№ 336/39/18
пр. № 1-кп/336/233/2018
УХВАЛА
Іменем України
05 лютого 2018 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом, складеним щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, зареєстрований у АДРЕСА_1 , мешкає у АДРЕСА_2 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом за звинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вказала, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, просила призначити справу до розгляду. Пояснити, чому копія обвинувального акту, надана обвинуваченому, та обвинувальний акт, направлений до суду відрізняються між собою, не може.

Представник потерпілого ОСОБА_6 з`явилась до суду без документів, що підтверджують її посаду та повноваження на представлення інтересів потерпілого у кримінальному провадженні.

Обвинувачений та його захисник проти призначення кримінального провадження до розгляду заперечували, вказуючи, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки не встановлена вартість викраденого майна, обставини скоєння злочину викладені в такий спосіб, що виключає розуміння чи є крадіжка закінченою, а також обвинувальний акт, що вручений обвинуваченому, відрізняється від обвинувального акту, направленого до суду.

При вирішенні питання щодо можливості призначення кримінального провадження до розгляду суд виходить з наступного,

Відповідно до ст. 314 КПК України за результатами проведення підготовчого судового засідання суд має право прийняти наступні рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

При дослідженні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування судом встановлено наступне.

Відповідно до обвинувального акту, який направлений до суду, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 19.12.2017 року приблизно о 01.00 годині, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, знаходячись на території Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 95 Запорізької міської ради, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Богдана Завади, 16, таємно шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою сокири, яку він приніс із собою, шляхом зрубу, таємно викрав майно Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 95 Запорізької міської ради, а саме ялинку колючу з інвентарним номером , вартість якої, згідно з довідкою територіального відділу освіти Шевченківського району Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради № 07.09/1726 від 19.12.2017 року складає 9560 гривень. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 покинув територію Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 95 Запорізької міської ради, разом з викраденим майном, чим спричинив матеріальну шкоду на суму 9560 гривень.

Як зазначено в обвинувальному акті обставин, що обтяжують покарання, під час досудового розслідування не встановлено.

Кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_4 , потерпілому спричинена матеріальна шкода в сумі 9560 гривень, яка не відшкодована. Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.

Кількість сторінок у реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначена

Вказаний обвинувальний акт підписаний слідчим та прокурором та затверджений прокурором 29.12.2017 року.

Водночас, той екземпляр обвинувального акту, який був наданий ОСОБА_4 та продемонстрований ним в підготовчому судовому засіданні, дійсно має суттєві відмінності від того екземпляру, що направлений до суду.

Так, відповідно до обвинувального акту, що наданий ОСОБА_4 слідчим, вказано наступне, що 19.12.2017 року приблизно о 01.00 годині, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, знаходячись на території Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 95 Запорізької міської ради, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Богдана Завади, 16, таємно шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою сокири, яку він приніс із собою, шляхом зрубу, таємно викрав майно Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 95 Запорізької міської ради, а саме ялинку колючу з інвентарним номером , вартість якої, згідно з довідкою територіального відділу освіти Шевченківського району Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради № 07.09/1726 від 19.12.2017 року складає 9560 гривень.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 покинув територію Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 95 Запорізької міської ради, направився до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , де перед поїздом був зупинений працівниками поліції. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду на суму 9560 гривень.

До обставин, які обтяжують покарання, у вказаному обвинувальному акт віднесені повторність та рецидив.

А також у копії обвинувального акту, яка надана підозрюваному, вказано, що матеріальна шкода потерпілому відшкодована частково шляхом повернення викраденого майна.

Копія обвинувального акту, що надана обвинуваченому, не містить відбитків печатки прокуратури, а підписи прокурора та слідчого в копії обвинувального акту, що виданий ОСОБА_4 , суттєво відрізняються від підписів, наявних в обвинувальному акті, що спрямований до суду.

Статтею 110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Як вказує ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

Відповідно до Академічного словника української мови копією є точне відтворення чого-небудь, що цілком відповідає оригіналові.
Таким чином, копія обвинувального акту, яка надається обвинуваченому, має повністю відповідати оригіналу обвинувального акту, що направляється до суду.

Натомість при порівнянні обвинувального акту, що направлений прокурором до суду, з копією, яка видана підозрюваному, судом виявлені суттєві відмінності, про наявність яких слушно заявила захисник.

Відповідно до ст. 291 ч. 3, 4 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Однією з основних засад кримінального провадження є законність, яка визначає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Стаття 6 ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення щонайменше такі права:

a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;

b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Таким чином, для забезпечення ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення пред`явлене особі обвинувачення повинно бути детальним, повним, чітким та зрозумілим та містити у собі усі відомості щодо події кримінального правопорушення, виду та розміру шкоди, форми вини, мотиву та мети кримінального правопорушення, тощо.

На переконання суду, вручення обвинуваченому не копії обвинувального акту, а іншого документу з зазначенням інших обставин скоєння злочину, зазначенням додаткових обтяжуючих покарання обставин та відомостей про відшкодування шкоди, є абсолютно та цілком неприпустимим та грубо порушує право обвинуваченого на ефективний захист від обвинувачення.

Крім того, враховуючи, що копія обвинувального акту, що вручена ОСОБА_4 має істотні відмінності від його оригіналу, це викликає обґрунтовані сумніви у тому, що копія обвинувального акту підозрюваному ОСОБА_4 вручалась саме прокурором.

Таким чином, суд вважає, що в прокурором у порядку, який встановлений КПК України, не висувалось те обвинувачення, яке має бути розглянуто судом, а обвинувальний акт не відповідає вимогам чинного законодавства, що безумовно перешкоджає здійсненню обвинуваченим ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення, у зв`язку з чим обвинувальний акт належить повернути прокурору.

Керуючись ст. 314, 392, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, повернути прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів після її оголошення через суд, який її ухвалив.

Суддя ОСОБА_1

05.02.18