Справа № 569/6727/18
УХВАЛА

23 квітня 2018 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на дії та бездіяльність слідчого,
ВСТАНОВИВ:
Представник скаржника ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду з вищевказаною скаргою у кримінальному провадженні № 0000002 від 05.01.2017 року.
В обгрунтування скарги зазначив, що у провадженні СУ ФР ГУ ДФС у Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000002 від 05.01.2017р. відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Посилаючись на численні порушення вимог КПК України з боку слідчого при оголошенні підозри, просить суд скасувати повідомлення про підозру від 27.04.2017р. у кримінальному провадженні № 0000002 від 05.01.2017р. відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 212 КК України; зобов`язати слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Рівненській області у даному кримінальному провадженні вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей від 27.04.2017р. про дату і час повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, та щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного.
ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд даного клопотання за його відсутності.
Прокурор та слідчий в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності слідчого та прокурора.
Всебічно дослідивши матеріали скарги, додані докази у їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного.
Та, судом встановлено, що у провадженні СУ ФР ГУ ДФС у Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000002 від 05.01.2017р. відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Старшим слідчим з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Рівненській області ОСОБА_5 розслідується кримінальне провадження № 0000002 від 05.01.2017, у якому 27.04.2017 директору ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Із повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється органом досудового розслідування у тому, що усупереч ст. 36.1, ст. 38 та ст. 57.1 Податкового кодексу України, в період червня, серпня, вересня, жовтня, листопада, грудня 2015 року та січня-лютого 2016 року, умисно не здійснив перерахунок податку на додану вартість до бюджету в загальній сумі 6 136 649 грн., чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 212 КК України.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що 24.04.2017р. ОСОБА_4 прибув до СУ ФР ГУ ДФС в Рівненській області на виклик слідчого для ніби то дачі пояснень щодо вчинення кримінального правопорушення, однак того ж дня йому було вручено повідомлення про підозру. При цьому слідчим було порушено право на захист ОСОБА_4 .
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що слідчий не вчинив жодної дії, спрямованої на інформування ОСОБА_4 про існування відносно нього кримінального провадження та підозри у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення, що є порушенням ч. 1 ст. 111 КПК України.
Так, ОСОБА_4 повідомлено про підозру 27.04.2017. У подальшому, прокурором скеровано до суду клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 212 КК України, у зв`язку із відшкодуванням шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

На підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 22.05.2017 у задоволенні клопотання прокурора відмовлено у зв`язку із відсутністю згоди підозрюваного на таке звільнення, яка залишена в силі ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 01.03.2018.

Таким чином, на даний час з часу повідомлення особи про підозру пройшло більше двох місяців, але кінцеве рішення у кримінальному провадженні не прийнято.

Окрім того, із ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 22.05.2017 вбачається, що своєї вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України не визнає, будь-яких умисних дій по ухилення від сплати податків не вчиняв, що досліджено у судовому засіданні та у свою чергу також вказує на необґрунтованість клопотання.

Таким чином, всупереч вимогам ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру від 27.04.2017 здійснено за відсутності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, а відтак є незаконним.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що відомості від 05.01.2017 року про повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України та відомості щодо набуття ним статусу підозрюваного підлягають виключенню з ЄРДР у зв`язку з наступним.
У даній справі судом встановлено, що ОСОБА_4 не набув статусу підозрюваного у спосіб, який передбачений КПК України.
Так, приписами ч. 1 ст. 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ч.1 ст.111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Частиною 3 ст. 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Ч.1 ст.135 глави 11 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
При цьому, згідно ч.1 ст.136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Згідно ч. 4 ст. 278 КПК України, дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Тобто, враховуючи відсилочні норми ст. 278 КПК України на глави 6 та 11 КПК України, повідомлення про підозру має бути складено слідчим чи прокурором та в той же день вручене особі, відносно якої таке повідомлення складене, після чого особа вважається такою, що набула статусу підозрюваного.
У разі, якщо таке вручення повідомлення про підозру у день складення неможливе, воно має бути вручене у спосіб, який передбачений для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 135 КПК України) надіслано поштою.
При цьому, належним підтвердженням отримання повідомлення про підозру є саме розпис особи про отримання (ч. 1 ст. 136 КПК України).
Лише після розпису особи про отримання повідомлення про підозру слідчий, прокурор невідкладно вносять до ЄРДР відомості про дату, час повідомлення про підозру і правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа (ч. 4 ст. 278 КПК України).
Однак, вказаної вище послідовності процесуальних дій слідчим дотримано не було, а тому у слідчого чи прокурора були відсутні підстави для внесення до ЄРДР відомостей про повідомлення про підозру ОСОБА_4 та, відповідно, відомості про набуття ним статусу підозрюваного.
Будь-які відомості щодо виклику слідчим, зокрема, щодо прибуття підозрюваного з метою вручення повідомлення про підозру, у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язана невідкладно повідомити підозрюваного про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу (ч. 2 ст. 276 КПК України).
Згідно положень ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ст. 63 Конституції України та ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
У відповідності до принципів і засад, гарантованих ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
В частині тверджень скаржника про відсутність доказів наявності складу злочину в діях ОСОБА_4 суд вважає необхідним зазначити, що на даній стадії досудового розслідування суд по суті не надає оцінку даним обставинам, оскільки це є завданням наступних стадій кримінального провадження, однак порушення слідчим передбаченого КПК України порядку повідомлення особі про підозру.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання слідчого вчинити конкретні дії з метою належного захисту прав всіх осіб у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий судя
У Х В А Л И В :
Скаргу на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Рівненській області - задовольнити.

Повідомлення про підозру від 27.04.2017 у кримінальному провадженні №0000002 від 05.01.2017 щодо ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 212 КК України скасувати.

Зобов`язати слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Рівненській області у кримінальному провадженні №0000002 від 05.01.2017 за ч. 3 ст. 212 КК України вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей від 27.04.2017 про дату і час повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, та щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена протягом п"яти днів до апеляційного суду Рівненської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1