Справа № 346/4144/17
Провадження № 1-кп/346/100/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі : судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000718 про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя, АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, судимого 24 травня 2016 року Коломийським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді двісті годин громадських робіт, 13 грудня 2016 року згідно вироку Коломийського міськрайонного суду за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту на строк один місяць десять днів, яке відбув,

- за ст. 185 ч.3 КК України,
В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений таємно викрав чуже майно, шляхом проникнення у житло, вчинене повторно.

Даний злочин було скоєно за наступних обставин.

Так обвинувачений, під час непогашеної та незнятої у встановленому законом порядку судимості вчинив новий злочин, а саме 21 серпня 2017 року біля 10.00 год. діючи умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій з метою таємного викрадення чужого майна зайшов у господарство ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , де з приміщення літньої кухні взяв ключі від вхідних дверей житлового будинку та відкривши замок незаконно проник у будинок звідки таємно викрав дво-літрову банку м"ясної консервації, чотири жіночих хустки, дві алюмінієві каструлі ємністю 2 л., та один спальний набір, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 2070 грн., та приховався з місця вчинення злочину розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Свою вину у скоєному злочині обвинувачений визнав повністю. Зазначив, що на той час відчував тяжке матеріальне становище викликане відсутністю постійного місця роботи та регулярного заробітку, а тому вирішив вчинити крадіжку із господарства потерпілої, неподалік якої проживає. Спочатку взяв дві каструлі, що знаходилися на дворі, а після зайшов у літню кухню, де знаходилися ключі від житлового будинку та відкривши вхідні двері проник у будинок звідки викрав сало у скляній банці та з шафи у спальній кімнаті три хустки та новий постільний набір.

Після чого закрив будинок і забрав з собою ключ. Каструлі і хустки продав гроші використав на власні потреби. Через тиждень зайшла сусідка і запитала чи це не він вчинив, однак він не зізнався. Через день прийшли працівники поліції, яким розповів про скоєне.

Надалі повернув ключі потерпілій та компенсував 3000 грн. як суму викраденого.

Просить врахувати щире розкаєння, вказані вище обставини та взявши до уваги, що проживає із сестрою і веде спільне господарство, так як сестра тяжко хворіє серцевими захворюваннями, не карати суворо.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини вона також знайшла підтвердження в показаннях потерпілої, яка в судовому засіданні вказала наступне.

Про крадіжку довідалася через тиждень, коли виявила відсутність хусток. Підійшла до обвинуваченого, так як запідозрила його, проте він вину не визнав і тоді повідомила сільському голові, а він поліцію. Після їй повернули спальний набір і повідомили, що злочин вчинив ОСОБА_7 , який згодом повернув і 3000 грн. як компенсацію за викрадене.

Обвинуваченого характеризує тільки з позитивної сторони, як слухняну людину, яка виконує по просьбі односельчан різну сільськогосподарську та будівельну роботу. До того ж ОСОБА_7 являється близьким родичем її чоловіка, а тому щиро просить суд не карати його суворо.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорюють фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин, в зв`язку з чим у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином в судовому засіданні знайшла підтвердження вина обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна, шляхом проникнення у житло, повторно, тобто скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання суд вважає - рецидив злочину.

До обставин, що помякшують покарання обвинуваченому та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину суд відносить - щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної шкоди, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілої та її просьбу суворо не карати, тяжке матеріальне становище викликане відсутністю постійного місця праці та регулярного заробітку, а тому виходячи з цих підстав рахує за можливе застосувати до обвинуваченого ст. 69 КК України та обрати йому покарання нижче нижчої межі ніж визначено санкцією статті за якою обвинувачується.

Речовими доказами розпорядитися у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим за ст. 185 ч.3 КК України та застосуваши ст. 69 КК України призначити покарання один рік шість місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою, взявши під варту із зали судового засідання.

Строк відбуття покарання, ОСОБА_5 рахувати з 17 год. 01 лютого 2018 року.

Речовий доказ : спальний набір жовтого кольору, який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити їй у власності.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, обвинуваченим з часу отримання копії вироку, іншими учасниками з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_8