ухвала

08 вересня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складіколегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 24 травня 2017 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

Із касаційної скарги убачається, що вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 24 травня 2017 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років.

За змістом касаційної скарги засуджений стверджує про незаконність вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції щодо нього, порушує питання про їх перевірку судом касаційної інстанції.

Проте, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судових рішень можуть бути лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Разом з тим, засуджений посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону не наводить належних доводів та чітких аргументів на підтвердження цього. Зокрема, у скарзі ОСОБА_4 не погоджується із оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, та посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що не є підставами для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Також усупереч положенням ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано копій оскаржуваних судових рішень, завірених належним чином, як це передбачено п.13.7 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі слід зазначити чи бажає особа, яка подала касаційну скаргу, брати участь у касаційному розгляді, чого ОСОБА_4 не зробив.

З огляду на викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 24 травня 2017 року щодо нього залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута особі, що її подала.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3