У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2017 року Місто Одеса

Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з повною вищою освітою, неодруженої, має на тримання неповнолітню дитину 2007 року народження, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , заступника завідувача сектору моніторингу відділу погоджень та моніторингу департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що начальник сектору Департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради ОСОБА_4 та заступник начальника відділу Департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради ОСОБА_7 вимагають від заступника головного лікаря з технічних питань по екології Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «ЦОЗ ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 300 000 гривень за надання дозвільних документів, а саме акту обстеження зелених насаджень щодо видалення дерев, кущів газонів на території Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «ЦОЗ ПАТ «Укрзалізниця».

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що відповідно до п.п. 2.2.8, 2.2.17, 2.2.43 Положення про департамент екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради №3287 від 16.04.2013, департамент в порядку, встановленому законодавством України, контролює дотримання природоохоронного законодавства фізичними особами, підприємствами, установами, організаціями, здійснює контроль за використанням природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, видаленням та відновленням зелених насаджень, департамент є компетентним органом з вирішення питання видалення зелених насаджень на території міста Одеси.

18 листопада 2014 року Розпорядженням Одеського міського голови ОСОБА_9 №1509К ОСОБА_7 призначено на посаду головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку, планування та організаційної роботи департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради.

Надалі, відповідно до Розпорядженням Одеського міського голови ОСОБА_9 №51К від 6 січня 2016 року та на підставі наказу начальника Управління екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради №05К від 26 січня 2016 року ОСОБА_7 призначено на посаду заступника начальник відділу екологічного контролю Департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради.

Водночас ОСОБА_7 відповідно до функціональних обов`язків зобов`язана відстежує та вивчає зміни у чинне законодавство для якісного виконання власних функціональних обов`язків, бере участь у розробці планів, програм роботи департаменту, виконує доручення начальника відділу, керівництва департаменту, рішення міської ради, її виконавчого комітету з питань охорони навколишнього середовища, поліпшення екологічного стану міської території, тощо, приймає участь у розробці документів, що носять екологічний характер, приймає участь у наданні відповідей на звернення, скарги, пропозиції, взаємодіє з державними органами, структурними підрозділами Одеської міської ради з метою виконання покладених на департамент завдань, забезпечує додержання вимог власної посадової інструкції, контролює діяльність щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства підприємствами, установами, організаціями, у необхідних випадках готує доповідні записки директору департаменту згідно чинного законодавства, відповідно до чинного законодавства, у разі виявлення порушень, видає приписи про усунення виявлених порушень, складає акти перевірки, протоколи у випадках передбачені законом, за дорученням начальника відділу екологічного контролю, розподіляє обов`язки та навантаження на спеціалістів відділу, у разі відсутності начальника, виконує його функції, у зв`язку з виробничою необхідністю заступник начальника відділу екологічного контролю повинен виїжджати у службові відрядження (зокрема місцевого значення).

Відтак, ОСОБА_7 як заступник начальника відділу екологічного контролю департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради, згідно ч. 1 Примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою, яка займає відповідальне становище та на яку покладено здійснення організаційно розпорядчих обов`язків при виконанні службових завдань за посадою.

Поряд із цим, 19 вересня 2011 року наказом виконувача обов`язків начальника Управління екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради №57-к ОСОБА_4 переведено на посаду завідувача сектору моніторингу відділу погоджень та моніторингу управління екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради.

Так, відповідно до займаної посади на ОСОБА_4 покладено обов`язок забезпечення створення та ефективного функціонування структурного підрозділу в департаменті, забезпечення створення змін у чинне законодавство для якісного виконання власних службових обов`язків, готує проекти розпоряджень міського голови , рішень виконавчого комітету та міської ради, щоквартально вносить пропозиції до плану графіку проведення планових перевірок додержання природоохоронного законодавства, забезпечує постійне підвищення рівня професійних навиків працівників структурного підрозділу відповідно до цілей і завдань департаменту, організовує роботу з аналізу результатів аналізу структурного підрозділу , його ефективності розробці пропозицій по вдосконаленню форм і методів роботи, несе персональну відповідальність за збереження і нерозповсюдження наданої в його розпорядження службової інформації.

Відтак, ОСОБА_4 як завідувач сектору моніторингу відділу погоджень та моніторингу управління екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради, згідно ч. 1 Примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою на яку покладено здійснення організаційно розпорядчих обов`язків при виконанні службових завдань за посадою.

Відповідно до до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 22, ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_7 та ОСОБА_4 є суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення та зобов`язані як посадові особи місцевого самоврядування дотримуватись визначених правил запобігання проявам корупції.

Відтак, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 знали та розуміли, що вказаними вимогами Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що посадові особи місцевого самоврядування є суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення та їм заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах. Зазначені особи зобов`язані вживати невідкладно заходи щодо запобігання одержанню неправомірної вигоди визначені ст. 24 вказаного Закону.

Проте, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду заступника начальник відділу екологічного контролю Департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою групою осіб спільно із завідувачем сектору моніторингу відділу погоджень та моніторингу департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради ОСОБА_4 діючи умисно та протиправно, використовуючи надане їй службове становище, вчинила корупційний злочин, а саме вимагала та одержала неправомірну вигоду від представника суб`єкта державної організації, за нижче наведених обставин.

Так, на території м. Одеси по вул. Шклярука, 4-А функціонує Одеська клінічна лікарня на залізничному транспорті філії «ЦОЗ ПАТ «Укрзалізниця», представником якої, є заступник головного лікаря з технічних питань по екології ОСОБА_8 .

В кінці серпня 2017 року працівниками вказаного лікувального закладу було прийнято рішення про необхідність видалення певної кількості аварійних дерев на території лікарні задля збереження життя та здоров`я пацієнтів і у зв`язку з необхідністю будівництва аптеки на території зазначеної лікарні. При цьому встановлено, що певна кількість зелених насаджень (дерев) заважає будівництву вказаної споруди.

У зв`язку з чим, заступник головного лікаря з технічних питань по екології ОСОБА_8 звернувся до департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради та домовився про зустріч з заступником начальника відділу екологічного контролю вищезазначеного департаменту ОСОБА_7 задля визначення з процедурою та переліком документів які необхідно надати для отримання дозвільних документів на видалення зелених насаджень.

У подальшому, ОСОБА_7 , розуміючи, що з урахуванням свого службового становища вона, буде призначена головою комісії при складанні Акту обстеження зелених насаджень та приймаючи рішення щодо дозволу на видалення аварійних дерев, діючи з корисливих мотивів, вирішила незаконно збагатитися шляхом одержання від ОСОБА_8 , як заступник головного лікаря з технічних питань по екології Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «ЦОЗ ПАТ «Укрзалізниця», неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів за надання дозвільних документів щодо видалення аварійних дерев.

Після цього, 4 вересня 2017 року ОСОБА_7 , з метою участі у наступних протиправних діях, залучила свою колегу по департаменту екології, за наданою згодою, завідувача сектору моніторингу відділу погоджень та моніторингу департаменту екології ОСОБА_4 , з урахуванням свого службового становища буде призначена секретарем комісії при видачі дозволів на видалення зелених насаджень.

Надалі 4 вересня 2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_4 переслідуючи корисливі мотиви, достовірно знаючи, що надання дозволу на видалення зелених насаджень здійснюється комісійно та безпосередньо за їх участю, шляхом складання Акту обстеження зелених насаджень, будучи головою та секретарем вищевказаної комісії при складанні вказаного акту, останні вирішили отримати від ОСОБА_8 неправомірну вигоду.

Також, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 для реалізації вказаного злочинного наміру, розробили спільний план своїх протиправних дій.

Того ж дня, а саме 4 вересня 2017 року ОСОБА_7 , перебуваючи на другому поверсі кафе «Irish Pub» за адресою м. Одеса, вул. Дерибасівська, 13, поставила заступнику головного лікаря з технічних питань по екології Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «ЦОЗ ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_8 вимогу надати їй та ОСОБА_4 неправомірну вигоду матеріального характеру у вигляді грошових коштів, що може сягати від 800 000 до 900 000 гривень, остаточну суму яких вона повідомить після фактичного візуального огляду стану кожного дерева, яке необхідно видалити, при цьому орієнтовно зазначивши, що сума за видалення кожного дерева складає приблизно 10 000 20 000 гривень та у подальшому, 11 вересня 2017 року приблизно в 16 годин 30 хвилин, перебуваючи на другому поверсі кафе «Irish Pub» за адресою м. Одеса, вул. Дерибасівська, 13, діючи з тих же мотивів, за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_4 , висунула ОСОБА_8 вимогу щодо надання їй та ОСОБА_4 неправомірної вигоди матеріального характеру у вигляді грошових коштів в розмірі 300 000 грн. за прийняття рішення комісією департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради про визнання наявних та території Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «ЦОЗ ПАТ «Укрзалізниця», зелених насаджень, як таких, що підлягають видаленню та омолоджувальному обрізанню, а також надання дозвільних документів з цього приводу.

При чому зазначивши, що вона є службовою особою, яка займає відповідальне становище головою комісії щодо складання акту про дозвіл на видалення аварійних дерев та у разі відмови, остання може провести візуальний огляд але не надати дозвіл на видалення зелених насаджень (дерев).

Наступного дня, а саме 12 вересня 2017 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року №1045 «Про затвердження Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах» та наказу директора департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради від 12 вересня 2017 року № 26/12-341-зн на підставі заяви юридичної особи, а саме представника заявника заступника головного лікаря Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті, було створено комісію у складі: голови комісії ОСОБА_7 , секретаря комісії ОСОБА_4 та членів комісії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які в подальшому повинні були вирішити питання щодо надання дозволу (складання позитивного акту обстеження зелених насаджень) на видалення аварійних дерев на території Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «ЦОЗ ПАТ «Укрзалізниця» за адресою м. Одеса, вул. Шклярука, 4-А.

20 вересня 2017 року о 18 годин 00 хвилин, ОСОБА_7 будучи головою комісії призначеною наказом директора департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради №26/12-341-зн від 12 вересня 2017 року при складанні акту №1532 обстеження зелених насаджень, 20 вересня 2017 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи на другому поверсі приміщення кафе «Бенто», що знаходиться за адресою, м. Одеса, вул. Дніпропетровська дорога, 120, за попередньою змовою групою осіб спільно із завідувачем сектору моніторингу відділу погоджень та моніторингу департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради ОСОБА_4 діючи у визначений нею спосіб, одержала від ОСОБА_8 для себе та ОСОБА_4 неправомірну вигоду матеріального характеру у вигляді грошових коштів в сумі 300 000 гривень, за прийняте 13 вересня 2017 року рішення комісією департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради про визнання наявних та території Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «ЦОЗ ПАТ «Укрзалізниця», зелених насаджень, як таких, що підлягають видаленню у кількості 90 одиниць та омолоджувальному обрізанню у кількості 84 одиниць, а також надання з цього приводу дозвільних документів.

20.09.2017 безпосередньо після вчинення злочину, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 .

21.09.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років та зі спеціальною конфіскацією, вчинила тяжке кримінальне правопорушення, знаходячись на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, знаходячись на свободі може незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до вимог п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 ставиться запобігання подальших спроб приховуватись від органів досудового розслідування і суду. Інші, менш суворі запобіжні заходи, на думку слідчого, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки.
Підозрювана та її захисники під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення та просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрювану, захисників, а також заслухавши прокурора, приходжу до висновку, що у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, та необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з наступних підстав.

У клопотанні прокурора не міститься обґрунтування ризиків, які виправдовують застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий ґрунтує свої доводи лише на припущеннях, більшість обставин що мають значення - «не встановлено слідством, вказуючи, що знаходячись на волі підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, однак ніяких доказів щодо спроб ОСОБА_4 переховуватись від органу досудового розслідування у слідства не має.

Прокурором також не доведено існування ризиків у разі обрання підозрюваній більш м`яких запобіжних заходів, всі доводи ґрунтуються на припущеннях, до уваги береться лише тяжкість злочину у скоєнні якого лише підозрюється ОСОБА_4 . Прокурором не досліджено обставини, які мають значення для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 9 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 04.04.2013 р. виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

Відповідно до п. 10 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим;

Підозрювана має міцні соціальні зв`язки, має місце проживання в м. Одесі, місце роботи, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та позитивну характеристику.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 18 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК).

Згідно ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

ОСОБА_4 має соціальні зв`язки, які спростовують ризик уникнути кримінальної відповідальності.

Суд також враховує той фак., що ОСОБА_4 є матір`ю, яка виховує дитину ОСОБА_13 , 2007 року народження одна і в разі її тримання під вартою донька залишиться без належного догляду, тому враховуючи саме цей факт, суд вважає доцільним обрати саме домашній арешт, даючи можливість виховання дитини.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах, передбачених ст. 181 КПК України, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 179, 181, 183, 205 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України відмовити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на два місяці.

Накласти на ОСОБА_4 заборону залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22:00 по 7:00 годин, не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Копію ухвали суду вручити ОСОБА_4 негайно після її проголошення.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:
23.09.2017