07.11.17

Провадження № 1-КП/200/83/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро клопотання прокурора, а також захисників у кримінальних провадженнях №№0003626, 00002975, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з неповною середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей синів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-10.02.1996 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська за ч.2 ст.141 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

-14.05.1997 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська за ч.2 ст.140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з конфіскацією майна;

- 11.12.1998 року Індустріальним районним судом мДніпропетровська за ч.2 ст.17, ч.3 ст.140 КК України до покарання у вигляді 2 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-28.11.2002 року Індустріальним районним судом мДніпропетровська за ст.140 ч.2, ст.142 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок змінений, вважати засудженим по ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.129 ч.1, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

-06.07.2006 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 6 місяців з конфіскацією майна;

- 28.10.2009 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.307, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна;

-08.12.2010 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ст.70 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та 6 місяців;

-18.11.2011 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ст.70 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років та 6 місяців;

-05.05.2015 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 6 місяців, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням на 3 роки,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Долина, Токмакського району, Запорізької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у скоєнні злочину за ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав за необхідне продовжити стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки останні звинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, а тому вони можуть переховуватися від суду, здійснювати вплив на свідків, перешкоджати здійсненню кримінального провадження, оскільки обвинувачені можуть продовжити вчиняти інші злочини, а тому підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим не вбачає.

Просив відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Крім того, просив відмовити в задоволені клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_4 просив відмовити в клопотанні прокурора та змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, так як прокурором не доведені ризики обґрунтування саме такого запобіжного заходу, в тому числі впливу на свідків, а також не наведено підстав щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підтримав клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника, а в задоволенні клопотання прокурора просив відмовити. Вказав, що вже півтора року тримається під вартою, а тому заявлені прокурором ризики втратили актуальність. Також зазначив, що по іншим кримінальним провадженням йому не обрано запобіжного заходу й маючи можливість переховуватися , він таких дій не вчинював, тому доводи прокурора в цій частині є безпідставними.

Підтримав клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , просив змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 - підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника ОСОБА_5 й просив задовольнити. Підтримав клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну останньому запобіжного заходу.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим - відмовити, з наступних підстав.

Так, частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено.

Ухвалою суду від 19 вересня 2017 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 листопада 2017 року.
При цьому, судом при продовженні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати розгляду справи по суті.
Суд вважає, що вказані ризики, а саме ризик можливості переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду та перешкоджання розгляду справи, на час розгляду в суді кримінального провадження не зменшилися, є реальними та продовжують існувати, з наступних підстав.

Так, на цей час, кримінальне провадження не розглянуто, судовий розгляд триває.

Водночас, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжких корисливих злочинів, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, в період іспитового строку та за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, раніше неодноразово судимий за скоєння аналогічних корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, а тому з урахуванням викладених обставин, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, перешкоджати розгляду кримінального провадження, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашній арешт, не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.
З приводу доводів захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд вважає за необхідне в задоволенні даного клопотання відмовити, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 злочину, й не зможе забезпечити його процесуальну поведінку, а їх твердження, що не існує ризику того, що обвинувачений буде переховуватися від суду або перешкоджати розгляду справи, суд не може розцінювати як підставу зміни запобіжного заходу, так як вищезазначені доводи, з урахуванням обставин інкримінованого злочину, не свідчать про наявність у ОСОБА_6 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду.
При продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд вважає, що вказані ризики, а саме ризик можливості переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, а також перешкоджання розгляду справи на час розгляду в суді кримінального провадження не зменшилися, є реальними та продовжують існувати, з наступних підстав.

ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні корисливого тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, мешкає за межами м.Дніпро, й довгий час перебував у розшуку, що свідчить про те, що в подальшому ОСОБА_7 знову може переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати розгляду справи по суті.
Клопотання захисника ОСОБА_5 щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на домашній арешт, задоволенню не підлягає, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину й не зможе забезпечити його процесуальну поведінку,
Суд вважає, що на стадії судового провадження, встановлені судом ризики на цей час продовжують існувати, що виправдовує тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а, отже, не суперечитиме вимогам ст.5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_6 про його перебування під вартою більш ніж півтора року як підставу для зміни запобіжного заходу, суд вважає дані доводи необґрунтованими, оскільки тривалий судовий розгляд кримінального провадження обумовлений неодноразовою неявкою свідків до суду, клопотаннями учасників процесу та зайнятістю адвокатів в інших судових процесах.

На підставі викладеного суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим та вважає доцільним продовжити застосування щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, розмір визначених застав обвинуваченим залишити без змін.
Керуючись ст.ст.132, 176-177, 183, 194, 331, 350 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05 січня 2018 року, включно.

Розмір визначеної застави за ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2016 року в розмірі 1 000 000 млн.грн. ( один мільйон) залишити без змін.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05 січня 2018 року, включно.

Розмір визначеної застави за ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року в розмірі 58 000 грн. ( п`ятдесят вісім тисяч) залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1