Справа №577/2769/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/93/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 4 серпня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 5 червня 2006 року за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

2) 28 липня 2009 року за ст. ст. 309 ч. 1; 307 ч. 2; 185 ч. 3; 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна;

3) 17 червня 2015 року за ст. ст. 185 ч. 3; 69 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки,

обвинувачений за ст. 309 ч. 2 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України, ОСОБА_7 за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської обл., від 17 червня 2015 року, і з урахуванням вимог ст. 72 КК України, остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці,

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні такого кримінального правопорушення.

15 травня 2017 року, під час відбування покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 17 червня 2015 року, обвинувачений ОСОБА_7 виконував роботи на господарському дворі Конотопського виправного центру № 130, розташованого у м. Конотоп по вул. Батуринській, 2 Сумської обл.

В ході робіт, близько 16 ї години, ОСОБА_7 виходив за межі виправного центру на смітник, де біля одного з баків знайшов паперовий згорток з рослиною коноплі, який залишив при собі.

При поверненні на територію КВЦ № 130, ОСОБА_7 був запрошений працівником КВЦ № 130 до кімнати короткострокових побачень, де зізнався, що має при собі наркотичний засіб.

О 19 год. 35 хв. працівники Конотопського ВП ГУНП в Сумській області вилучили у ОСОБА_7 паперовий згорток з речовиною рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 12,05г.

У доповненій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи висновки суду щодо доведеності його вини у вчиненому кримінальному правопорушенні та юридичної кваліфікації дій, ставить питання про зміну вироку суду в частині призначення покарання, а саме, просить визначити йому більш м`яке покарання, застосувавши ст. 69 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що при призначенні покарання судом не враховані обставини, які пом`якшують покарання, а саме, його з`явлення із зізнанням, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та думку захисника ОСОБА_8 про підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу мотиви апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає, що суд на законних підставах дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненому та необхідність кваліфікації його дій за ст. 309 ч. 2 КК України. Вказані висновки суду сторонами судового провадження не оскаржуються, у тому числі і обвинуваченим ОСОБА_7 в його апеляційній скарзі.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції, відповідно до ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу ОСОБА_7 та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом першої інстанції було враховано, що ОСОБА_7 кримінальне правопорушення вчинив під час відбування ним покарання, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з цим суд дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 за вчинене покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що суд дійшов до обґрунтованого висновку про наявність таких пом`якшуючих покарання обставин, як щире каяття ОСОБА_7 , його активне сприяння розслідуванню вчиненого ним кримінального правопорушення, що на думку колегії суддів, давало суду підстави для призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ст. 309 ч. 2 КК України.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 щодо застосування до нього покарання нижче від найнижчої межі санкції ст. 309 ч. 2 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, то колегія суддів не може їх взяти до уваги, оскільки відсутні підстави для визнання встановлених судом пом`якшуючих покарання обставин такими, що істотно знижують суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

За наведених обставин колегія суддів не може погодитись з апеляційними вимогами обвинуваченого ОСОБА_7 .

Разом з тим, ст. 404 ч. 2 КПК України передбачає право суду апеляційної інстанції вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Так, у вступній частині вироку суду зазначено, що 28 квітня 2005 року ОСОБА_7 був засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України з призначенням покарання у виді арешту на строк 45 діб.

Колегія суддів вважає за необхідне цю вказівку суду з вироку виключити, виходячи з того, що до відповідальності за вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_7 притягувався, будучи неповнолітньою особою, йому було призначене покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а тому відповідно до ст. 108 КК України він вважається особою, яка не має судимості.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 4 серпня 2017 року, відносно ОСОБА_7 , змінити.

Виключити з вступної частини вироку вказівку суду про судимість ОСОБА_7 за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 28 квітня 2005 року, за ст. 185 ч. 3 КК України з призначенням покарання у виді арешту на строк 45 діб.

В іншій частині вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 4 серпня 2017 року, відносно ОСОБА_7 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду на протязі 3 х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в цей же строк з дня отримання ним копії цієї ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4