Справа № 216/296/18
Провадження № 1-кп/216/404/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2018 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001955 від 31.10.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, офіційно не працевлаштованого, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

09.10.2008 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

22.06.2009 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі;

25.01.2012 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК до 1 року 6 місяцям позбавлення волі;

09.04.2012 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 06.10.2015 року, умовно-достроково, не відбутий строк 29 днів,-

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, вчинив аналогічний корисливий умисний злочин, 30.10.2017 року, приблизно о 19:00 годин, знаходився по вул. Свердлова в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, де розмовляв в раніше не знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_3 , виник умисел на заволодіння майном раніше не знайомого ОСОБА_6 . Зловживаючи довірою останнього, діючи повторно та переслідуючи корисливу мету під приводом здійснення дзвінка, ОСОБА_8 , попросив у ОСОБА_6 , його мобільний телефон, заздалегідь не збираючись повертати його власникові, тим самим обманюючи його. Після чого ОСОБА_6 , передав ОСОБА_3 , мобільний телефон «Samsung GT-E1200M» імей НОМЕР_1 , вартістю 416,67 гривень, в якому знаходилась сім карта мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 . Заволодівши даним мобільним телефоном ОСОБА_3 , привласнив його та скориставшись, тим що гр. ОСОБА_6 відволікся, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди у вигляді матеріального збитку на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час досудового розслідування, фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось.
Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Захисник та прокурор проти задоволення такого клопотання не заперечували.
Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його клопотання, заявлене в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.
Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_3 .
Прокурор у судовому засіданні, ураховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, просив визнати останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні, кожен окремо просили суд суворо не наказувати, призначити покарання з іспитовим строком.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає, щодо обрання покарання покладається на розсуд суду.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_3 . Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра не перебуває , психічних розладів немає, майнову шкоду відшкодував в повному обсязі, згідно досудової доповіді на ОСОБА_3 наданої органом пробації 23.02.2018 року, останні вважають, що виправлення особи останнього без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, оскільки висока ймовірність вчинення повторного правопорушення.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_3 потрібно призначити покарання в виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання його звільнити з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 395,48 грн.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; заборонити виїзд за межі території України.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню на користь держави у розмірі 395,48 грн. (триста дев`яносто п`ять гривень сорок вісім копійок).

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Матеріали кримінального провадження № 0001955залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/296/18 (1-кп/216/404/18).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1