УХВАЛА
30 листопада 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд в складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судому засідав залі суду м. Хмельницького кримінальне провадження №1-кп/686/891/16 на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_4 за частиною 2 статті 369-2 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за частиною 2 статті 369-2 КК України, під час судового розгляду обвинувачений заявив клопотання про зняття заборони користування автомобілем. На обґрунтування клопотання вказав, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 26.06.2017 року було накладено арешт на належний йому автомобіль «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2008 року випуску у вигляді заборони відчужувати, розпоряджатись та користуватись вищевказаним автомобілем. На даний час у в`язку із станом здоров`я у нього виникла необхідність відвідати лікаря у м. Київ, транспортування його після медичних процедур до постійного місця проживання у м. Хмельницький за допомогою громадського транспорту неможливо через обмеженість його рухливості за станом здоров`я, просить зняти заборону користуватись даним транспортним засобом.
Суд заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного.
Так, дійсно відповідно ухвали слідчого судді від 26.06.2017 року було накладено арешт на вилучений 09.06.2017 року під час обшуку автомобіль «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2008 року випуску у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування даним майном. Відповідно матеріалів кримінального провадження даний автомобіль не визнано речовим доказом і у суду не надані стороною обвинувачення будь-які документи, що підтверджують визнання автомобілем речовим доказом. Цивільний позов по справі не заявлено, санкція статті 369-2 частини 2 КК України не передбачає конфіскацію майна. Даний транспортний засіб не використовувався, як знаряддя злочину, не зберігав на собі сліди злочину.
Згідно ст. 16 КПК встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку передбаченому КПК України. Користування майном є складовою права власності. Відповідно ст. 173 КПК України при винесені ухвали передбачено заборону, обмеження розпоряджатись або користуватись майном у разі їх передбачення та вказівки на таке майно. У винесеній ухвалі слідчого судді від 26.06.2017 року зазначено що накладається арешт на автомобіль та інше майно у вигляд заборони відчуження, розпорядження та користування майном, проте не мотивовано, чому саме накладається заборона на користування майном автомобілем, не наведено і не вказано чим обумовлена необхідність заборони користуватись автомобілем і які перешкоди дані дії становлять для слідства та суду.
За наведених обставин суд вважає, що вилучений 09.06.2017 року автомобіль «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2008 року випуску і на який накладено арешт відповідно ухвали слідчого судді 26.06.2017 року в частині заборони користуватись автомобілем порушує гарантовані Конституцією України права власника (ст. 41) і дане рішення є не мотивованим в цій частині, тому з метою захисту прав особи та власника, відповідно ст. 55 Конституції України суд вважає, що ОСОБА_4 слід дозволити користуватись автомобілем «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2008 року, який необхідний останньому для використання та реалізації своїх прав.
Керуючись статтями 174, 350 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Дозволити ОСОБА_4 користуватись автомобілем Фольксваген Траспортер» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2008 року випуску шляхом зняття даної заборони, яка встановлена ухвалою слідчого судді від 26.06.2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1