти місяців з дня припинення таких дій, але не пізніше звернення до суду з обвинувальним актом.
Ні ОСОБА_4 , ні його захисника, а ні слідчий, а ні прокурор, ні інша уповноважена особа письмово не повідомили про факт і результати негласної слідчої (розшукової) дії, які проводились стосовно підзахисного ОСОБА_4 . Такого повідомлення не має і стосовно ОСОБА_3 .
У зв`язку з чим, вважає, що всі проведені стосовно ОСОБА_4 негласні слідчі (розшукові) дії є недопустимими доказами, та такі, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, що передбачено ст. 87 КПК України.
Таким чином, прокурором та слідчим не додержано законної процедури, яка передбачена КПК України, що до порядку використання в якості доказів результатів негласних слідчих (розшукових) дій.
Крім того, згідно обвинувального акту: « ОСОБА_4 відповідно до розпорядження Президента України від 26.05.2015 року за №560/2015-рп призначений на посаду голови Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, будучі відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну службу» віднесеним до категорії «А» посад державних службовців.»
Згідно частини 5 ст. 216 КПК України детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: державним службовцем, посада якого належить до категорії "А".
Таким чином, досудове розслідування стосовно ОСОБА_4 проводилось не уповноваженим на те органом та посадовою особою, що є порушенням норм КПК України та Конституції, та тягнуть за собою недопустимість доказів, що передбачено ч. 3 п. 2 ст. 87 КПК України: «після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є діючим депутатом Нікопольської районної ради VII скликання обраний від політичної партії Нікопольська районна організація партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність».
Згідно пункту 6 частини 1 статті 480 КПК України встановлено особливий порядок кримінального провадження, в тому числі і депутата місцевої ради.
Пунктом 1 частини 1 статті 481 КПК України письмове повідомлення про підозру здійснюється адвокату, депутату місцевої ради, депутату Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільському, селищному, міському голові - Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень.
Статтею 10 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що у системі прокуратури України діють регіональні прокуратури, до яких належать прокуратури областей, Автономної Республіки Крим, міст Києва і Севастополя. Регіональну прокуратуру очолює керівник регіональної прокуратури - прокурор області, Автономної Республіки Крим, міст Києва і Севастополя, який має першого заступника та не більше трьох заступників.
Таким чином, стосовно ОСОБА_4 , письмове повідомлення про підозру здійснено не уповноваженою на це особою чи органом, що є порушенням вимог КПК України та Конституції України, і є незаконним.
У зв`язку з вищенаведеним, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 просив суд визнати докази по кримінальному провадженню № 0000611 недопустимими.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор проти задоволення даного клопотання заперечував, надав суду письмове заперечення на клопотання сторони захисту про визнання доказів недопустимими в якому посилається на наступне.
Відповідно до протоколів про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.06.2017, підозрюваним ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , їх захисникам ОСОБА_6 та ОСОБА_8 надано повний доступ до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000611 від 25.07.2016 за ч. 3 ст. 368 КК України про що свідчать їхні розписки в протоколах.
Серед інших матеріалів, стороні захисту надано доступ до протоколів проведення у кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових) дій та додатків до них - електронних носіїв інформацій з відповідними аудіо-, відео файлами. Крім того, за допомогою персонального комп`ютера виготовлено копії вказаних документів (відеозаписів), які вручено стороні захисту.
Відповідно до ст.253 КПК України на адресу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 31.07.2017 року направлено письмові повідомлення про проведення стосовно них відповідних негласних слідчих (розшукових дій), копії яких додаються.
Таким чином, сторона захисту була належним чином повідомлена про факт проведення стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 негласних слідчих (розшукових дій) та ознайомлена з їх результатами.
Крім того, відповідно до ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
Після внесення відомостей до ЄРДР слідчого прямо зобов`язано розпочати досудове розслідування та невідкладно у письмовій формі повідомити про початок керівника органу прокуратури (ч. 6 ст. 214 КПК України).
Якщо відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР вносилися прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування (ч. 7 ст. 214 КПК України).
Несвоєчасне проведення слідчим відповідних процесуальних дій не виключено призводитиме до беззворотньої втрати важливих доказів, а відтак - неможливості забезпечення основних завдань кримінального судочинства - швидкого, повного та неупередженого розслідування.
Визначена у ч. 5 ст. 216 КПК України підслідність НАБУ вимагає встановлення не лише наявності формальних ознак окремого складу злочину, а передусім встановлення «належності» суб`єкта їх вчинення. Сам факт причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення та належність його до відповідної категорії можна було перевірити лише провівши необхідні слідчі дії, у тому числі негласні слідчі (розшукові дії).
Таким чином, само по собі проведення слідчих (розшукових), негласних слідчих дій слідчим прокуратури та прокурором у провадженнях про злочини, підслідні НАБУ, жодним чином не свідчить про їх недопустимість, якщо ці дії проводилися у порядку, передбаченому КПК України і не суперечить загальним засадам кримінального провадження.
Крім того, ОСОБА_4 в присутності його захисника 14.05.2017 року в порядку ст.278 КПК України слідчим повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та йому вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, права підозрюваного оголошені та роз`яснені.
Повідомлення про підозру здійснено на підставі вже зібраних доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином стороною захисту не наведено беззаперечних доводів щодо наявності підстав, передбачених ст. 87 КПК України, для визнання доказів очевидно недопустимими.
Разом з тим, під час повідомлення про підозру ОСОБА_4 приховав той факт, що він є депутатом Нікопольської районної ради і відповідно до ст. 480 КІІК України є особою щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження.
Так, відповідно до ст.481 КПК України повідомлення про підозру депутату місцевої ради здійснюється Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень.
Таким чином, вимоги ст. 481 КПК України стосовно ОСОБА_4 дотримані не були, зв`язку з чим він набув статусу підозрюваного з порушенням вимог КПК України, а отже і обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 не відповідає вимогам КПК України.
Діючим КПК України прямо не передбачено можливість усунення даного недоліку досудового розслідування в судовому засіданні. Норми щодо вирішення виниклої процесуальної проблеми на стадії судового розгляду у Кримінальному процесуальному кодексі України відсутні.
Тому при вирішенні питання шо до подальшого руху справи при наявності виниклої процесуальної проблеми, суду необхідно виходити зі змісту ст. 7 КПК України, згідно із якою зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. А тому просить суд повернути обвинувальний акт від 31.06.2017 року прокурору разом із додатками для усунення вищевказаних недоліків.
Обвинувачені та захисники проти задоволення клопотання прокурора заперечували та захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 надав суду письмове заперечення на клопотання прокурора про повернення обвинувального акту та про визнання доказів очевидно недопустими посилаючись на те, що є всі підстави вважати незаконними, очевидно недопустими доказами складені процесуальні документи та ухвалені процесуальні рішення, у тому числі повідомлення про підозру, які здійсненні шляхом реалізації органами досудового розслідування повноважень, що не віднесені до їхньої компетенції та не передбачені КПК України. Таким чином, правовий, юридичний статус обвинуваченого ОСОБА_4 не визначений в законний спосіб, тобто спосіб передбачений КПК України, і він не може вважатись ні підозрюваним, ані обвинуваченим та заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наданий суду обвинувальний акт, клопотання та письмові заперечення, суд приходить до наступного.

Що стосується клопотання захисника ОСОБА_4 ОСОБА_6 то згідно із ч. 2, 3 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду, суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Разом з тим, заявлені в клопотанні докази, що просить визнати недопустимими захисник, можуть бути визнані недопустимими тільки під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду надісланого обвинувачення, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження.
Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду. Очевидної недопустимості доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх із взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає й вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.
За таких обставин у суду, на даній стадії судового розгляду, відсутні дані щодо очевидності недопустимості доказів, на які вказує захисник, у зв`язку з чим його клопотання задоволенню не підлягають.
Що стосується клопотання прокурора про повернення обвинувального акту, то суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору,якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
В зв`язку з тим, що на стадії судового розгляду не передбачено повернення обвинувального акту прокурору, дане клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 89, 314, 358, 369-372КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про визнання доказів недопустими відмовити.
В задоволенні клопотання прокурора про повернення обвинувального акту відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1