Справа №638/6819/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2017 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000619 за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Жилинці Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, українця, військовозобов"язаного, який є учасником бойових дій, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, має доньку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не працює, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :
4 червня 2016 року о 18 годині ОСОБА_7 рухався на технічно справному автомобілі «ВАЗ 21703» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » по вул. Клочківській в м. Харкові зі сторни вул. Новгородської у напрямку вул. О.Яроша. Продовжуючи рух, знаходячись біля будинку 190А по вул. Клочківській, ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п.10.1, 11.4 правил дорожного руху України та лінії 1.3 дорожньої розмітки додатку №2, згідно яких:

п.10.1 «перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п.11.4 «на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги»,

та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2108» реєстраційний номер « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку в лівій полосі руху, після чого авто «ВАЗ 21703» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » у некерованому стані зіткнувся з автомобілем «ХЮНДАЙ СОНАТА» реєстраційний номер « НОМЕР_3 ».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «ВАЗ 2108» реєстраційний номер « НОМЕР_2 » ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи №859-А від 28.07.2016 року заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді забитої рани в лівій завушній області, перелому кісток зведення і основи черепа, крововилива під тверду мозкову оболонку у формі субдоральних гематом обох гемісфер головного мозку із забоєм головного мозку і стволово-базальних структур, закритої травми грудної клітини у вигляді множинних синців грудної клітини, лівобічного гемапневмоторакса, закритої травми живота у формі розриву селезінки внутрішньочеревного крововиливу.

Порушення п.п.10.1, 11.4 правил безпеки дорожнього руху України ОСОБА_7 , які згідно висновку судової автотехнічної експертизи №704/16 від 23.11.2016 року знаходяться в причинному звязку з подією та наслідками, та виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем «ВАЗ 21703», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » проявив необачність, не дотримувався безпечної дистанції по відношенню до автомобіля «ХЮНДАЙ СОНАТА» реєстраційний номер « НОМЕР_3 », який рухався попереду в попутному йому напрямку, своєчасно не зреагував на зниження швидкості руху автомобіля «ХЮНДАЙ СОНАТА» реєстраційний номер « НОМЕР_3 », внаслідок чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2108» реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який рухався в зустрічному напрямку в лівому ряду, від чого його автомобіль почало розвертати, та він зіткнувся задньою частиною з задньою частиною автомобіля «ХЮНДАЙ СОНАТА» реєстраційний номер « НОМЕР_3 », що у сукупності спричинило наслідки у виді тяжких тілесних ушкоджень водія автомобіля «ВАЗ 2108» - ОСОБА_5 ..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.

Потерпілий ОСОБА_5 та його представник у судовому засіданні пред"явили позовні вимоги, згідно яких просили залучити в якості відповідача МТСБ України та в рахунок відшкодування матеріальної шкоди стягнути з цієї установи 99004,21 грв.; моральної 10000 грв.. З обвинуваченого в рахунок погашення матеріального збитку на користь потерпілого стягнути 4340 грв. та 100000 грв. моральної шкоди.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 та інші учасники процессу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви в добровільності та істинності їх позиції, суд, роз"яснивши учасникам процессу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд данної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_7 своїми діми, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, спричинив потерпілому ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, а тому, його дії кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд згідно до вимог ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; данні про собу винного до кримінальної відповідальності притягується вперше, одружений, має неповнолітних дітей, є учасником бойових дій, позитивну характеристику за попереднім місцем роботи, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також враховує думку потерпілого та його представника, які просили призначити покарання не пов"язане з позбавленням волі.

Обставиною, що пом"якшує покарання ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття та часткове відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, матеріальний стан ОСОБА_7 , суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, застосувавши ст. 75 КК України та звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов"язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до обвинуваченого підлягає частковому задоволенню. Статтею 124 ч.1 КПК України перебдачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Виходячи з викладеного, суд вбачає підстави для стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 4340 грв., оскільки ця сума підтверджена документально. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому, судом враховується ступінь його фізичних страждань та моральних переживать за своє здоров"я, те, що подія 04.06.2016 року змінила звичний темп його життя, вплинула на стосунки з близькими людьми, викликала переживання за стан здоров"я, тривалим перебуванням на лікуванні та реабілітації, а тому погоджується, що потерпілому спричинено моральна шкода. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням майнового стану обвинуваченого та конкретних обставин справи, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_5 підлягає стягненню моральна шкода в суммі 50000 грв.. Що стосується матеріальних та моральних вимог до МТСБ України, суд зазначає наступне. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» та п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 02.07.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» вбачається, що не підлягають розгляду в кримінальній справі позови за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливають з пред"явленого обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів справи, обов"язок про відшкодування заподіяної шкоди страховиком випливає не з обвинувачення, яке пред"явлено обвинуваченому, а із договірних зобов"язань про відшкодування шкоди, які визначаються спеціальним Законом України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року з наступними змінами та доповненнями, де передбачено порядок звернення з вимогами про відшкодування шкоди та умови такого відшкодування. Зокрема однією із умов вирішення питання про відшкодування страховиком шкоди є надання потерпілою стороною обвинувального вироку суду, що набув чинності відносно особи, цивільна відповідальність якої застрахована за договором страхування. Однак, такий документ на час розгляду справи у суді страховику не може бути наданий. Питання правовідносин, які випливають з договірних стосунків із страховими компаніями потребують ретельного дослідження, включаючи правильне визначення суб"єктивного складу сторін у спорі такої категорії, проведення складних розрахунків цивільно-правового характеру, з урахуванням франшизи та вирішення долі залишку автомобіля, тощо, не притаманно кримінальному процессу з урахуванням його специфіки та термінів судового розгляду. У звязку з вищевикладеним, даний цивільний позов в частині відшкодування майнової та моральної шкод из МТСБУ підлягає залишенню без розгляду, оскільки суд не вправі розв"язувати у кримінальному провадженні цивільно-правовий спір з особою, не причетною до самої події злочину. Роз"яснити потерпілому його право на звернення до суду для вирішення цивільного позову в порядку цивільного судочинства згідно до ч.7 ст. 128 КПК України.

Долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує у відповідності до вимог ч.9 ст.100 та ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять) років з позбавленням права керування транспортним засобом на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов"язки: періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; помідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування шкоди 4340 грв. та моральної шкоди 50000 грв.

Роз"яснити потерпілому його право на звернення до суду для вирішення цивільного позову до МТСБУ в порядку цивільного судочинства згідно до ч.7 ст. 128 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави: 7013,52 грв. витрат за проведення судових автотехнічних експертиз; 3958,2 грв. за проведення транспортно-трасологічної експертизи; 1055,52 грв за проведення судової автотехнічної експертизи; 5505,5 грв. за проведення автотоварознавчих експертиз.

Речові докази: відеозаписи ДТП - зберігати в матеріалах кримінального провадження. Автомобіль «ВАЗ 21073» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання у АДРЕСА_2 повернути власнику ОСОБА_7 ; автомобіль «Хюндай Соната» реєстраційний номер НОМЕР_3 - вважати повернутим власнику; автомобіль «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання повернути законному власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору вручається негайно копія вироку після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий