Справа № 480/228/18
Провадження № 1-кп-480/144/18
Вирок
Іменем України
20 березня 2018 року Миколаївський районний суд Миколаївській області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Піщанка, Піщанського району, Вінницької області, громадянина України, освіта загальна середня, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.
в с т а н о в и в:
29.11.2016 року ОСОБА_4 уклав контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України.
Наказом командира військової частини польова-пошта В НОМЕР_1 від 19.02.2017 року № 50 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду водія номера обслуги 4 відділення зенітно артилерійського взводу військової частини польова пошта НОМЕР_2 .
ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та проходячи військову службу на посаді водія номера обслуги 4 відділення зенітно артилерійського взводу військової частини польова пошта В НОМЕР_1 на порушення ст.ст. 9,11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548 -XIV, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551 -XIV, ст.ст.1, ч.3 ст.24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді самовільного залишення військової частини. 22 травня 2017 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_4 з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби вирішив самовільно залишити військову частину польова пошта НОМЕР_2 на території НОМЕР_3 міжвидового центру підготовки частин та підрозділів ЗСУ ( АДРЕСА_2 ) та до 5 лютого 2018 року проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний з його виконання обов`язків за місцем своєї реєстрації та інших місцях. 6 лютого 2018 року солдат ОСОБА_4 добровільно з`явився до військової прокуратури Миколаївського гарнізону.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 407 КК України, самовільне залишення військової частини військовослужбовцем ( крім строкової служби), вчинений в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
6 лютого 2018 року в даному кримінальному провадженні між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч.1 ст.468 КПК України.
Відповідно до угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.4 ст.407 КК України, щодо узгодженого покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. При укладенні угоди підозрюваному ОСОБА_4 роз`ясненно про обов`язки передбачені ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Суд заслухав в судовому засіданні думку прокурора, який вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, та просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити підозрюваному узгоджене в угоді покарання.
Підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним; з наданих суду матеріалів кримінального провадження, вбачається, що скарги підозрюваний ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій підозрюваного за ч.4 ст.407 КК України є правильною. Злочин, у вчиненні якого підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином і відповідно до вимог ч.2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладена сторонами угода є добровільною. Взяті підозрюваним на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
За таких обставин, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.
За вчинене кримінальне правопорушення підозрюваний ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Керуючись ст.ст. 314-316, 368,370, 468, 469,472, 475 КПК України, суд -
Ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 6 лютого 2018 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.407 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладення на нього обов`язків згідно ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1