Дата документу Справа № 337/4560/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/1210/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №337/4560/16-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2017 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 на вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05 травня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за те, що він 10.09.2016 року приблизно о 07 годині 50 хвилин, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись поблизу Запорізької спеціалізованої школи I-III ступенів №40, що розташована по вул.Героїв 93-ї бригади 18-А в м.Запоріжжі, шляхом ривку з шиї ОСОБА_9 , відкрито заволодів золотим ланцюжком, вагою 5 грам, 585 проби, вартістю 3500 грн., на якому знаходилась золота шпилька, вагою 2 грами, 585 проби, вартістю 1500 грн., що належить потерпілій, чим спричинив останній матеріальний збиток на загальну суму 5000 грн.

Крім того, 15.09.2016 року приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля під`їзду №5 будинку №5 по вул.Воронезькій в м.Запоріжжі, шляхом ривку з шиї ОСОБА_10 , відкрито заволодів золотим ланцюжком, вагою 6 грам, 585 проби, вартістю 6000 грн., що належить потерпілій, чим спричинив останній матеріальний збиток на вказану суму.

Після чого, 18.09.2016 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку №18 по вул.Калнишевського в м.Запоріжжі, шляхом ривку з шиї ОСОБА_11 , відкрито заволодів застібкою від золотого ланцюжка, вагою 1,5 грами, 585 проби, вартістю 1000 грн., на якому знаходився золотий хрестик, вагою 4 грами, 585 проби, вартістю 4000 грн., що належить потерпілій, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 5000 грн.

24.09.2016 року приблизно о 12 годині 45 хвилин ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля під`їзду №7 будинку №17 по вул.Лахтінській в м.Запоріжжі, шляхом ривку з шиї ОСОБА_12 , відкрито заволодів золотим ланцюжком, вагою 6 грам, 585 проби, вартістю 3900 грн., що належить потерпілій, чим спричинив останній матеріальний збиток на вказану суму.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно. Йому призначено покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, запобіжний захід, зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, речові докази.

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_8 рішенням суду через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просив його скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.186 КК у виді 6 років позбавлення волі. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що при призначенні покарання суд не взяв до уваги, що обвинувачений не лише не працює, а взагалі не має легальних джерел доходів, заходів до їх набуття, будучи у працездатному віці, не здійснює, у вчиненні злочинів не розкаявся та завдану шкоду потерпілим не відшкодував, а тому призначене йому покарання є м`яким.

В апеляційних скаргах обвинувачений та його захисник, посилаючись на неповноту судового розгляду та на порушення права обвинуваченого на захист під час досудового розслідування, зазначили, що обвинувачений вчинив грабіж лише 24.09.2016 року, а інших епізодів злочинної діяльності, зазначених у вироку, він не вчиняв, що підтверджується показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та речовими доказами. Проте суд безпідставно визнав обвинуваченого винним за усіма епізодами злочинів. Тому просять вирок скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Під час апеляційного розгляду апеляційний суд не залучав до участі у справі перекладача, про якого обвинувачений заявляв клопотання під час судового розгляду. При цьому судова колегія виходила з того, що обвинувачений є українцем, народився в Україні за часів її незалежності, навчався в Україні, пройшов повний курс вивчення української мови, маючи базову середню освіту. Все своє життя обвинувачений провів в Україні та нікуди не виїжджав. ОСОБА_8 раніше засуджувався 31.03.2016 року і 30.12.2013 року без участі перекладача. Таким чином, всі наведені обставини вказують на обізнаність, знання і розуміння ОСОБА_8 державної мови, якою ведеться кримінальне судочинство. Під час апеляційного розгляду обвинувачений в присутності свого захисника заявив, що не потребує перекладача.

Крім того, згідно з ч.1 ст.68 КПК у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

Проте під час апеляційного розгляду сторони пояснень не наводили, показання і документи не досліджувались.

Отже, сукупність наведених обставин зумовила відсутність потреби в залученні до участі в апеляційному розгляді перекладача.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка повністю підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги прокурора та заперечила проти апеляційних скарг обвинуваченого та захисника; обвинуваченого і його захисника, які підтримали доводи та вимоги своїх апеляційних скарг та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як і в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі обвинувачений і його захисник стверджували, що 10.09.2016 року з 08-00 год. до 19-00 год. обвинувачений знаходився у м. Марганець у квартирі громадянки ОСОБА_15 , у якої ОСОБА_8 ремонтував сантехніку, спілкувався по телефону та з квартири не виходив. Про зустріч домовився 09.10.2016 року. 15.09.2016 року та 18.09.2016 року обвинувачений гуляв по м. Марганець. 24.09.2016 року, приблизно о 09-00 годині виїхав на електричці з м. Марганець до АДРЕСА_2 побачив жінку, у якої на шиї був ланцюжок, та вирішив її пограбувати. Наблизившись до жінки, зірвав з її шиї ланцюжок та втік. Побачивши працівників поліції, кинув ланцюжок у вікно житлового будинку, після чого був затриманий.

Проте районний суд, на переконання судової колегії, вірно оцінив такі пояснення поставившись критично до них в частині невизнання обвинуваченим вини. При цьому суд посилався на дослідженні під час судового розгляду належні і допустимі докази, зібрані в установленому законом порядку.

Так, зокрема, потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 і ОСОБА_11 під час судового розгляду дали пояснення про обставини їх пограбування у вересні 2016 року. Всі пограбування мали місце в світлий час доби, всі потерпілі бачили обличчя нападника і запам`ятали його, а тому потерпілі впевнено вказали на обвинуваченого, як на особу, яка вчинила таке пограбування за обставин, зазначених в обвинувальному вироку суду. Раніше обвинуваченого вони не знали, підстав його обмовляти вони не мають.

Крім пояснень потерпілих, суд обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку й покази свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які були очевидцями пограбування ОСОБА_11 . Дані свідки як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду також впізнали в нападнику саме ОСОБА_8 .

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що була очевидцем пограбування ОСОБА_8 потерпілої ОСОБА_9 . ОСОБА_8 свідок впізнала по обличчю та одягу.

Суд першої інстанції ретельно допитав свідка ОСОБА_13 , яка, на переконання захисту, забезпечувала обвинуваченому алібі в його причетності до пограбування потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . Свідок суду пояснила, що знайома з ОСОБА_8 з серпня 2004 року, вони разом навчались в інтернаті. Після звільнення з місць позбавлення волі у 2016 році вони постійно спілкувались по телефону за номером оператору мобільного зв`язку «Київстар» та він періодично знаходився за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_3 . 10.09.2016 року ОСОБА_8 знаходився за вказаною адресою приблизно з 09-00 години та до 11.09.2016 року. Вказує на цю дату, так як це була субота, а по суботам вона їздить до села. ОСОБА_8 прийшов приблизно о 09-00 годині, для того, щоб відремонтувати сантехніку на кухні. Оскільки в квартирі не було необхідних інструментів, ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_19 на номер оператора мобільного зв`язку «МТС» (номер телефону закінчується на 734), для того, щоб попросити трос для прочистки каналізації. Однак у неї троса не було, тому ОСОБА_8 зателефонував тітці та другу, до якого пішов за тросом приблизно об 11-00 годині. Повернувшись у квартиру, ОСОБА_8 продовжував ремонтувати сантехніку до 13-00 години, після чого ОСОБА_13 поїхала до села Максимівка, залишивши ОСОБА_8 у квартирі. Двічі телефонувала йому знаходячись у селі приблизно о 18-00 19-00 годині, та коли була в транспорті у дорозі. Приїхала приблизно о 19-30 20-00 годині. Телефонувала ОСОБА_8 з села 2 рази. Потім він сходив в аптеку, повернувся до квартири де ночував, більше по телефону з ним не розмовляла. Пояснює, що ці обставини були 10.09.2016 року, бо після 26.09.2016 року її допитував слідчий та цікавився саме датою 10.09.2016 року, тому вона і пояснює, що ремонт сантехніки на кухні відбувся в суботу 10.09.2016 року. Точно пам`ятає, що ОСОБА_8 ремонтував раковину більш ніж через місяць, як звільнився з місць позбавлення волі та вона спілкувалась з ним після звільнення. В день ремонту сантехніки хтось телефонував ОСОБА_8 та він відповів, що зайнятий. 15.09.2016 року приблизно о 17-00 годині ОСОБА_8 також приходив до неї додому.

Проте, ретельно дослідивши зазначені обставини і співставивши їх з роздруківкою-інформацією АТ «Київстар» про вхідні та вихідні дзвінки з мобільного телефону з номера № НОМЕР_1 (а.с. 104) який, як стверджує ОСОБА_8 , належить саме йому, суд зробив вірний висновок, що пояснення свідка і обвинуваченого щодо часу, тривалості і місця вчинених (з огляду на прив`язки до базових станцій) дзвінків не відповідають об`єктивній інформації зафіксованій в зазначених роздруківках.

Так, ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що повністю згоден з поясненнями ОСОБА_20 , а також що він точно пам`ятає, що 10.09.2016 року вранці з 07-00 до 09-00 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_13 (номер телефону закінчується на 064), щоб вона скинула ключі від квартири для того, щоб він увійшов до її квартири з метою ремонту сантехніки. А згідно роздруківки-інформації АТ «Київстар» про вхідні та вихідні дзвінки від 10.09.2016 р. (а.с.104) вихідні дзвінки на номер телефону ОСОБА_13 НОМЕР_2 в цей час відсутні. Тобто в цей час ОСОБА_8 не телефонував ОСОБА_13 та не приходив до неї.

Крім того, ОСОБА_8 пояснив, що він телефонував знайомій ОСОБА_19 10.09.2016 року до 10-00 год. ранку. Свідок ОСОБА_13 пояснила, що номер телефону Анжели, мобільного оператору «МТС» закінчується на цифри «734». Згідно роздруківки, 10.09.2016 року відсутні вихідні дзвінки на номер, який закінчується на цифри «734». Тобто, 10.09.2016 року ОСОБА_8 не телефонував знайомій на ім`я ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що після дзвінка ОСОБА_19 , ОСОБА_8 до 11-00 год. телефонував тітці та другу, з яким розмовляв з приводу тросу. А згідно роздруківки, таких дзвінків у період часу з 10 до 11 год. не було.

Зі слів ОСОБА_8 , 10.09.2016 року, ОСОБА_13 поїхала, залишивши його у квартирі приблизно о 13-00 годині, а приїхала приблизно о 19-00 20-00 год. За час її відсутності вони 2-3 рази розмовляли між собою, ОСОБА_13 цікавилась, чи відремонтовано сантехніку, а ОСОБА_8 коли вона приїде. ОСОБА_13 пояснила, що за час її знаходження у селі, з 13-00 год. до 19-00 год. вона двічі телефонувала ОСОБА_8 . Але, згідно роздруківки, 10.09.2016 року за цей період часу, ні вхідних, ні вихідних дзвінків між ОСОБА_8 і ОСОБА_13 не було, тобто 10.09.2016 року такі розмови не велись.

Також ОСОБА_8 пояснив, що 10.09.2016 року приблизно о 20-00 21-00 годині він ходив в магазин та коли повертався телефонував ОСОБА_13 для того, щоб вона скинула йому ключі. Розмова тривала декілька хвилин. Згідно роздруківки-інформації АТ «Київстар» про вхідні та вихідні дзвінки, у період часу з 20-00 до 21-00 години з`єднання номерів телефонів ОСОБА_8 і ОСОБА_13 відсутні. Існує вихідний дзвінок з номеру НОМЕР_1 на номер НОМЕР_3 о 19-42 год. тривалістю 651 секунда, тобто більше 10 хвилин (а.с.104), та о 20-52 год. тривалістю 1043 сек. (а.с.105), тобто більше 17 хвилин, що не відповідає тривалості розмови про те, щоб скинути ключі. Тобто, в цей час, а саме з 20-00 до 21-00 години ОСОБА_8 не повертався до ОСОБА_13 .

Далі ОСОБА_8 пояснив, що 10.09.2016 року прийшовши з магазину о 20-00 - 21-00 годині, він залишався в однокімнатній квартирі ОСОБА_13 та ліг спати, а вона займалась по господарству, та вони більш по телефону не спілкувались. ОСОБА_13 пояснила, що 10.09.2016 року о 20-00 - 21-00 год. ОСОБА_8 ходив до аптеки, після чого залишився у неї ночувати, вони між собою по телефону не спілкувались. Однак, згідно роздруківки вхідних та вихідних дзвінків, о 22-04 год. був вихідний дзвінок з номеру телефону ОСОБА_8 , який тривав 10 секунд, тобто в той час, коли ОСОБА_8 знаходився у квартирі ОСОБА_13 та спав.

Таким чином, з огляду на наведені обставини, судова колегія як і суд першої інстанції вважає, що покази свідка ОСОБА_13 і обвинуваченого не узгоджуються з об`єктивними доказами вчинення чи не вчинення тих чи інших дій ОСОБА_8 10.09.2016 року. А тому існує більш ніж обґрунтована недовіра до показів свідка ОСОБА_13 щодо перебування ОСОБА_8 того дня у неї вдома цілий день. На це вказує також їхні дружні стосунки через які ОСОБА_13 навіть могла дозволити ОСОБА_8 ночувати в неї вдома, що об`єктивно свідчить про можливість намагання даного свідка сприяти обвинуваченому уникнути кримінальної відповідальності.

До заперечень захисту про те, що згідно зазначеної роздруківки-інформації АТ «Київстар» про вхідні та вихідні дзвінки з мобільного телефону з номера № НОМЕР_1 абонент за даним номером не перебував на території м.Запоріжжя в дні пограбувань ОСОБА_10 , ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , судова колегія ставиться критично, оскільки це жодним чином не означає, що власник даного номера без самого телефону не міг бути присутнім в м.Запоріжжі. Адже нічого не заважало ОСОБА_8 залишити кому-небудь свій телефон в м.Марганці на час свого перебування в м.Запоріжжі, де ним скоювались пограбування.

Адже суд поклав в основу свого вироку крім пояснень зазначених потерпілих і свідків також пояснення ОСОБА_21 , який був присутній в якості понятого у Хортицькому відділенні поліції при пред`явленні потерпілій ОСОБА_22 для впізнання особи, яка зірвала з її шиї золотий ланцюжок. Серед п`яти чоловіків ОСОБА_10 впевнено вказала на ОСОБА_8 , як на особу, яка зірвала з її шиї золотий ланцюжок.

Аналогічними поясненнями свідка ОСОБА_23 , яка суду пояснила, що була присутня в якості понятої у Хортицькому відділенні поліції при пред`явленні потерпілим для впізнання ОСОБА_8 . Троє потерпілих впевнено вказали на ОСОБА_8 , як на особу, яка зірвала з них золоті ланцюжки.

Таким чином, заперечення сторони захисту про недоведеність причетності ОСОБА_8 до вчинених ним пограбувань потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 і ОСОБА_11 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Дані заперечення не спростовують висновків районного суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні. А тому підстав для скасування чи зміни судового рішення в цій частині судова колегія не вбачає.

Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного обвинуваченому покарання, судова колегія не знаходить її такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Мотивуючи своє рішення про призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, суд з достатньою повнотою врахував, що обвинуваченим вчинено чотири епізоди злочинної діяльності. Всі злочини віднесено до категорії тяжких злочинів. Санкція статті, за якою обвинуваченого визнано винним, передбачає покарання лише у виді позбавлення волі від 3 до 6 років. ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення злочинів проти власності, ним вчинено нові злочини через невеликий проміжок часу від дня свого останнього звільнення з місць позбавлення волі. Обвинувачений вину не визнав, шкоду не відшкодовано. У зв`язку з чим, суд обґрунтовано призначив покарання, наближене до максимального його розміру.

Тому заперечення прокурора про необґрунтованість обрання судом покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців є безпідставним. Отже, підстав вважати покарання незаконним через неправильне застосування кримінального закону колегія суддів не убачає. Відтак вирок районного суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування чи зміни в цій частині відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 , який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4