Провадження № 1-кп/643/693/17
Справа № 643/6681/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.12.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001706 від 14.03.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, який має середню освіту, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 11 березня 2017 року, приблизно, о 19-00 годині після вживання алкогольних напоїв із ОСОБА_5 , знаходився поруч із зупинкою громадського транспорту «Владислава Зубенка», що по вул. Гвардійців Широнінців в м. Харкові Діючи умисно, за раптово виниклим умислом, скориставшись тим, що ОСОБА_5 , перебуває в стані сильного алкогольного сп`яніння і не може відповісти на телефонний дзвінок, відповів за нього та поклав до своєї кишені належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «HTC» моделі «Оne», вартість якого згідно висновків судово-товарознавчої експертизи № 157 від 16.052017 року складає 2148,00 грн. Після чого ОСОБА_4 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, причинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2148,00 грн.

18 травня 2017 року по даному кримінальному провадженню між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідно до вимог ч.1 ст. 468 КПК України укладено угоду про примирення, за якою сторони дійшли згоди, що обвинувачений зобов`язується повно та беззастережно визнати свою вину в обсязі та за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, в ході судового провадження за кримінальним провадженням № 0001706 від 14.03.2017 року.

Відповідно до умов угоди до примірення потерпілий вказав та проти цього не заперечує підозрюваний, що матеріальних претензій до підозрюваного не має.

Зважаючи, що злочин, вчинений обвинуваченим не є тяжким злочином, відповідно до ст. 12 КК України та чинне законодавство України передбачає можливість укладення угоди про примирення у такій категорії справ, сторони вважають за необхідне узгодити розмір покарання, що необхідно призначити обвинуваченому в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт.

Сторони також у відповідності до положень частин шостої та сьомої ст. 474 КПК України свідчать, що укладення угоди сторонами є добровільним, що умови угоди не порушують інтересів сторін або інших осіб, що вони дійшли повного та безумовного примирення щодо вчиненого кримінального правопорушення, здатні в повному обсязі виконати умови, викладені в цій угоді.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України є правильною. Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні якого не позбавлений батьківських прав, відшкодував шкоду потерпілому, а тому вказані обставини підпадають під дію ст. 1 п «в» Закону України «Про амністію в 2016 році».

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів кримінального провадження, а саме свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 28 серпня 2001 року міським відділом РАГС Харківського обласного управління юстиції, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення злочину мав і має на утриманні неповнолітню дитину сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вчинив злочин, який не є тяжким відповідно до ст. 12 КК України.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме, що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 18.05.2017 року, укладену по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001706 від 14.03.2017 року, між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 18.05.2017 року покарання за цією статтею громадські роботи на строк 80 годин.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1