Справа №212/5999/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження № 0000499 від 12.08.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, є пенсіонером за віком, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

Сторони кримінального провадження та інші та учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2016 року, при денному освітлені, приблизно о 08 годині 30 хвилин водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21051» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », рухався по проїзній частині дороги вулиці Десантної з боку вулиці Електрозаводська в напрямку вулиці Шурупова у Покровському районі міста Кривого Рогу. По напрямку руху автомобіля «ВАЗ 21051» були встановлені дорожні знаки НОМЕР_2 (нерегульований пішохідний перехід) та нанесена дорожня розмітка 1.14.1., видимість яких для водія ОСОБА_3 в умовах ДТП була необмежена.

У цей же час, попереду автомобіля «ВАЗ 21051», на проїзну частину дороги вулиці Десантна, в районі зупинки громадського транспорту «Школа міліції», на нерегульований пішохідний перехід, що позначений дорожніми знаками 5.35.1. та 5.35.2., вийшла пішохід ОСОБА_5 , яка почала перетинати проїзну частину дороги, з ліво на право за напрямком руху автомобіля «ВАЗ 21051».

В ході подальшого руху автомобіля «ВАЗ 21051», водій ОСОБА_3 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_5 , повинен був знизити швидкість, а у разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходу, але проявивши неуважність до дорожньої обстановки продовжив рух у небезпечному напрямку, чим грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:

- 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху…не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- 1.7. Водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти,…;

- 2.3 б). Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Внаслідок порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій ОСОБА_3 в районі зупинки громадського транспорту «Школа міліції» по вулиці Десантній в Покровському районі м. Кривого Рогу, допустив наїзд керованого ним автомобіля «ВАЗ 21051» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину дороги вулиці Десантної по нерегульованому пішохідному переходу, що позначений дорожніми знаками 5.35.1. та 5.35.2. та відповідною дорожньою розміткою 1.14.1.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_5 згідно висновку експерта №1795/14 від 23.09.2016, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: перелом лонної і сідничної кісток праворуч, перелом куприка праворуч, перелом поперечного відростку 5 поперекового хребця, відкритий перелом кісток правої гомілки в нижній третині зі зміщенням уламків, поза черевна гематома, садно в області лівої лопатки, садна і синці лівої попереково-сідничної області, забійні рани голови ліворуч і лобної області праворуч, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 19/10.1-149 від 14.09.2016 року в діях водія ОСОБА_3 по керуванню автомобілем «ВАЗ 21051» вбачається невідповідність вимогам п. 18.1. Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у скоєному злочині визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 12 серпня 2016 року, він керував автомобілем «ВАЗ 21051». Рухаючись по проїзній частині дороги вулиці Десантної з боку вулиці Електрозаводська міста Кривого Рогу він, будучи неуважним, скоїв наїзд на пішохода, яка перетинала проїжджу частину по пішохідному переходу. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з нього 150 000,00 гривень за відшкодування спричиненої моральної шкоди та 14 083,00 гривень спричиненої матеріальної шкоди, визнає частково. Вважає, що спричинена моральна шкода завелика, а матеріальну шкоду він вже частково виплатив в сумі 7500,00 гривень. Прохає суд звільнити його від покарання, відповідно до Закону України «Про амністію».

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 12.08.2016, близько 08.30 годині вона перетинала частину дороги вулиці Десантна, в районі зупинки громадського транспорту «Школа міліції», по пішохідному переходу. ЇЇ збив автомобіль, як потім було встановлено під керуванням ОСОБА_3 . Просить суд суворо ОСОБА_3 не карати, але задовольнити її цивільний позов в повному обсязі, оскільки вона і досі переносить моральні страждання.

На підтвердження вини обвинуваченого, судом досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення та захисту, вислухавши покази обвинуваченого, потерпілої та аналізуючи їх суд приходить до висновку про те, що надані докази є належними та допустимими, винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України доведена повністю, а його дії кваліфіковані вірно за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин не встановлено, пом`якшуючим покарання обставинами є щире каяття, часткове відшкодування завданої шкоди.

У відповідності зі ст. 12 КК України, злочин вчинений обвинуваченим відноситься до категорії тяжких злочинів, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не працює, пенсіонер за віком, частково відшкодував потерпілій збитки та розкаявся у скоєному.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, та враховуючи досудову доповідь органу пробації, суд приймає до уваги вимоги ст. 416 КПК України та вважає можливим визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_7 в межах санкції статті обвинувачення із застосуванням вимог ст. 75 КК України із випробуванням з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону. 07.09.2017 набрав чинності Закон України від 22.12.2016 «Про амністію у 2016 році».
Пунктом «ґ » статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно яких не набрали законної сили, зокрема стосовно осіб, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування амністії щодо обвинуваченого, так як йому виповнилося 78 років, обвинувачений надав відповідну письмову заяву.
З огляду на вказане, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «ґ » Закону України «Про амністію у 2016 році».
Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої, суд виходить з вимог ч.5 ст. 128 КПК України, відповідно до якої якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-183цс14 від 03.12.2014 року, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпіла вказує на пов`язані з ним втрати та з чого при цьому виходить.

За таких обставин суд, враховуючи наявність матеріальної та моральної (немайнової) шкоди у потерпілої, яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), та виходячи з положень ст. 128 КПК України, а норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу понесених витрат на лікування, за винятком вартості мобільного телефону та обручки, та з урахуванням добровільного відшкодування завданої шкоди стягненню підлягає сума матеріальної шкоди в розмірі 669,52 гривень. З урахуванням страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала потерпіла, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), стану здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості й вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого/цивільного відповідача на користь потерпілої/цивільного позивача розмір моральної шкоди 50 000,00 гривень.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, запобіжний захід у даному кримінальному провадженню не обирався, речовий доказ необхідно залишити в розпорядженні власника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 371 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання із випробувальним строком на два роки, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 згідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі п. «ґ » ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речовий доказ по справі - автомобіль ««ВАЗ 21051», реєстраційний номер НОМЕР_1 необхідно залишити у власника за належністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення експертизи № 19/10.1-149 від 14.09.2016 в сумі 1540,70 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 - задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 50 000,00 гривень за відшкодування моральної шкоди та 669,52 гривень - матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1