Вирок

Іменем України

Справа № 712/13360/15-к

Провадження 1кп/712/119/17

СОСНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРКАСИ

6 жовтня 2017 року у м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого приватним підприємцем, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2003 р.н., зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_10 , 27.01.2014 року близько 12-00 год. знаходячись в приміщенні нотаріальної контори по вул. Б.Вишневецького, 40 з метою відчуження квартири АДРЕСА_3 незаконно, умисно, використав підроблені документи, які видаються та посвідчуються нотаріусом, а саме: пред`явив приватному нотаріусу Черкаського міського округу ОСОБА_11 доручення № 356090 від 22.01.2014 року видане державним нотаріусом ОСОБА_12 від імені ОСОБА_13 про надання йому права укладання договору купівлі-продажу квартири та заяву № 356020 від 20.12.2013 року видану державним нотаріусом ОСОБА_12 від імені ОСОБА_14 про надання дозволу ОСОБА_13 на продаж квартири АДРЕСА_3 за ціною на власний розсуд, в яких згідно висновку судово-почеркознавчих експертиз № 1/1723 від 24.06.2014 року та № 1/722 від 22.06.2014 року внесені неправдиві відомості, використав його передавши уповноваженій особі з метою продажу квартири та отримання грошових коштів.

Він же, 27.01.2014 року, знаходячись в приміщенні нотаріальної контори, умисно вчинив самоправні дії, правомірність яких оспорюється ОСОБА_13 , під час вчинення яких здійснив відчуження квартири АДРЕСА_3 , яка належала на праві приватної власності ОСОБА_13 , а саме: маючи при собі підроблені документи доручення № 356090 від 22.01.2014 року, видане державним нотаріусом ОСОБА_12 від імені ОСОБА_13 про надання йому права укладання договору купівлі-продажу квартири та заяву № 356020 від 20.12.2013 року видану державним нотаріусом ОСОБА_12 від імені ОСОБА_14 про надання дозволу ОСОБА_13 на продаж квартири АДРЕСА_3 , за ціною на власний розсуд, в яких згідно висновків судово-почеркознавчих експертиз № 1/1723 від 24.06.2014 року та № 1/722 від 22.06.2014 року внесені неправдиві відомості, та під час здійснення правочину приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , яка здійснює свою діяльність за адресою АДРЕСА_4 , здійснив продаж квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_15 і таким чином умисно, шляхом обману вчинив шахрайські дії відносно ОСОБА_15 , під час вчинення яких заволодів грошовими коштами в сумі 257169грн., чим було спричинено потерпілій ОСОБА_15 матеріалий збиток на вказану суму.

Органами досудового слідства обвинувачення змінювалося із ст. ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ст. 356 КК України на ч.4ст.358,ч.4ст.190КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в кримінальних правопорушеннях не визнав та пояснив, що в 2013 року до нього зателефонував ОСОБА_16 та сказав, що знаходиться в СІЗО, попросив щоб він відновив документи на квартиру, також сказав що до нього приїде мати ОСОБА_17 і дасть доручення. Пізніше до нього зателефонував чоловік, представився ОСОБА_18 , сказав що телефонує від імені ОСОБА_19 . Він зустівся з ОСОБА_18 , при цьому була присутня жінка схожа на ОСОБА_20 . Він завів ОСОБА_18 та жінку до нотаріуса ОСОБА_21 щоб вони оформили доручення, залишив їх там, а сам пішов. На наступний день до нього приїхав ОСОБА_22 і дав доручення. Після чого він подав оголошення в газету, сплатив заборгованість по комунальним послугам та отримав за це 200 доларів США. Пізніше йому знову зателефонував ОСОБА_16 і попросив продати квартиру, за це пообіцяв 2 000 доларів США. Після чого він оформив генеральне доручення, нотаріус перевірив усі документи, він отримав від ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 58 000 доларів США, написав розписку та передав гроші ОСОБА_23 . Ключі від квартири йому дав ОСОБА_24 . Йому давали доручення на відновлення документів. ОСОБА_16 сказав що мати живе за містом, тому не може самостійно цим зайнятись. Його попросили тільки знайти покупця на квартиру.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав, його винність підтверджується зібраними по справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_13 , яка у судовому засіданні пояснила, що в листопаді 2011 року вона купила квартиру АДРЕСА_3 , сплачувала комунальні послуги, проте там не проживала. У 2014 року вона пішла до квартири, але в середину потрапити не змогла, оскільки був змінений замок та двері. Після чого вона написала заяву до прокуратури. Під час слідства їй сказали що квартиру продали, продав ОСОБА_25 , якого вона не знала. Документи вона не втрачала, паспорт свій нікому не давала, доручення не оформляла, продавати квартиру не збиралася, оскільки купувала її для дітей. Вона звернулася з позовом до ОСОБА_26 і відсудила квартиру назад. Під час слідства вона дізналась що опубліковувалось оголошення про втрату документів на квартиру. За яких обставин ОСОБА_27 отримав документи на квартиру їй не відомо. Матеріальної шкоди на сьогоднішній день їй не заподіяно. Від слідчого вона дізналася, що нотаріус ОСОБА_21 оформляв доручення, хоча сам ОСОБА_21 говорив, що не пам`ятає її. Крижанівського вона не знає.

- показами потерпілої ОСОБА_15 , яка у судовому засіданні пояснила, що в інтернеті знайшли повідомлення про продаж квартири через агентство ОСОБА_28 . Дивилися квартиру два рази, вона продавалася по дорученню. ОСОБА_25 діяв по дорученню від власника квартири, сказав , що це квартира його знакомих, людина проживає в селі, і в неї є проблеми зі здоров`ям, тому необхідно квартиру продати. Потім поїхали до нотаріуса. Квартиру придбали в січні 2014року, за 58 000 доларів США. Усі документи нею перевірялися. Після купівлі квартира вона дізналася прізвище власника. Ключі від квартири були у агентства і у ОСОБА_27 . Цивільний позов підтримує в повному обсязі.

- показами свідка ОСОБА_29 , який у судовому засіданні пояснив, що з дружиною ОСОБА_15 вони знайшли квартиру, звернулися в агентство , кілька разів оглянули її, підписали усі необхідні документи в агентстві, після чого близько місяця оформлялися документи на право власності. Суденка наглядно він знав. Документи перевірялися нотаріусом. Ціна квартири нібито 56000дол. США, є розписка. Спочатку ОСОБА_27 пропонував оформити документи на квартиру в ОСОБА_30 , а потім сказав, що будуть оформляти в Черкасах. Сумнів в правомочності договорів у нього не було. ОСОБА_27 казав, що ОСОБА_31 знаходиться в місцях позбавлення волі і йому потрібні кошти.

- показами свідка ОСОБА_32 , який у судовому засіданні пояснив, що працює у сфері нерухомості, надає консультації. До нього зателефонував ОСОБА_10 та сказав, що хоче терміново продати квартиру, питав про ціну. Крім цього, до нього звертався ОСОБА_29 та сказав що хоче придбати або земельну ділянку або квартиру. Після чого він зателефонував ОСОБА_29 та повідомив що є квартира, вони в трьох з ОСОБА_27 та ОСОБА_26 зустрілися, подивилися документи на квартиру та саму квартиру. Потім ОСОБА_10 та ОСОБА_29 поспілкувалися щодо ціни за квартиру і домовилися про купівлю-продаж квартири. ОСОБА_27 сказав, що документи готові і можна оформляти продаж. Далі вони перевірили документи, зробили копії і дали їх нотаріусу, яка сказала, що з документами все нормально і можна оформляти квартиру. ОСОБА_29 передав ОСОБА_10 грошові кошти за квартиру. До цього він ОСОБА_27 не знав. ОСОБА_27 спочатку хотів продати квартиру за 70000дол. США, але він сказав , що це завищена сума. ОСОБА_27 повідомляв, що ця квартира дісталася йому за борг . Фактично сума за квартиру була передана інша чим та, що вказана в договорі. Завдаток за квартиру давав покупець. При зустрічі ОСОБА_29 і ОСОБА_25 йому здалося що вони знайомі, бо вони привіталися і зверталися один до одного по імені. Ключі від квартири були у ОСОБА_10 . Документи на квартиру перевіряла нотаріус ОСОБА_33 . Ніхто не наполягав на оформленні квартири у Корчемної. Квартира до нього продавалася агентством « Пропозиція», десь близько 2 місяців. ОСОБА_10 в розмові не називав прізвище боржника, але він зрозумів , що це чоловік. Прізвище ОСОБА_31 він чув.

- показами свідка ОСОБА_12 , який у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_34 він знає, вони знайомі. ОСОБА_27 прийшов до нього сказав, що потрібно зробити доручення, він сказав, щоб приводив людину з документами. ОСОБА_10 привів ОСОБА_13 з паспортом . Потерпіла схожа на ту жінку, що приводив ОСОБА_27 при завіренні доручення. Він не так багато часу проводить з клієнтами щоб їх запам`ятовувати. Він оформлював доручення на розпорядження квартири. Коли його стали визивати до райвідділу він дізнався про шахрайські дії відносно квартири;

- показами свідка ОСОБА_14 , який у судовому засіданні пояснив, що йому відомо, що їх квартиру перепродано. Квартира належить йому та дружині на праві спільної сумісної вланості, доручення він не давав. ОСОБА_35 він не знає. Коли він був в м.Черкаси останній раз він не пам`ятає, у нього хворі ноги. Був на слідчому експерименті. Ніяких документів він не підписував;

- показами свідка ОСОБА_36 , який у судовому засіданні пояснив, що він дізнався від батьків, що вони придбали квартиру , потім дізнався , що невідомі продали їх квартиру, за яких обставин не знає. ОСОБА_35 він не знає і ніколи не бачив, з Луганського СІЗО не звонив йому. Про обставини він дізнався від слідчого. При купівлі квартири був з батьками, привозив їх до нотаріуса, але у самого нотаріуса не був. Повноважень продавати квартиру в нього не було. На момент продажу квартири перебував у Черкасах. У 2012році перебував у Луганському СІЗО. Крижанівського він не знає. За його проханням ніхто не дзвонив до ОСОБА_27 . Про квартиру він нікому не говорив. Звільнився з СІЗО на початку червня 2014року.

- показами свідка ОСОБА_11 , яка суду пояснила, що процедура укладення угоди продажу квартири є законною, їй подавалися всі документи для перевірки в тому числі і доручення. З такою довіреністю могла прийти будь-яка особа. Вона зачитувала договір у голос, питала чи розрахувалися, до підписання договору. ОСОБА_27 був присутній на підписанні угоди та покупець. Пипку вона не бачила . Нотаріуса ОСОБА_21 вона знає це її колега.

- даними договору купівлі-продажу квартири від 27.01.2014 року, згідно якого ОСОБА_10 діючи від імені ОСОБА_13 продав ОСОБА_15 квартиру АДРЕСА_3 (том 1 а.с. 36);

- даними довіреності від 22.01.2014 року, згідно якої ОСОБА_13 уповноважує ОСОБА_10 бути представником з питань підготовки документів для відчуження квартири АДРЕСА_3 (том 1 а.с. 37);

- даними заяви ОСОБА_14 про надання згоди ОСОБА_13 на продаж квартири АДРЕСА_3 (том 1 а.с. 37);

- даними договору купівлі-продажу квартири від 15.11.2011 року, згідно якого ОСОБА_13 придбала у ОСОБА_37 квартиру АДРЕСА_3 (том 1 а.с. 55-56);

- даними висновку почеркознавчої експертизи № 1/722 від 22.06.2014 року, згідно якої підпис від імені ОСОБА_13 та рукописний текст у графі «підпис» в довіреності № 356090 від 22.01.2014 року виконані не ОСОБА_13 , а іншою особою (том 1 а.с. 139-143);

- даними висновку почеркознавчої експертизи № 1/723 від 24.06.2014 року, згідно якої підпис та рукописний текст від імені ОСОБА_14 в графі «підпис» в заяві № 356020 від 20.12.2013 року виконані не ОСОБА_14 , а іншою особою (том 1 а.с. 149-156);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.06.2014 року, серед представлених осіб для впізнання ОСОБА_14 нікого не впізнав, так як ніколи вказаних осіб не бачив та ніякі відносини з ними не підтримував (том 1 а.с. 158-159);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.06.2014 року, серед представлених осіб для впізнання ОСОБА_13 нікого не впізнала, так як ніколи вказаних осіб не бачила (том 1 а.с. 161-162);

- даними висновку почеркознавчої експертизи № 1/817 від 01.08.2014 року, згідно якої рукописний надпис « ОСОБА_13 » в графі «підпис» довіреності № 356090 від 22.01.2014 року виконаний, ймовірно, не ОСОБА_10 , а іншою особою. Встановити, ОСОБА_10 чи іншою особою виконаний підпис від імені ОСОБА_13 в зазначеній графі довіреності не видалось можливим. Встановити, ким, ОСОБА_10 чи іншою особою (особами) виконаний підпис від імені ОСОБА_14 та рукописний текст « ОСОБА_14 » у графі «підпис» заяви № 356020 від 20.12.2013 року не видалось можливим (том 2 а.с. 55-60);

- даними висновку будівельно-технічної експертизи № 62/3 від 29.09.2014 року, згідно якого ринкова вартість трьохкімнатної квартири АДРЕСА_5 , станом на 27.01.2014 року становить 593 986,00 грн. (том 2 а.с. 85-112);

- даним розписки ОСОБА_10 від 27.01.2014 року, згіно якої ОСОБА_10 діючи від імені ОСОБА_13 продав ОСОБА_15 квартиру АДРЕСА_3 за 58 000 дол. США. Гроші отримані ним особисто. Претензій морального та матеріального характеру до покупця не має (том 2 а.с. 186)

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.

Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупердженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви доведеності вини особи, мають тлумачитися на її користь.

Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 суд оцінює критично, як обраний спосіб захисту, переслідуючий мету уникнення відповідальності за скоєне та відповідно, пом`якшити покарання.

Доводи обвинуваченого повністю спростовуються зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: показами потерпілих, показами свідків, даними висновків експертиз, даними протоколів пред`явлення особи для впізнання та власноруч написаною розпискою ОСОБА_10 .

Особливо слід зазначити, що вищевказані покази потерпілих та свідків є послідовними, узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження, а тому суд вважає їх достовірними.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує:

- за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документу;

Суд не погоджується з кваліфікацією за ч. 4 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розміра, виходячи з наступного.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 27 січня 2014 документально підтверджена сума правочину становить 257 169 грн. (двісті п`ятдесят сім тисяч сто шістдесят дев`ять грн.) При цьому ціна квартири в договорі вказана в гривнях, тобто у грошовій одиниці України. Це підтверджується матеріалами кримінального провадження Т.1 а.с. 36.
Крім того, згідно звіту про оцінку квартири АДРЕСА_3 , яка була здійснена ТОВ «Південні зірки», оціночна вартість квартири становить 257 169 грн. Таким чином, вартість, яка вказана в договорі купівлі-продажу співпадає з проведеною оцінкою нерухомості.
Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 5.12.2014 встановлено суму коштів отриманих за оспорюваним договором купівлі-продажі квартири АДРЕСА_3 -257169грн.
Відповідно до п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга встановлюється у розмірі, що дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік» місячний прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1218 грн.
До 31 грудня 2015 року для цілей застосування цього підпункту податкова соціальна пільга надається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року для будь - якого платника податку. Таким чином податкова соціальна пільга надається в розмірі 609 грн. (1218 х 50% = 609 грн.)
Згідно з приміткою до ст. 185 КК України у ст.185-187 та 189-191, 194 в особливо великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину. Таким чином, сума для кваліфікації за ч.4 ст. 190 КК України повинна дорівнювати 609 грн. х 600 = 365 400 грн.
Враховуючи той факт, що документально доведено договором купівлі-продажу квартири від 27 січня 2014 року року є сума, яка дорівнює 257 169 грн., і яка не дотягує до мінімально необхідної для кваліфікації за ч.4 ст. 190 КК України у розмірі 365 400 грн., то діяння обвинуваченого ОСОБА_10 суд вважає за необхідне перекваліфікувати на ч.3 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене у великих розмірах.
Суд критично оцінює покази потерпілої ОСОБА_15 , оскільки вони не підтверджені документально.
А тому, відповідно до вимог ст. 323 КПК України, суд, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_10 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_10 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд дотримується вимог ст. 65 КК України, оскільки має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню обвинуваченого ОСОБА_10 , а також запобігти вчиненню нових злочинів. Оскільки в разі призначення невідповідного, невиправдано м`якого чи надто суворого покарання, мети покарання буде важко досягти.

На підставі викладеного, враховуючи думку потерпілих, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, матір інваліда першої групи, також враховуючи тяжкість вчинених злочинів, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_10 термін його перебування в СІЗО з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення, перебування його в СІЗО як 2 дні відбування покарання з 29.10.2015 по 20.06.2017, з 21.06.2017 по 06.10.2017 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення як 1 день відбування покарання

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_15 на суму: матеріальна шкода 58 000,00 доларів США та моральна шкода в сумі 100 000,00 гривень залишити без розгляду, рекомендувавши звернутися до суду в порядку цивільного провадження, оскільки наявне рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 5.12.2014, яке набрало законної сили.

Процесуальні витрати за проведення по справі почеркознавчої експертизи в сумі 614,90 грн., почеркознавчої експертизи в сумі 860,86 грн., почеркознавчої експертизи в сумі 737,88 грн., будівельно-технічної експертизи в сумі 1967,68 грн. а всього на загальну суму 4181,32 грн. підлягають до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів , -
ЗАСУДИЛА:

Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України та призначити покарання:

за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі;

за ч. 3 ст. 190 КК України у вигляді 3 (трьох) років 7 місяців позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбування покарання у вигляді 3 (трьох) років 7( сім) місяців позбавлення волі .

Строк відбування покарання рахувати з 7 жовтня 2017 року, зарахувавши термін тримання під вартою з 29.10.2015 року по 20.06.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення, перебування його в СІЗО як 2 дні відбування покарання , з 21.06.2017 по 06.10.2017 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення як 1 день відбування покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 до фактичного відбуття покарання залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення по справі почеркознавчої експертизи в сумі 614,90 грн., почеркознавчої експертизи в сумі 860,86 грн., почеркознавчої експертизи в сумі 737,88 грн., будівельно-технічної експертизи в сумі 1967,68 грн. а всього на загальну суму 4181,32 грн.

Речові докази:

- оригінали документів, які були подані сторонами знаходяться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження (Том 1 а.с. 93);

- копія розписки ОСОБА_10 знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження (Том 2 а.с. 188);

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3