Справа № 297/792/17
УХВАЛА
про відмову в задоволенні клопотання
04 квітня 2017 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні № 0000175 від 09.03.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегово, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, громадянина України, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

встановив:
Слідчий СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 близько 07:00 годин 08 березня 2017 року, знаходячись в будинку в Окремому хуторі в с. М. Бийгань Берегівського району, діючи умисно, наніс один удар дерев`яною палицею в область лівого плеча ОСОБА_8 , після чого на подвір`ї біля вказаного будинку наніс ще один удар долонею в губу ОСОБА_8 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синяка лівого плеча та крововиливу під слизову верхньої губи, які по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я або незначної стійкої втрати працездатності, що підтверджується висновком експерта № 39 від 10.03.2017 року.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Оскільки під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто те що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, не будучи нічим зобов`язаним перед слідчим та прокурором, може вчиняти інші однорідні кримінальні правопорушення, та, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинений злочин, так як він не працюючий, ніде не навчається, може переховуватись від органів досудового розслідування, слідчий просить обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб з покладенням на нього таких обов`язків: прибувати до слідчого за першою вимогою, не відлучатися за межі Берегівського району без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити з підстав наведених в клопотанні. При цьому, не змогли довести наявність саме таких ризиків як можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення та можливість його переховування від слідства.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки таке не є належним чином обґрунтоване відповідно до норм кримінального процесуального законодавства.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, також просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід, і обіцяв з`являтися за першим викликом до слідчого та суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують його доводи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, 13 березня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а. с. 5-7).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Крім того, з протоколу допиту в якості підозрюваного вбачається, що ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаного злочину визнав (а. с. 8-9).

При цьому, наведені слідчим такі ризики, як можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та вчинити інше однорідне кримінальне правопорушення, взагалі не обґрунтовані та нічим не підтверджені ні в клопотанні, ні під час судового розгляду клопотання.
Факт того, що підозрюваний ніде не працює та не навчається, саме по собі не є підставою вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування. Разом з тим, не доведено також наявність підстав вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу повинно містити обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу. Всупереч даної норми, слідчим в клопотанні тільки зазначено, що слідство вважає за доцільне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, однак не обґрунтовано чому саме такі обов`язки слідство вважає за доцільним покласти на підозрюваного.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є злочином невеликої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання.

Враховуючи те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, а також те, що підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування чи може вчинити інше кримінальне правопорушення, є надумані та не обґрунтовані,слідчий суддя дійшов до висновку про недоцільність застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті.

Керуючись ст. ст. 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , внесеного в кримінальному провадженні № 0000175 від 09.03.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 ,підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1