АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи: 648/3553/17
Справа №11сс/791/735/17 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: екстрадиційний арешт Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
Іменем України
14 грудня 2017 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах (Полєщука) ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Білозерського районного суду Херсонської області від 4 грудня 2017 року про застосування екстрадиційного арешту,
встановила:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора та застосовано до 03 лютого 2018 року строк екстрадиційного арешту стосовно
(Полєщука) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Узбекістан, уродженця м. Ташкент Республіки Узбекістан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
щодо якого 13.01.2012 р. надійшов запит про екстрадицію до Російської Федерації у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності за вчинення на території Російської Федерації злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30 п.п. «а», «г» ч. 2 ст. 158 КК РФ.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про обрання м`якшого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Вона посилається на те, що клопотання про застосування екстрадиційного арешту та ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не мотивовані. Слідчий суддя не врахував низку обставин, які давали підстави для обрання іншого запобіжного заходу. Також зазначає, що слідчим суддею було грубо порушено право на належного перекладача та переклад письмових документів з метою здійснення свого захисту. Зокрема ОСОБА_8 небуло ознайомлено із запитом про його видачу, неповідомлено у зв`язку із якими кримінальними правопорушеннями надійшов запит про його видачу та не роз`яснено його права. Слідчий суддя в супереч вимогам ст. 68 КПК України за клопотанням сторони захисту долучив до участі у справі перекладача ОСОБА_9 , та не пересвідчився в його компетентності. Крім того, прокурором були порушені строки зверненням з клопотанням до слідчого судді, передбачених ст. 186 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, вислухавши прокурора у дебатах, який залишився на попередній позиції, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Слідчим суддею суду першої інстанції правильно встановлено, що 13.01.2012 р. надійшов запит про екстрадицію (Полєщука) ОСОБА_8 до Російської Федерації у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності за вчинення на території Російської Федерації злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30 п.п. «а», «г» ч. 2 ст. 158 КК РФ.
Зі ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року (ратифікована Україною 29 травня 1997 року) вбачається, що "постанова про утримання під вартою означає будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.
Слідчий суддя суду першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 22.04.2013 року за запитом Генеральної прокуратури Російської Федерації від 28.12.2011 року № 81/3-828-11 прийнято рішення про видачу (Полєщука) ОСОБА_8 в Російську Федерацію для притягнення до кримінальної відповідальності.
Наказ та висновок за результатами розгляду запиту про видачу (Полєщука) ОСОБА_8 в Російську Федерацію було надано особисто (Полєщука) ОСОБА_8 , які він отримав, про що власноручно написав розписку 30.05.2013 року.
Згідно з висновком екстрадиційної перевірки заступника прокурора Херсонської області від 24.07.2014 року, підстави для відмови у тимчасовій видачі російським компетентним органам для притягнення до кримінальної відповідальності (Полєщука) ОСОБА_8 за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30 п.п. «а», «г» ч. 2 ст. 158 КК РФ. відсутні.
Також, слідчим суддею суду першої інстанції правильно встановлено, що (Полєщука) ОСОБА_8 , відповідно до наданих суду матеріалів екстрадиційної перевірки, є громадянином Республіки Узбекістан, перешкоди для його видачі відсутні, а також наявні підстави для екстрадиційного арешту.
Відповідно до ст. 60 Мінської конвенції після одержання вимоги про видачу запитувана Договірна Сторона негайно вживає заходи до взяття під варту особи, видача якої вимагається, за винятком тих випадків, коли видача не може бути здійснена.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. Разом із клопотанням на розгляд слідчого судді подаються: копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України; документи про громадянство особи; наявні матеріали екстрадиційної перевірки.
Враховуючи те, що запит про видачу (Полєщука) ОСОБА_8 надійшов і клопотання прокурора про застосування екстрадиційного арешту відповідає вимогам ч. 1, 2 ст. 584 КПК України, перешкоди для видачі (Полєщука) ОСОБА_8 до РФ відповідно до наданих матеріалів екстрадиційної перевірки відсутні, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість висновку слідчого судді про наявність підстав для застосування щодо (Полєщука) ОСОБА_8 екстрадиційного арешту.
Посилання апеляційної скарги на наявність у (Полєщука) ОСОБА_8 стійких соціальних зв`язків за місцем проживання та встановлення йому адміністративного нагляду постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 11.09.2017 року не спростовують висновку суду про наявність підстав для застосування екстрадиційного арешту у зв`язку з такими обставинами.
Як вбачається із запиту про екстрадицію і постановою Дорогомиловського районного суду м. Москви від 18 травня 2010 року (Полєщука) ОСОБА_8 компетентними органами Російської Федерації був оголошений у розшук у зв`язку з тим, що він переховується від суду. Враховуючи ці обставини, а також тяжкість злочинів, у вчинення яких компетентні органи РФ підозрюють (Полєщука) ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що відомості про наявність у нього соціальних зв`язків, на які посилається захисник, не гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі. Отже підстави для обрання щодо (Полєщука) ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою відсутні.
Задовольняючи клопотання заступника прокурора щодо наявності підстав для подальшого утримання (Полєщука) ОСОБА_8 під вартою та приймаючи рішення про застосування до нього саме такого запобіжного заходу слідчим суддею, враховано наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема щодо можливості останнього ухилятися як від компетентних органів України, так і від компетентних органів іноземної держави, та обґрунтовано прийнято рішення про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризику, передбаченому ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому слідчий суддя врахував характеризуючі дані про особу (Полєщука) ОСОБА_8 , а саме те, що останній тривалий час перебував за межами Російської Федерації, тяжкість застосованого до (Полєщука) ОСОБА_8 покарання, що свідчить про наявність реального ризику, що вказана особа, перебуваючи на волі може переховуватися від компетентних органів як України, так і іноземної держави.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності з вимогами КПК України, положеннями Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах (Полєщука) ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 407, ст. 419, 584 КПК колегія суддів,
постановила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах (Полєщука) ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Білозерського районного суду Херсонської області від 4 грудня 2017 року щодо (Полєщука) ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації строком до 03.02.2018 року без зміни.
Ухвала апеляційного суду набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає.
Судді:
(підпис) (підпис) (підпис)
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
З оригіналом згідно
Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2