В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року смт. Магдалинівка Магдалинівського району

Дніпропетровської області

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000686 від 21.12.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина Росії, освіта середня-технічна, не одруженого, не навчається, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 05 грудня 2017 року близько 17 години 00 хвилин в с. Малоандріївка Магдалинівського району Дніпропетровської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, пройшов на територію неогородженого подвір`я, що належить ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, звідки таємно викрав металеві арматурні прути в кількості 5 штук, довжиною по 6 метрів кожен, діаметром 10 мм кожен, які на праві приватної власності належать потерпілому ОСОБА_5 .

Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток, який згідно з висновком експерта Дніпропетровського НДЕКЦ № 14/12.1/1254 від 28.12.2017 року становить 370 грн. 50 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення не оспорював та пояснив, що 05 грудня 2017 року близько 17.00 в с. Малоандріївка Магдалинівського району Дніпропетровської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з двору ОСОБА_5 викрав 5 штук арматурних прутів, бажаючи у подальшому зробити з арматури теплицю. Вкрадені арматурні прути повернув потерпілому. У вчиненому він щиро розкаюється, обіцяв, що такого більше не повториться.

Згідно наданої письмової заяви потерпілий ОСОБА_5 просив розгляд кримінального провадження проводити без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде, покарання просив призначити на розсуд суду.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій у суду немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд допитав обвинуваченого, дослідив характеризуючі матеріали стосовно обвинуваченого та дійшов до переконання, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження та у повному обсязі підтверджуються сукупністю доказів, досліджених судом, а також доказів, які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Конституцією України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам (ч. 1 ст. 1).

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та особу обвинуваченого, який визнав себе винним, щиро розкаявся, не працює, є пенсіонером, за місцем проживання характеризується позитивно, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, інвалідом не являється, раніше не судимий. Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України і часткового зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи міркування прокурора, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення підсудного до скоєного, його майновий стан, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 , покарання у виді штрафу у межах санкції статті, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 395 грн. 48 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень).

Міра запобіжного заходу не обиралася. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертного дослідження за експертизу № 14/12.1/1254 від 28.12.2017 року в сумі 395 грн. 48 коп.

Речові докази металеві арматурні прути у кількості 5 (п`ять) штук, довжиною 6 метрів кожний, діаметром 10мм. кожний передати за належністю потерпілому, ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий суддя ОСОБА_1