Справа № 368/326/18
Провадження № 1-в/368/51/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" квітня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
представника ВК ОСОБА_4
захисника засудженого ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
та представника трудового колективу ФОП ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлику Київської області клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням,
В С Т А Н О В И В:
До Кагарлицького районного суду Київської області звернувся адвокат ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 із клопотанням та просить суд замінити ОСОБА_6 невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі, на покарання у вигляді виправних робіт.
Своє клопотання засуджений мотивував наступним.
23 червня 2016 року, вироком Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_6 було засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до 5-ти років позбавлення волі.
23 червня його було взято під варту, та направлено для відбування покарання у Кагарлицьку виправну колонію № 115 за адресою: с. Зікрачі, Кагарлицького району, Київської області.
Відповідно п.1. ч. 4. ст. 82 КК України заміна не відбутої частини покарання біль м`яким можлива після фактичного відбуття засудженими не менше третини строку покарання... за необережний тяжкий злочин.
За період відбування покарання ОСОБА_6 зарекомендував себе посередньо. За місцем своєї попередньої роботи характеризується позитивно. Матеріальну та моральну шкоду потерпілим частково відшкодував, що підтверджується відповідними платіжними квитанціями про перерахування грошових коштів.
На даний час у разі заміни не відбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на виправні роботи, фізична особа підприємець ОСОБА_7 , гарантує працевлаштування ОСОБА_6 на посаду майстра із складання меблів з місячним окладом, який становитиме 3 200,00 гривень.
Окрім цього, ОСОБА_6 має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вихованням якого буде займатися після звільнення з колонії.
Приймаючи, що ОСОБА_6 відбув встановлену законом 1/3 частину покарання, зразковою поведінкою довів своє виправлення.
Адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримала та просила задовольнити.
Засуджений ОСОБА_6 просив суд клопотання адвоката задовольнити.
Представник ДП «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» ОСОБА_4 щодо клопотання адвоката поданого в інтересах засудженого ОСОБА_6 покладається на погляд суду. Засуджений ОСОБА_6 має 5 дисциплінарних стягнень, які зняті та погашені, та має два заохочення. Щодо нього був розгляд комісії, але висновок був негативний, оскільки засуджений не став на шлях виправлення. Невідбута частина строку основного покарання становить 2 роки 283 днів.
Прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 вважає, що засуджений не заслуговує на застосування до нього ст. 82 КК України, тому заперечував проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 щодо засудженого ОСОБА_6 .
Вислухавши клопотання адвоката ОСОБА_5 , думку прокурора, представника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області, засудженого ОСОБА_6 , представника ФОП ОСОБА_7 , який просив клопотання адвоката підтримати, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва 23 червня 2016 року за ст. 286 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07.09.2016 р. вирок Дарницького районного суду м. Києва від 23.06.2016 р. залишений без змін. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.07.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання за період з 14.04.2016 р. по 20.05.2016 р. Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 07.03.2017 р. на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання за період з 23.06.2016 р. по 07.09.2016 р.
Початок строку покарання 23.06.2016 року.
Кінець строку покарання 27.01.2021 року.
1/3 строку покарання 26.09.2017 року.
Злочин вчинений засудженим ОСОБА_6 є злочином тяжким з необережності.
Засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання з 23.06.2016 р. За час перебування у Київському СІЗО характеризувався посередньо. Порушень вимог режиму утримання не допускав, заохочень та стягнень не мав.
У Державну установу «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» засуджений ОСОБА_6 прибув 05.10.2016 р.
05 жовтня 2016 р. засудженого ОСОБА_6 було ознайомлено з умовами відбування покарання у ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)».
Вивченням матеріалів справи встановлено, що за час відбування покарання в Кагарлицькій ВК-115 засуджений ОСОБА_6 має 5 (п`ять) стягнень, а саме:
?2 попередження: 10.11.2016 року не вийшов на роботу, згідно рознарядки, порушив ст. 118 ч. 1 КВК України та 09.03.2017 р. зберігав заборонені предмети, а саме: мобільний телефон;
?3 догани: 04.11.2016 р. не вийшов на роботу, згідно рознарядки, порушив ст.. 118 ч. 1 КВК України; 12.01.2017 р. не виконав вимогу «Підйом», був відсутній на ранковій фізичній зарядці та перевірці; 01.06.2017 р. зберігав заборонені предмети, а саме: мобільний телефон.
Після вивчення матеріалів особової справи стало відомо, що крім застосованих до засудженого дисциплінарних стягнень з ним проводились ще й виховні бесіди в кількості 7 (сім), про що свідчать рапорти, а саме: № 435 від 21.10.2016 р. (а.с. 41), № 443 від 24.10.2016 р. (а.с. 43), № 451 від 26.10.2016 р. (а.с. 46), № 454 від 26.10.2016 р. (а.с. 48), № 473 від 07.11.2016 р. (а.с. 57), № 474 від 08.11.2016 р. (а.с. 59), № 50 від 17.02.2017 р. (а.с. 88).
Випискою з протоколу № 18 від 29.09.2017 року засідання комісії установи з питань застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та встановлення адміністративного нагляду було вирішено не застосовувати до засудженого ОСОБА_6 пільгу згідно ст. 82 КК України.
Станом на 26.09.2017 р. ОСОБА_6 відбув вже 1/3 строку призначеного вироком суду за тяжкий злочин.
За змістом ст. 82 КК України умовами заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є:
?відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у частині четвертій цієї статті;
?наявність факту того, що засуджений став на шлях виправлення.
Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 82 КК України суд за наявністю визначених законом підстав вправі замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням. При цьому нове покарання визначається з урахуванням його розташування в системі покарань, зазначених в ст. 51 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 2 частини 4 статті 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше 1/3 строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:
- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;
- участь у суспільно-корисній праці;
- участь у виховних заходах;
- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;
- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;
- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,
- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;
- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);
- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;
- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.
Згідно характеристики на ОСОБА_6 , затвердженої в.о. начальника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» 20.03.2018 року вбачається, що за період відбування покарання п`ять разів допускав порушення вимог режиму відбувань покарання, за що був розглянутий па дисциплінарній комісії та притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Після проведеної з ним додаткової виховної роботи почав змінювати в кращу сторону своє ставлення до відбування покарання, усвідомив помилковість своїх суджень, поведінка засудженого стала більш право слухняною та стабільною. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Намагається виконувати законні вимоги персоналу установи виконання покарань, виконує роботу із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься із розумною ініціативою. Засуджений ОСОБА_6 на даний час порушень не допускає, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці, має два заохочення від керівництва установи, стягнення були знятті та погашенні в законному порядку.
Досліджуючи дані про особу засудженого, що містяться в матеріалах даної справи, характеристиці, довідці про заохочення і стягнення, - суд встановив, що за половину часу перебування у колонії він себе негативно, а лише з кінця 2017 року почав змінювати свою поведінку.
Щодо відношення засудженого до праці, то слід зазначити, що засуджений працював, але лише з кінця 2017 року.
Щодо відшкодування витрат потерпілим, то адвокатом надано квитанції, але серед них дві квитанції по сплаті виконавчого збору та витрат за залучення експертів, а три квитанції на суму 7 500 грн., що є незначною у порівняні із зазначеною у рішенні суду сумою.
Засудженим ОСОБА_6 до суду не надано доказів, що він своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці довів виправлення.
З огляду на наведене, у суду виникають сумніви з приводу доводів засудженого щодо наявності у нього позитивних намірів на майбутнє та становлення на шлях виправлення.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_6 не є сумлінною, внаслідок чого він не довів своє виправлення, і підстав для застосування відносно нього положень ст.82 КК України суд не вбачає, тому у задоволенні клопотання адвоката поданого в інтересах засудженого необхідно відмовити.
Враховуючи вище викладене, керуючись ст.. 82 КК України та ст. . ст.. 537, 539 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1