Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
05 березня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за клопотанням заступника начальника слідчого відділу Рівненського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 (далі-слідчий) від 15 лютого 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась та проживає у АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України в рамках кримінального провадження №0004803 (відомості до ЄРДР внесені 17 липня 2017 року) відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 за ч.4 ст.190 КК України;

За участі:
секретаря с/з ОСОБА_10

прокурора ОСОБА_11

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_12 ;

за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 16 лютого 2018 року;

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_12 , який захищає інтереси підозрюваної ОСОБА_5 , просить ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 16 лютого 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Згідно оскаржуваної ухвали задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб. Строк тримання під вартою встановлено рахувати з моменту затримання підозрюваної, тобто з 18-ї год. 00 хв. 14 лютого 2018 року. Також визначено строк дії ухвали до 17-ї год. 59 хв. 14 квітня 2018 року. Одночасно, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначив розмір застави - 600 (шістсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1057200 (один мільйон п`ятдесят сім тисяч двісті) грн., яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Рівненській області ДКУ у Рівненській області 0559, банк отримувача - Держказначейська служба України, м.Київ, МФО 820172, ) та роз`яснено підозрюваній ОСОБА_5 порядок внесення застави, вказано обов`язки, які будуть покладені на підозрювану та встановлено строк дії цих обов`язків до 14 квітня 2018 року (у разі внесення застави підозрюваною).

Слідчий суддя, у ході задоволення клопотання слідчого враховував, що слідчий та прокурор довели наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, зокрема підозра, про яку їй повідомлено слідчим, підтверджується сукупністю зібраних у ході досудового слідства доказів, у тому числі й зібраних за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій та іншими матеріалами кримінального провадження. Крім того, слідчий суддя враховував, що слідчий та прокурор у судовому засіданні довели наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що надали слідчому судді підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу відносно підозрюваної, зокрема відсутність постійного джерела заробітку, що вказує на відсутність у підозрюваної джерела доходів а також посилання потерпілих на ризики загрози їх життю та здоров`ю зі сторони підозрюваних по кримінальному провадженню.

Як убачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в тому, що як виконавець організованої групи, до якої входили також ОСОБА_6 як організатор, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , як виконавці, за вказівками організатора ОСОБА_6 , який в основу злочинного плану поклав ідею фіктивного представництва ТОВ «Міжнародний оздоровчий центр «Здоров`я», юридична адреса: м.Київ, вул.Л.Руденко, 6-а, оф.601 та ТОВ «Медичний центр Святої Параскеви», юридична адреса: м.Львів, вул.Заводська, 7, в період з 2014 по 2018 рік виконувала вказівки організатора групи ОСОБА_6 та виконавця ОСОБА_8 щодо координації діяльності, так званих операторів колл-центрів у м.Житомир та кур`єрів, які здійснювали безпосередній обман потерпілих шляхом повідомлення їм завідомо неправдивих даних про діяльність в Україні медичних закладів та іноземних лікарів, а також учасники групи вдавали з себе іноземних лікарів, проводили вигадані процедури діагностик організму і лікування нібито за допомогою супутникового зв`язку та вигадуючи тяжкі захворювання, здійснювали на осіб психологічний вплив, чим схиляли останніх до придбання за значні суми коштів дешевих біологічно активних добавок під виглядом коштовних лікарських засобів іноземного виробництва. Всього за вказаний період, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою вони заволоділи грошовими коштами потерпілих в особливо великому розмірі на загальну суму 1 096 058 грн. Зокрема, таким чином вказана група заволоділа грошовими коштами потерпілого ОСОБА_13 на загальну суму 139 000 грн., ОСОБА_14 на загальну суму 712 758 грн., ОСОБА_15 на загальну суму 242 100 грн., ОСОБА_16 на загальну суму 2 200 грн.
14 лютого 2018 року, в порядку ст.208 КПК України, ОСОБА_5 затримано, як особу підозрювану у вчиненні злочину та 15 лютого 2018 року їй повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років.
В апеляційній скарзі, захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_12 посилається на незаконність ухвали у зв`язку з порушенням слідчим суддею норм кримінального процесуального права, що стосується порядку розгляду слідчим суддею клопотань про застосування запобіжних заходів до підозрюваної особи. Вказує, що слідчий суддя не врахував, що у даному випадку були наявні підстави для застосування підозрюваній ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, як це передбачено ч.4 ст.194 КПК України, оскільки ОСОБА_5 раніше не судима, заміжня, на утриманні має малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, під час затримання не чинила жодного опору працівникам поліції, а висновки слідчого судді, що ОСОБА_5 являється мешканкою іншої області взагалі посягає на конституційні права підозрюваної. За таких обставин, вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а застосований запобіжний захід відносно її підзахисної у вигляді тримання під вартою таким, що на даний час не відповідає особі підозрюваної

Заслухавши суддю-доповідача пояснення захисника ОСОБА_12 та підозрюваної ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити та обрати більш м`який запобіжний захід, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_12 судом апеляційної інстанції та висловив прохання про залишення без змін ухвали слідчого судді; перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до таких висновків.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Цих вимог закону слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дотримався у повній мірі.
За змістом ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, як убачається з матеріалів клопотання, причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного злочину та обгрунтована підозра підтверджується, зокрема: протоколом огляду інтернет-ресурсів, які здійснюють продаж та рекламу препарату «Артрілайф»; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж № НОМЕР_1 ; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за місцем №2836; показаннями свідка ОСОБА_18 , який розповів про злочинну діяльність організованої групи під керівництвом ОСОБА_6 тощо.
Обираючи ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя повною мірою врахував ризики, передбачені статтею 177 КПК України та які слідчий зазначив у клопотанні і довів із прокурором у судовому засіданні.
В сукупності із вищезазначеними обставинами, у відповідності до вказаних вимог закону, слідчий суддя з урахуванням даних, що характеризують особу підозрюваної, тяжкості та обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється та з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків підозрюваною, за наявності достатніх даних, які свідчать, що вона перебуваючи на волі може перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятись від слідства та суду, чинити тиск на потерпілих осіб, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Матеріали клопотання свідчать, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у шахрайстві, вчиненому організованою групою в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, який є тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 (п`яти) до 12 (дванадцяти) років, що вказує на значну суспільну небезпечність даної категорії вчиненого кримінального правопорушення з боку підозрюваних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя також виходив з того, що крім обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, слідчим та прокурором наведено переконливі доводи про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Даних висновків слідчого судді адвокат ОСОБА_12 у ході розгляду поданої ним апеляційної скарги та в ході вивчення матеріалів судової справи за клопотанням слідчого не спростував.
За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду №4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Враховуючи у сукупності ті обставини, що підозра ОСОБА_5 на даний час оголошена, зокрема й з урахуванням інших характеризуючих даних на особу ОСОБА_5 , яка офіційно ніде не працевлаштована, проживає у м.Житомир, що може вплинути на належну її явку до слідчого та суду у м.Рівне, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що на час досудового розслідування підозрюваній ОСОБА_5 неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, як того просить в апеляційній скарзі її захисник-адвокат ОСОБА_12 .
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, є обґрунтованою та надає підстави для застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування, всупереч доводам захисника ОСОБА_12 про доцільність застосування до його підзахисної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Колегія суддів додатково враховує, що злочинна діяльність підозрюваної була пов`язана з єдиним злочинним планом організованої групи, а тому в даному кримінальному провадженні є високий ризик впливу з боку ОСОБА_5 на свідків та потерпілих по справі та ризик знищення речей чи документів, що мають значення для з`ясування фактичних обставин справи, у разі її перебування на волі на час досудового розслідування.

А тому, з урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , оскільки слідчий та прокурор у повному обсязі довели слідчому судді обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Так, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд визначив підозрюваній ОСОБА_5 розмір застави, і у випадку її внесення, вона звільняється з-під варти.

Що стосується розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який слідчий суддя визначив ОСОБА_5 , та який перевищує 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до абз.4 ч.5 ст.182 КПК України, то колегія суддів вважає рішення слідчого судді в цій частині також повністю вмотивованим.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 16 лютого 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 в рамках об`єднаного кримінального провадження №0004803 за ч.4 ст.190 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_12 - без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3