У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням слідчого слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
З внесеного клопотання та матеріалів, доданих до нього, встановлено, що Ужгородським ВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003312 від 28.11.2017 року за ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Слідчий слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт тимчасово вилучених 23.12.2017 року в ході проведення обшуку за адресою: м. Ужгород, вул. Грушевського, буд. 65, зокрема на: два системні блоки марки «hp», опечатані паперовими бирками з пояснювальними написами послідуючих осіб; монітор сіро-чорного кольору марки «hp», 1740, опечатаний паперовими бирками з пояснювальними написами послідуючих осіб; монітор сірого кольору марки «NEC» MultiSenc LCD2180UX, опечатаний паперовими бирками з пояснювальними написами послідуючих осіб.
Клопотання мотивоване тим, що вищезазначені речі мають виняткове значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, зокрема, доведення винуватості окремих осіб. Як зазначається у клопотання, для з`ясування фізичних властивостей, технічних характеристик, а також інших якостей легкового автомобіля вищевказаної марки, необхідно провести ряд судово-криміналістичних експертиз, що у свою чергу, обумовлює необхідність зберігання такого в органів досудового розслідування. Перебування на даній стадії досудового розслідування комп`ютерної техніки у їх власників створює загрозу фізичного знищення комп`ютерної техніки з метою приховування слідів кримінальних правопорушень. За таких обставин, є достатні підстави вважати, що вилучене в ході тимчасового доступу майно використовувалося як засіб чи знаряддя вчинення кримінальних правопорушень та (або) зберегло на собі їх сліди.
Дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з положеннями ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як випливає з ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підставою арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як встановлено слідчим суддею, клопотання слідчого подане з порушенням ст. 171 КПК України: слідчим не наведено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Всупереч вимоги п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання не додано документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Окрім того, долучені до клопотання копії документів належним чином не засвідчені, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися в ідентичності цих документів, в той час, як інформація, що в них міститься, має суттєве значення під час розгляду клопотання цієї категорії та може істотно вплинути на висновки слідчого судді.

Водночас, матеріалами клопотання не підтверджуються повноваження прокурора здійснювати свої повноваження у даному кримінальному провадженні. Так, відповідно до наданого витягу з ЄРДР слідчим вказаний ОСОБА_2 відомості про прокурора відсутні.

Також варто зазначити, що клопотання містить суперечності, оскільки в ньому одночасно зазначено, що майно було вилучене «в ході обшуку» і «в ході тимчасового доступу». Також зазначається інформація про «легковий автомобіль», однак на такий слідчий не просить накласти арешт.

Оскільки встановлено, що погоджене прокурором клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, слідчий суддя вважає неможливим розглянути його, як про це просить в клопотанні слідчий.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, який його погодив, а для усунення недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години, початок обчислення якого рахувати з моменту фактичного отримання вказаного клопотання прокурором.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна - повернути прокурору Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1