ПОСТАНОВА
Іменем України
01.06.2016 м.Львів

. Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

підсудних: ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання про зміну запобіжного заходу по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 146; ч.2 ст. 189; ч.3 ст. 357; ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358; ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 209; ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 135 КК України; ОСОБА_5 за ч.2 ст. 146; ч.3 ст. 357; ч.2 ст. 189; ч.1 ст. 135; ч.2 ст. 365 КК України; ОСОБА_9 за ч.2 ст. 146; ч.2 ст.122, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 209 КК України ОСОБА_10 за ч.2 ст. 146 КК України; ОСОБА_11 за ч.2 ст. 146 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В :
У судовому засіданні адвокат підсудного ОСОБА_5 подав на розгляд суду клопотання, в якому просить зарахувати строк попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ст. 72 КК України, мотивуючи тим, що 22 червня 2012 року ОСОБА_5 , обвинуваченому за ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 365 КК України обрано міру запобіжного заходу взяття під варту. З цього часу підзахисний перебуває під вартою. Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, ще під час провадження дізнання та згодом і досудового слідства, з самого початку підсудний активно сприяв розкриттю злочину, за пів-року, що передували взяттю під варту постійно з`являвся за викликом слідчих для проведення відповідних слідчих дій, жодного разу не уникав участі в них. Завдяки його показам було встановлено коло осіб причетних до даного злочину, що прослідковується як з пояснень, так і з протоколів слідчих дій. Відтак, навіть припускати можливість впливу на хід судового слідства, свідків і перешкоджати встановленню істини по справі є безпідставним. ОСОБА_5 визнав свою вину в частині вчинених діянь та щиро розкаявся.

Крім того, захисних ОСОБА_8 зазначає, що його підзахисний має постійне місце проживання, раніше не судимий, має постійне місце праці, не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, позитивно характеризується за місцем проживання, навчання та праці, одружений, виховує трьох малолітніх дітей, та має на утриманні матір пенсіонера та брата інваліда другої групи з дитинства. З врахуванням наведених характеризуючих даних, без сумніву прослідковується, що обвинувачений не може та не має наміру продовжувати займатись злочинною діяльністю, перешкоджати встановленню істини в справі, уникати слідства чи суду.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_5 , відтак тягар утримання всієї родини, включаючи брата інваліда 2-ї групи та трьох малолітніх дітей, станом на сьогоднішній день ліг на матір пенсіонера та дружину обвинуваченого, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відтак, захисник ОСОБА_8 зазначає, що у межах перебування в СІЗО, ОСОБА_5 перебуває практично чотири роки, що з врахування вимог ч. 5 ст. 72 КК України може зараховуватися як вісім років позбавлення волі, а відтак у межах пред`явленого обвинувачення обвинувачений відбув максимальний строк за інкримінованими статтями.

Прокурор у судовому засіданні не заперечила проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку підсудного ОСОБА_5 , який дане клопотання підтримав, врахувавши пояснення адвоката, вивчивши подане клопотання та матеріали справи, суд вважає, що таке не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, у разі якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абзацом першим цієї частини, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочину (злочинів), у якому (яких) підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена судом з-під варти за ініціативою суду або за ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника) чи прокурора. Таке звільнення допускається на стадії судового розгляду кримінального провадження і на стадії досудового розслідування такого кримінального провадження.

Як вбачається із матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146 КК України, за яке встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, ч.2 ст.189 КК України, за яке встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, ч.1 ст. 135 КК України за яке встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років, ч.2 ст. 365 КК України, за яке встановлено покарання у виді позбавлення волі на тсрок від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною посадою на строк до трьох років, ч.3 ст. 357 КК України, за яке встановлено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або арешт на строк до трьох місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в новій редакції, викладеній відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26 листопада 2015р., який набрав чинності 24 грудня 2015 р., зарахування судом строку попереднього увязнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє увязнення, провадиться з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі .

У строк попереднього увязнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього увязнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього увязнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

У разі якщо до винесення вироку строк попереднього увязнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абзацом першим цієї частини, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочину (злочинів), у якому (яких) підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена судом з-під варти за ініціативою суду або за ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника) чи прокурора. Таке звільнення допускається на стадії судового розгляду кримінального провадження і на стадії досудового розслідування такого кримінального провадження".

Судом встановлено, що з часу фактичного затримання, з 22 червня 2012 року, на момет розгляду справи, тобто станом на 01.06.2016 року, строк попереднього ув`язнення відбутий підсудним ОСОБА_5 становить 1441 дні, тобто 3 роки 11 місяців 10 днів.

Відтак строк попереднього увязнення, відбутий ОСОБА_5 фактично дорівнює чотири роки, тобто співвідношення, визначене абзацом першим ч.5 ст. 72 КК України, оскільки максимально допустимий строк позбавлення волі за ч.2 ст. 289 КК України, яка передбачає найсуворіше покарання порівняно з іншими статтями обвинувачення, - 8 років позбавлення волі.

З огляду на те, що розгляд даної справи ще триває, а метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам ухилитися від суду, то відповідно до ст. 151, ст. 273 КПК України 1960 р. суд вважає за необхідне змінити підсудному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підписку про невиїзд.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, керуючись ст.273, 274 КПК України 1960 р. ,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_8 про звільнення підсудного ОСОБА_5 з-під варти задовольнити.

Змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підписку про невиїзд.

Підсудного ОСОБА_5 звільнити з-під варти негайно.

Постанову направити на виконання направити начальнику ЛУВП УДПтСУ у Львівській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1