н/п 1-кс/640/2369/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
адвоката - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, не працюючого, судимого у 1995 році за ч.4 ст. 81 КК України, у 2003 році за ч.2 ст. 190 КК України, у 2005 році ч.3 ст.190 КК України, у 2007 році за ч.4 ст.190 КК України, у 2016 році Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі, відбував покарання в Одеській виправній колонії №14, звільненого у жовтні 2016 року, судимість не погашена та не знята, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -
20.03.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями, СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юристом 1-го класу ОСОБА_3 , в якому слідчий просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що приблизно у червні 2017 року, точна дата під час досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_8 , діючи умисно із корисливих спонукань, перебуваючи в місті Києві, вступила в попередню змову із раніше їй знайомою ОСОБА_9 яка мала досвід та навички вчинення тяжких та особливо тяжких корисливих злочинів, з якою прийняли рішення створити та очолити організовану групу з метою систематичного заволодіння коштами громадян шляхом обману та зловживання довірою.
Після чого ОСОБА_8 із ОСОБА_9 залучили до участі в організованій групі осіб, маючих навички вчинення корисливих злочинів, а також мешканців Луганської області, проживаючих на тимчасового не підконтрольних територіях.
Так до участі в організованій групі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залучили ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших невстановлених осіб, яким запропонували увійти до складу створеної та очоленої ОСОБА_15 організованої групи та у її складі вчиняти тяжкі злочини пов`язані із заволодінням грошовими коштами громадян з числа мешканців різних областей України, на що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 надали свою згоду та готовність вчиняти вказані злочини у складі організованої групи під керівництвом ОСОБА_9 та ОСОБА_15 .
Після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші невстановлені особи розробили та узгодили злочинний план скоєння шахрайств до якого входило: розподіл учасників групи на декілька поєднаних єдиним умислом колективів та розподіл відповідних функцій між членами колективів; здійснення систематичних поїздок до обласних центрів України з метою вчинення шахрайств на їх території та періодична зміна місць вчинення злочинів; підшукування потерпілих серед осіб похилого віку, переважно поодиноких осіб, які ведуть усамітнений спосіб життя та активно сприймають надмірну увагу до них з боку сторонніх осіб та мають заощадження грошових коштів або мають у власності золоті прикраси; пошук імітаційних засобів-пластикових карток та розповсюдження їх одним з учасників колективу, який входить до складу організованої групи, перед супермаркетами особам похилого віку з числа потенційних потерпілих нібито пропонуючи їм отримання вказаних карток на знижки; спрямування потерпілих із виданими ним картками до іншого учасника групи, який безпосередньо повідомляє потерпілому неправдиву інформацію про участь у вказаній акції; втручання у спілкування із потерпілим третього учасника групи та повідомлення неправдивої інформації про те що він також бажає прийняти участь у акції; повідомлення другим учасником групи неправдивої інформації про виграш обома учасниками побутової техніки, її розподіл та нібито передача одному з учасників акції 200 доларів США із доведенням особливої умови акції-підтвердити свою платіжоспроможність; демонстрація третім учасником групи потерпілому грошових коштів та нібито наявність переваги над ним на перемогу в акції на отримання вагомої знижки в супермаркетах; застосування другим учасником групи психологічного прийому із встановленням у третього учасника місця проживання в іншій області та повідомлення про надання переваги у отриманні дисконтної картки потерпілому оскільки він нібито мешкає поблизу супермаркету та має можливість систематично придбавати у ньому товари та продукти із знижкою. Оголошення перемоги потерпілого та пропозиція підтвердили свою платіжеспроможність шляхом демонстрації наявних у нього заощаджень грошових коштів; запечатування винесених з дому потерпілих грошових коштів в конверт разом із дисконтною карткою та заволодіння грошовими коштами шляхом підміни конверта на раніше заготовлений інший конверт із папірцями та пропонування потерпілому наступного дня прийти із вказаним конвертом до супермаркету та пред`явити його менеджеру, нібито для того щоб він його розкрив впевнився у тому, що в потерпілого є грошові кошти та той видав йому дисконтну картку; зникнення з місця вчинення злочину учасниками групу на раніше заготовленому автомобілі під керування учасника групи, якому відведена функція водія; розподіл викрадених коштів між усіма учасниками групи в попередньо обумовлених долях.
Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , було створено стійке об`єднання, до складу якого увійшли більше п`яти осіб: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 та інші невстановлені під час досудового розслідування особи, які, діючи умисно, із корисливих спонукань, попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення особливо тяжких злочинів, об`єднаних єдиним планом, з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.
Функція ОСОБА_6 , як активного учасника організованої групи, обізнаного про злочинні дії ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та невстановлених осіб-учасників організованої групи, полягала в тому, що він: погодив з іншими учасниками організованої групи об`єкти злочинних посягань - грошові кошти, що збиралися протягом тривалого часу заощадження потерпілих з числа осіб похилого віку; брав участь у розробці і погодженні з усіма учасниками організованої групи планів учинення злочинів, визначаючи об`єкт злочинного посягання та спосіб заволодіння грошовими коштами; безпосередньо брав участь у скоєнні шахрайств за розробленими учасниками організованої групи планом вчинення злочинів та заволодівав коштами громадян, шляхом підміни конвертів з опечатаними грошима; отримував свою частку викрадених коштів, що було основним джерелом його доходів.
Вказані обставини свідчать про високий ступінь згуртованості організованої групи у складі ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 та невстановлених осіб учасників організованої групи, які після її створення у червні 2017 року почали діяти відповідно до розробленого вищевказаного плану злочинної діяльності та з червня 2017 по 05 грудня 2017 року - моменту припинення протиправної діяльності учасників групи працівниками поліції на території міста Харкова вчинили ряд заволодінь чужим майном (грошовими коштами) громадян шляхом обману (шахрайство) та зловживання довірою.
Після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші невстановлені особи розробили та узгодили злочинний план скоєння низки шахрайств на території України.
Так, 01.11.2017, 02.11.2017, 02.11.2017, 04.11.2017, 08.11.2017, 09.11.2017, 04.12.2017, 04.12.2017, 05.12.2017, 06.12.2017 учасники організованої групи, діючи у складі організованої групи, заволоділи грошовими коштами, майном шляхом шахрайства, чим спричинили потерпілим матеріальну шкоду.
Обґрунтованість повідомленої 07.12.2017 ОСОБА_6 підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, та вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігання яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
Сторона обвинувачення вважає, що встановлені під час досудового розслідування обставини, в тому числі той факт, що вчинення шахрайств у складі організованої групи протягом тривалого часу було основним доходом ОСОБА_6 та іншого джерела доходів він не має. Вищевказані факти є достатніми для переконання, що підозрюваний продовжить протиправну діяльність та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам та застосування стосовно ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою є обґрунтованим.
З урахуванням вищевказаних ризиків, 09.12.2017 Київським районним судом міста Харкова стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 лютого 2018 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі 480 000 гривень.
31.01.2018 Київським районним судом міста Харкова строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 продовжено до 31.03.2018, з можливістю внесення застави в розмірі 352 400 гривень.
Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні спливає 31.03.2018, але закінчити досудове розслідування у вказаний строк, тобто до 31.03.2018, не виявляється можливим, у зв`язку із тим, що потребує додаткового часу проведення наступних процесуальних дій: встановити інші епізоди злочинів вчинених підозрюваними на території Харківської та інших областей України; допитати потерпілих, свідків вчинення злочинів; провести впізнання із потерпілими та свідками; Провести аналіз інформації отриманої в ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», за номерами мобільних телефонів та імеі номерами мобільних терміналів які використовувались підозрюваними під час вчинення злочинів із залученням відповідних спеціалістів; отримати тимчасовий доступ до речей і документів в ПАТ КБ «Приватбанк» за рахунками підозрюваних та осіб, чиї рахунки вони використовували для перерахувань грошових коштів здобутих злочинним шляхом. Витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження відомості, які характеризують особи підозрюваних. Вирішити питання щодо етапування підозрюваного ОСОБА_18 до Харківського слідчого ізолятору. Вирішити питання щодо розсекречення протоколів із результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій та ухвал слідчого судді на підставі яких проводилися негласні слідчі (розшукові) дії. Провести дослідження інформації отриманої в результаті застосування технічних засобів. Скласти повідомлення про підозру в кінцевій редакції та повідомити про підозру; виконати вимоги ст.290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування.
Вказані процесуальні дії мають важливе значення для судового розгляду, скільки направлені на збирання доказів, з метою повного, всебічного та неупередженого встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог КПК України проведення вказаних процесуальних дій під час досудового розслідування є обов`язковим та потребує значного часу у зв`язку із великим обсягом матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, отриманих під час досудового розслідування кримінального провадження. Для завершення вказаних процесуальних дій необхідно додатковий строк в 60 діб. Провести вказані процесуальні дії раніше перешкоджали ті обставини, що під час досудового розслідування встановлені та встановлюються нові епізоди кримінальних правопорушень, за ними збираються докази, проводилися негласні слідчі (розшукові) дії, результати проведення яких долучені до матеріалів кримінального провадження та потребують ретельного дослідження та відпрацювання.
Крім того з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заявлені ризики не зменшилися, а навпаки збільшилися, оскільки встановлені нові свідки та очевидці вчинених злочинів, встановлені нові епізоди вчинених злочинів.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання.
Підозрюваний в судовому засіданні просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.
В судовому засіданні захисник заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
07.12.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні десяти кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене організованою групою.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2017 застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27) на 60 днів до 04.02.2018 включно, із визначенням розміру застави у сумі 480 000 грн.
Постановою першого заступника прокурора Харківської області від 23.01.2018 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до чотирьох місяців, тобто до 07.04.2018.
30.01.2018 Київським районним судом міста Харкова строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено до 30.03.2018, із визначенням розміру застави у сумі 352 400 грн.
Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, що підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які містяться в протоколах їх допиту; протоколами впізнання особи за фотознімками від 07.12.2017, під час якого потерпіла ОСОБА_19 впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка вчинила щодо неї злочин; протоколом впізнання особи за фотознімками від 07.12.2017, під час якого потерпіла ОСОБА_21 впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка вчинила щодо неї злочин; висновком судово-дактилоскопічної експертизи.
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним прокурором існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на потерпілих, свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Слідчим суддею в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, який підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів у сфері злочинів проти власності, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку, відсутність даних щодо наявності міцних соціальних зв`язків, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. Більш того, за час тримання підозрюваного під вартою зазначені ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності. З вказаних підстав, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, до 19.05.2018 включно.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання підозрюваного під вартою.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, ризиків, передбачених п.1, п. 3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. При цьому, з урахуванням викладених обставин, суд вважає, що застава у межах, визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 , покладених на нього обов`язків, а тому слідчий суддя призначає заставу, раніше визначену ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.01.2017, а саме 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 352 400 гр. (1762 гр. х 200 = 352 400 гр.).
Прийшовши до висновку про необхідність визначення вказаного розміру застави, слідчий суддя також враховує зазначені вище дані про особу, та визначає її в розмірі, який здатен буде забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні особливо тяжких злочинів, особою ОСОБА_6 , покладених на нього обов`язків. При цьому також слідчий суддя враховує пояснення підозрюваного, що застава у раніше визначеному розмірі є завідомо непомірною для нього.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 19 травня 2018 року включно.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із м. Одеса, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) носити електронний засіб контролю.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити заставодавцю, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене законом покарання від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, обвинуваченого, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, та суд про причини неявки підозрюваного, обвинуваченого.
Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування.
Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_22 , негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про тримання під вартою останнього.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1