Справа№ 640/2996/16-к
н/п 1-кп/640/105/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 , ,
розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду в судовому засіданні обвинувальний акт який надійшов від прокуратури Харкывської області за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, голова СФГ « ОСОБА_5 », одружений, з вищою освітою,
у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ст.ст. 205 ч.2 366 ч.2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
СФГ «Васильченко С.А.» зареєстровано в Харківській ОДПІ ГУ Міндоходів в Харківській області як суб`єкт спеціального режиму оподаткування; основний вид діяльності - вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур.
Так, являючись посадовою особою, ОСОБА_5 , як голова СФГ «Васильченко С.А.», з метою подальшого подання в контролюючі органи недостовірної інформації стосовно діяльності СФГ «Васильченко С.А.», зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно і у власних інтересах, у вересні 2014 року (більш точна дата не встановлена) знаходячись у комп`ютерному салоні на території студентського містечка Національного Аерокосмічного університету ім. Жуковського Н.Е. «ХАІ», яке розташоване вздовж вул. Чкалова сел. Жуковського в Київському районі м. Харкова, використовуючи наявну комп`ютерну та копіювальну техніку даного закладу здійснив складання неправдивого офіційного документу, а саме договору суборенди земельної ділянки 02/04/2013 від 02.04.2013 року, укладеного нібито СФГ «Васильченко С.А.», в особі голови господарства ОСОБА_5 , з СТОВ «Кам`янське» (код ЄДРПОУ 30450482), в особі директора товариства ОСОБА_6 , щодо оренди у СТОВ «Кам`янське» земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1325 га на території Старобільського району Луганської області, строком дії з 02.04.2013 року по 01.10.2014 року, з правом пролонгації. Виготовлення даного неправдивого договору суборенди земельної ділянки 02/04/2013 від 02.04.2013 року було здійснено власноруч ОСОБА_5 шляхом повної заміни тексту першої сторінки договору оренди сільськогосподарської техніки 02/04/2014, укладеного 02.04.2014 року СФГ «Васильченко С.А.» з СТОВ «Кам`янське», та співставлення реквізитів виготовленої сторінки даного неправдивого договору з другим аркушем договору оренди сільськогосподарської техніки 02/04/2014 від 02.04.2014 року, з залишенням наявних на дійсному документі підписів посадових осіб СФГ «Васильченко С.А.» та СТОВ «Кам`янське» та відбиток печаток даних суб`єктів господарювання.
В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи протиправну діяльність під час складання податкової звітності за 2014 рік до Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів в Харківській області за місцем реєстрації СФГ «Васильченко С.А.», надав протягом березня 2015р. (більш точна дата не встановлена) ті дані до контролюючих органів щодо загальної площі земель, що перебувають в оренді та власності СФГ «Васильченко С.А.», а саме 1616,21 га, у тому числі надав завірену власноруч як головою СФГ «Васильченко С.А.» копію раніше складеного ним неправдивого договору суборенди земельної ділянки 02/04/2013 від 02.04.2013 року, на підставі якого СФГ «Васильченко С.А.» нібито використовує земельні ділянки площею 1325 га.
У зв`язку з означеною протиправною діяльністю ОСОБА_5 , відповідно до наданої доХарківської ОДПІ ГУ Міндоходів в Харківській області звітності, в період часу з січня 2014 року по лютий 2015 року СФГ «Васильченко С.А.» проведено нібито ряд фінансово-господарських операцій по реалізації продукції власного виробництва на землях, що перебувають в оренді та власності СФГ «Васильченко С.А.», на загальну суму 16 340 865,00 грн. При цьому, користуючись пільгою сільгоспвиробника, передбаченою законодавством, ОСОБА_5 , як головою вказаного підприємства, податок на додану вартість у сумі 2 659 357,00 грн. перераховано на спеціальний рахунок сільськогосподарського підприємства, у зв`язку з наявністю у СФГ «Васильченко С.А.» пільги по спеціальному режиму оподаткування.
Відповідно до інформації Управління Держземагенства в Харківському районі Харківської області за ОСОБА_5 обліковується державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 22,23 гектари за адресою: АДРЕСА_3 , цільове призначення для організації селянського господарства. Крім того, згідно показників у податковій звітності та статистичних даних за 2014 р. площа засіяних земельних ділянок підприємства складає 21,8 гектарів. Інших земельних ділянок у СФГ «Васильченко С.А.» та у громадянина України ОСОБА_5 на праві власності, на праві постійного користування та у оренді, не перебуває. Відповідно до задекларованих даних за формою №29-СГ, вказаний суб`єкт господарювання вирощував пшеницю озиму, при цьому врожайність склала 50,4 центнера з одного гектара (5,04 тони). Наявна площа унеможливлює вирощення та реалізацію пшениці власного виробництва вищезазначеного обсягу на суму 16 340 865,00 грн.
Відповідно до висновку спеціаліста ОСОБА_7 від 20.04.2015 року, на ріллі площею 21,8 гектарів СФГ «Васильченко С.А.» мав змогу виростити та реалізувати пшеницю озиму лише на суму (без податку на додатну вартість) - 320 607,00 гривень.
Для прикриття протиправної діяльності, пов`язаної з фіктивним підприємництвом ОСОБА_5 вирішив використовувати СФГ «Васильченко С.А.», яке відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 559639 від 15.02.2008 року зареєстроване 15.09.1993 року за юридичною адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, відповідно до протоколу загальних зборів СФГ «Васильченко С.А.» №01-орг від 23.03.2008 року, наказу № 01-орг від 23.03.2008 року ОСОБА_5 обіймав посаду голови СФГ «Васильченко С.А.» та був наділений організаційно розпорядчими обов`язками, відповідно до діючого Статуту господарства з правом підпису офіційних документів даного підприємства.
У зв`язку з означеною протиправною діяльністю ОСОБА_5 , відповідно до наданої доХарківської ОДПІ ГУ Міндоходів в Харківській області звітності, в період часу з січня 2014 року по лютий 2015 року СФГ «Васильченко С.А.» проведено нібито ряд фінансово-господарських операцій по реалізації продукції власного виробництва на землях, що перебувають в оренді та власності СФГ «Васильченко С.А.», на загальну суму 16 340 865,00 грн. При цьому, користуючись пільгою сільгоспвиробника, передбаченою законодавством, ОСОБА_5 , як головою вказаного підприємства, податок на додану вартість у сумі 2 659 357,00 грн. до Державного бюджету України не сплачено, а перераховано на спеціальний рахунок сільськогосподарського підприємства, у зв`язку з наявністю у СФГ «Васильченко С.А.» пільги по спеціальному режиму оподаткування.
Відповідно до інформації Управління Держземагенства в Харківському районі Харківської області за ОСОБА_5 обліковується державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 22,23 гектари за адресою: АДРЕСА_3 , цільове призначення для організації селянського господарства. Крім того, згідно показників у податковій звітності та статистичних даних за 2014 р. площа засіяних земельних ділянок підприємства складає 21,8 гектарів. Інших земельних ділянок у СФГ «Васильченко С.А.» та у громадянина України ОСОБА_5 на праві власності, на праві постійного користування та у оренді, не перебуває. Відповідно до задекларованих даних за формою №29-СГ, вказаний суб`єкт господарювання вирощував пшеницю озиму, при цьому врожайність склала 50,4 центнера з одного гектара (5,04 тони). Наявна площа унеможливлює вирощення та реалізацію пшениці власного виробництва вищезазначеного обсягу на суму 16 340 865,00 грн.
Відповідно до висновку спеціаліста ОСОБА_7 від 20.04.2015 року, на ріллі площею 21,8 гектарів СФГ «Васильченко С.А.» мав змогу виростити та реалізувати пшеницю озиму лише на суму (без податку на додатну вартість) - 320 607,00 гривень.
Згідно з вимогами п.2 ст.209 Податкового кодексу України підприємство, використовуючи спеціальний режим оподаткування, мало право не сплатити до бюджету, а повністю залишити у своєму розпорядженні та перерахувати на спеціальний рахунок та використати за цільовим призначенням податок на додану вартість лише на суму 64 121,00 грн. Різниця в сумі 2 659 357, 00 гривень повинна бути перерахована до державного бюджету у загальному порядку (2 723 478,00 грн.- 64 121,00 грн.). Тому, головою СФГ « ОСОБА_5 » безпідставно занижено податкові зобов`язання по податку на додану вартість на суму 2 659 357,00 грн., в порушення: п.2 ст. 209, п.1 ст. 188 Податкового кодексу України (з урахуванням норм п.15-2 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» цього Кодексу), що призвело до несплати до державного бюджету грошових коштів в сумі 2 659 357,00 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочинах, передбачених ст.ст. 366 ч.2, 205 ч.2 КК України не визнав, пояснивши, що він займається фермерством з 1993р. , їм було створено СФГ «Васильченко С.А.», де він є і директором і бухгалтером, він повністю відповідає за ведення господарської діяльності даного фермерського господарства. Договір суборенди земельної ділянки 02/04/2013 від 02.04.2013 року, він не укладав , насправді даний договір між СФГ «Васильченко С.А.», в особі голови господарства ОСОБА_5 , з СТОВ «Кам`янське» (код ЄДРПОУ 30450482), в особі директора товариства ОСОБА_6 укладений щодо оренди техніки , щодо суборенди у СТОВ «Кам`янське» земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1325 га на території Старобільського району Луганської області, строком дії з 02.04.2013 року по 01.10.2014 року, з правом пролонгації договір не укладався. ОСОБА_5 пояснив також що у договорі суборенди земельної ділянки він сам підробив перший аркуш договору тобто, першу сторінку, а другу сторінку він взяв з договору оренди техніки, та подав їх копію до податкової , потім змінив свої пояснення, та зазначив, що оригіналу договору оренди землі в нього не вилучалось, і його не існує , в податкову він подавав договір оренди техніки з СТОВ «Кам`янське», та мабуть інспектори податкової переплутали сторінки.
Разом з цим , ОСОБА_5 пояснив, що в його користуванні є 22 га землі, але він обробляє земельні ділянки (паї) матері та родичі , це ще близько 40 га, брав в оренду земельні ділянки (паї) інших громадян близько 150 га під пшеницю та 300 га (у с.Гракове) під соняшник та 100 га (у с.Тішки). Договори оренди даних земельних ділянок укласти не можливо тому, що в них відсутні кадастрові номери, а обробляти їх потрібно. В нього з врожаю 2013р. залишилось близько 400 т. пшениці, яку він продав в 2014р.
З підприємствами ПНВП «Агролюс» , ТОВ ТВФ «Промтехснаб» , ОСОБА_9 , ПП «Агропродукт+» СФГ « ОСОБА_5 » господарську діяльність вів, він постачав їм зерно.
Крім того, ТОВ «Адіа Топ Груп» та ТОВ «Комания «Риа Траст» де засновниками є його син ОСОБА_8 та він сам , він створив не з метою фіктивної господарювання, не за для прикриття незаконної діяльності. На даний час зазначені підприємства існують, але в них змінились засновники , іноді він як СФГ «Васильченко С.А.» на рахунки даних підприємств перераховував фінансову допомогу, але ніяких стосунків СФГ «Васильченко С.А.»з зазначеними підприємствами не вело, договори не укладались , товари та інше майно не передавалось.
Незважаючи на не визнання своєї вини, винність ОСОБА_5 в кримінальному правопорушенні в об`ємі, визнаним судом встановленим, повністю доказана сукупність досліджених в судовому засіданні доказів:
- свідченнями ОСОБА_8 , який пояснив , що ОСОБА_5 його батько, який запропонував йому заснувати фірму для заняття бізнесом , він погодився бажав займатися бізнесом, у батька є земельна білянка 22 га, де вирощує пшеницю та соняшник, він допомагає батьку, батько також купує зерно у людей потім перепродає, орендує паї, обробляє їх, також батько брав в оренду землю у Луганській області. Від заснування фірм ТОВ «Адіа Топ Груп» та ТОВ Компанія «Риа Траст», він ніяких доходів не отримував;
- свідченнями ОСОБА_6 , який пояснив, що вони з ОСОБА_5 свати, він є директором СТОВ «Кам`янське» , що у Луганський області, договір з СФГ «Васильченко» про суборенду земельної ділянки не укладався, та не міг бути укладений , тому що це не відповідає законодавству України, з СФГ «Васильченко С.А.» укладався договір оренди техніки культиватор, трактор тощо. ОСОБА_5 займається сільським виробництвом , в нього є своя земля та бере в оренду паї;
- свідченнями ОСОБА_9 , який пояснив, що він є приватним підприємцем , та купував у ОСОБА_5 пшеницю як у 2013р. так і 2014р. десь по 20 т. , пшеницю забирав зі складу ОСОБА_5 ;
- свідок захисту ОСОБА_11 пояснив, що він знайом з ОСОБА_5 близько 10 років , в січні 2015р. ОСОБА_5 поставляв на ПП «Агропродукт+» пшеницю за договором, який мабуть було укладено ще в 2014р. десь 200- 250 т пшениці 10 машин з причепом по 20-25 т. у кожній, до цього він був директором ПНВП «Агролюкс», та тезж купав у ОСОБА_5 пшеницю, але скільки вже не пам`ятає. ОСОБА_5 розповідав йому, що він працює не за договорами оренди землі, а за договорами сумісної діяльності з іншими громадянами в яких є земельні паї;
- висновком спеціаліста ОСОБА_7 від 20.04.2015 року, згідно якого , на ріллі площею 21,8 гектарів СФГ «Васильченко С.А.» мав змогу виростити та реалізувати пшеницю озиму лише на суму (без податку на додатну вартість) - 320 607,00 гривень. Згідно з вимогами п.2 ст.209 Податкового кодексу України підприємство, використовуючи спеціальний режим оподаткування, мало право не сплатити до бюджету, а повністю залишити у своєму розпорядженні та перерахувати на спеціальний рахунок та використати за цільовим призначенням податок на додану вартість лише на суму 64 121,00 грн. Різниця в сумі 2 659 357, 00 гривень повинна бути перерахована до державного бюджету у загальному порядку (2 723 478,00 грн.- 64 121,00 грн.). Тому, головою СФГ « ОСОБА_5 » безпідставно занижено податкові зобов`язання по податку на додану вартість на суму 2 659 357,00 грн., в порушення: п.2 ст. 209, п.1 ст. 188 Податкового кодексу України (з урахуванням норм п.15-2 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» цього Кодексу), що призвело до несплати до державного бюджету грошових коштів в сумі 2 659 357,00 грн ( т.1 а.с. 85-99);
- довідкою ДІСГ в Харківської області , що у власності ОСОБА_5 є причіп, самохідне шасі та трактор колісний (т.1 а.с. 106);
- довідкою Управління держземагенства у Харківському районі Харківської області, що у ОСОБА_5 на праві постійного користування перебуває земельна ділянка 22.23 га (Т.1 а.с.107) , що зазначено і в додатку №2 до податкової декларації (т.1 а.с. 111);
- довідкою ГУ Міндоходів в Харківської області, що ОСОБА_5 є платником фіксованого сільськогосподарського податку (т.1 а.с. 108);
- документами , які підтверджують створення, реєстрацію, надання в оренду земельної ділянки СФГ «Васильченко С.А.» (т.1 а.с. 169- 185);
- оригіналом договору оренди сільськогосподарської техніки між СТОВ «Кам`янське» та ОСОБА_5 (т.1 а.с.186);
- першим аркушем копії завідомо неправдивого договору суборенди земельної ділянки між СТОВ «Кам`янське» та ОСОБА_5 ( т.1 а.с.187 );
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, визнаного судом встановленими , доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ст. 366 ч.1 КК України, як складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та інше підроблення офіційних документів.
Не визнання обвинуваченим своєї вини суд розцінює , як спробу пом`якшити відповідальність або уникнути її.
Зміна кваліфікації правопорушення обумовлена тим, що ОСОБА_5 , як службова особа, керівник СФГ «Васильченко» дійсно протиправно, склав перший аркуш договору суборенди земельної ділянки 02/04/2013 від 02.04.2013 року, укладеного нібито СФГ «Васильченко С.А.», в особі голови господарства ОСОБА_5 , з СТОВ «Кам`янське» (код ЄДРПОУ 30450482), в особі директора товариства ОСОБА_6 , щодо оренди у СТОВ «Кам`янське» земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1325 га на території Старобільського району Луганської області, строком дії з 02.04.2013 року по 01.10.2014 року, з правом пролонгації. Виготовлення даного неправдивого договору суборенди земельної ділянки 02/04/2013 від 02.04.2013 року було здійснено власноруч ОСОБА_5 шляхом повної заміни тексту першої сторінки договору оренди сільськогосподарської техніки 02/04/2014, укладеного 02.04.2014 року СФГ «Васильченко С.А.» з СТОВ «Кам`янське», та співставлення реквізитів виготовленої сторінки даного неправдивого договору з другим аркушем договору оренди сільськогосподарської техніки 02/04/2014 від 02.04.2014 року, з залишенням наявних на дійсному документі підписів посадових осіб СФГ «Васильченко С.А.» та СТОВ «Кам`янське» та відбиток печаток даних суб`єктів господарювання.
Але відповідно до приписів ст. 41 ПК України сума податку на додану вартість, яка є обов`язковою для перерахування СФГ «Васильченко» до державного бюджету може бути визначена лише за наявності відповідних податкових повідомлень-рішень про донарахування зазначених сум податків, прийнятих за результатами складання акту перевірки ДПІ, а прокурором не надано, а матеріали справи не містять відповідних актів перевірки ДПІ та відповідних податкових рішень-повідомлень про донарахування сум з податку на додатну вартість в розмірі 2659357 грн 00 коп., а тому на думку суду кваліфікаційна ознака ч.2 ст. 366 КК України в ході судового розгляду не знайшла свого підтвердження, а кваліфікаційна ознака ч.2 ст. 366 КК України, щодо спричинення тяжких наслідків , які полягають у завданні матеріальних збитків, не знайшла свого підтвердження.
Виходячи з положень ст. 41 ПК України , висновок спеціаліста ОСОБА_7 від 20.04.2015 року та висновок судової економічної експертизи № 9622 від 02.12.2015 року, не можуть бути відповідно до приписів ст. 94 КПК України, належними та достовірними для встановлення та підтвердження спричинення тяжких наслідків, які стосуються та полягають у несплати до держбюджету податку на додану вартість, що передбачені ст. 366 ч.2 КК України.
Аналізуючи докази, досліджені в судовому засіданні в розрізі інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 205 ч.2 КК України, суд прийшов до наступного.
Стаття 205 КК України встановлює відповідальність за дії, які з зовнішнього боку є цілком легальними. При цьому ключовою характеристикою виступає змістовний момент, а саме фіктивність - відсутність у осіб, які стоять за створеним або придбаним суб`єктом підприємництва, справжнього наміру здійснювати діяльність, зафіксовану в установчих документах і пов`язану з виробництвом товарів, виконанням робіт або наданням послуг. Зазначені особи мають на меті інше - прикриваючись юридичною особою як ширмою, вони прагнуть приховати свою незаконну діяльність.
Під створенням суб`єкта підприємницької діяльності у ст. 205 слід розуміти вчинення дій, результатом яких має стати юридичне заснування нової, раніше не існуючої організації, котра переслідує мету одержання прибутку. До таких дій належать, зокрема, розробка і прийняття установчих документів, оголошення підписки на акції створюваного акціонерного товариства, подання установчих документів до органів, які здійснюють державну реєстрацію суб`єктів підприємництва, власне державна реєстрація юридичної особи, відкриття банківських рахунків, постановка на облік у податкових органах, отримання дозволу на виготовлення штампів і печаток,
У разі приховання підприємством окремих напрямків своєї реальної фінансово-господарської діяльності з метою ухилення від оподаткування в діях службових осіб такого підприємства вбачаються ознаки не фіктивного підприємництва, а ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів (ст. 212).
Доказами фіктивності конкретного підприємства можуть визнаватися, зокрема: реєстрація підприємства на підставну особу, за підробленими, втраченими, позиченими або викраденими документами, документами померлих осіб, за вигаданою юридичною адресою; внесення в установчі документи неправдивих даних про засновників і керівників підприємства або про інші обставини; залучення до протиправної діяльності у формі призначення на посаду керівника реально існуючого громадянина із специфічним соціальним статусом (малозабезпечені, психічно хворі тощо); відсутність ознак діяльності фірми, зазначеної в установчих документах; короткий термін існування підприємства (як правило, не перевищує одного податкового періоду, що зводить нанівець можливість контролю за його діяльністю; звідси і відповідна термінологія: фірми - одноденки , проліски , квартальні фірми ); відсутність руху коштів підприємства на його банківських рахунках або, навпаки, занадто великий обсяг фінансових операцій на банківських рахунках підприємства, яке лише нещодавно зареєструвалось.
При фіктивному підприємництві легальна форма, притаманна комерційним юридичним особам, може використовуватись для прикриття забороненої діяльності, зайняття якою саме по собі є кримінальне караним. Дії винних у таких випадках потрібно кваліфікувати за наявністю для цього підстав за сукупністю злочинів.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і спеціальною метою - прикрити незаконну діяльність або здійснення видів діяльності, щодо яких е заборона. Незаконною діяльністю, прикрити яку прагнуть особи, винні у фіктивному підприємництві, визнається, зокрема: легалізація доходів, отриманих злочинним шляхом; одержання кредитів нібито для здійснення підприємницької діяльності; ухилення від оподаткування; ведення недобросовісної конкурентної боротьби; монополізація ринку товарів і послуг; одержання в оренду приміщень і земельних ділянок з метою їх використання для інших потреб, відмінних від легального підприємництва; залучення коштів населення з їх подальшим використанням у власних інтересах, приховування ролі фактичного інвестора у придбанні певного об`єкта тощо.
В силу ст. 17 КПК України , особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Згідно до ст. 337 КПК України ,судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Відповідно до приписів ст. 370 КПК України , судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Статтею 94 КПК України, встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Ст. 373 КПК України встановлено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
В судовому засіданні , не надано ніяких доказів , що ОСОБА_5 створив ТОВ «Адіа Топ Груп» та ТОВ «Компанія Ріа Транс» з метою фіктивного підприємництва, немає цих доказів і з приводу того, що ОСОБА_5 створив дані підприємства для прикриття протиправної діяльності , в обвинувальному акті взагалі не зазначено саме якої протиправної діяльності. Враховуючи, що ОСОБА_5 є засновником ТОВ «Адіа Топ Груп» та ТОВ «Компанія Ріа Транс» та був і їх керівником, то твердження , що при цьому використовував СФГ «Васильченко» для прикриття їх протиправної діяльності взагалі позбавлено логіки.
В обвинувальному акті зазначено, що СФГ ОСОБА_5 формально реалізовував продукцію : ПНВП «Агролюс» , ТОВ ТВФ «Промтехснаб» , ОСОБА_9 , ПП «Агропродукт+» , при цьому не зазначено на яку суму, кількість продукції та яку саму продукцію. Крім того, в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та посадова особа ПНВП «Агролюкс» , ПП «Агропродукт+» ОСОБА_11 підтвердили, що протягом 2014р. по січень 2015р. вони отримували від СФГ «Васильченко С.А.» зерно, яке загружали зі складу саме ОСОБА_5 , тобто купували в нього сільгосппродукти.
Звинувачення ОСОБА_5 в тому, що він діяв протиправно, та здійснював фіктивне підприємництво, підготовив договірну документацію стосовно фактів нібито поставки СФГ«Васильченко С.А.» зерна на адресу ПНВП «Агролюкс» , ТОВ ТВФ «Промтехснаб» , ОСОБА_9 , ПП «Агропродукт+» теж позбавлено логіки в розрізі звинувачення його за ст. 205 КК України.
Як зазначено вище, судом встановлено факт підробки ОСОБА_5 договору з СТОВ «Кам`янське» щодо суборенди земельної ділянки та надання даного підробленого договору до Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів, але цей факт не може підтверджувати, і не підтверджує винуватості ОСОБА_5 щодо створення ТОВ «Адіа Топ Груп» та ТОВ «Компанія Ріа Транс» з метою фіктивного підприємництва.
Разом з цим згідно детальної інформації про юридичну особу ТОВ «Адіа Топ Груп» та ТОВ «Компанія Риа Траст» зареєстровані 18.11.2014р., взяті на облік 19.11.2014р Луцькою ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області , а їх керівником та засновником є ОСОБА_12 з 15.03.2016р. (т.1 а.с. 221-228) , тобто дані підприємства на даний час існують і фіктивними не являються, крім того ніяких даних щодо перевірки даних підприємств , тобто відповідних актів податкової та (або) рішень повідомлень податкової щодо нарахування податків суду не надано.
Таким чином , сукупність наведених даних свідчить про недоведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 205 ч.2 КК України, в зв`язку з чим за вказаними підставами він підлягає виправданню за ст. 205 ч.2 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому за ст. 366 ч.1 КК України , у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, працює, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується позитивно.
Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.
Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ст. 366 ч.1 КК України , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого , відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставини, і вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі , в межах санкції ст. 366 ч.1 КК України , і саме таке покарання , на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, при цьому його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства , тому суд застосовує ст. 75 КК України і призначає покарання з іспитовим строком з застосування ст. 76 КК України, при цьому відповідно до санкції ст. 366 ч.1 КК України, суд застосовує додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими функціями в будь-яких установах , підприємствах або організаціях строком на 1 рік.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Судові витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого на користь держави у сумі 7392 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_5 за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 205 ч.2 КК України, визнати невинним та по суду виправдати.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 366 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими функціями в будь-яких установах , підприємствах або організаціях строком на 1 рік.
В силу ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування основного покарання з випробуванням, встановити випробувальний строк 1 (один) рік. В силу ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки як основні , так і додаткові: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення судової експертизи в сумі 7392 ( сім тисяч триста дев`яносто дві ) грн 00 коп. на користь держави.
Речові докази, які повернуті ОСОБА_5 згідно акту від 25.01.2016р. , залишити в його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1