Провадження №1-кс/750/2399/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2017 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , вивчивши клопотання слідчого Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0011507 від 09.12.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:
25.10.2017 року слідчий Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням, в якому, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобіганню подальшого відчуження та реалізації нерухомого майна, просить накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 ) та фактично використовується ОСОБА_5 , та визнана речовим доказом і долучена до кримінального провадження №0011507.

Вивчивши клопотання про арешт майна з доданими до нього документами, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За змістом абзацу 2 частини 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особами, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначені документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Проте, слідчий у поданому клопотанні, в порушення п.3 ч. 2 ст. 171 КПК України, не вказує конкретні факти і не надає докази щодо можливого користування і іншими особами вищевказаною квартирою, з огляду на те, що в мотивувальній частині клопотання та копії протоколу допиту свідка ОСОБА_5 , яка долучена слідчим до матеріалів клопотання, в зазначеній квартирі, яка розташована адресою: АДРЕСА_1 , такий проживає разом із співмешканкою ОСОБА_6 , а тому відсутнє належне правове мотивування означеного клопотання і, в будь-якому випадку, виключає призначення до розгляду такого, оскільки б це означало порушення конституційних прав і свобод як громадянки ОСОБА_6 , так і будь-яких інших, котрі можуть бути зареєстровані та фактично проживати у вказаному житлі, оскільки документів на спростування цього слідчим надано не було.

Більш того, відповідно до ч.4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Згідно п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Однак, слідчий в резолютивній частині клопотання просить накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , та фактично використовується ОСОБА_5 , та визнана речовим доказом і долучена до кримінального провадження №0011507, не вказуючи в який спосіб, передбачений п.4 ч.5 ст. 173 КПК України, такий необхідно накласти.

Недодержання зазначених вимог щодо питань, пов`язаних із заходами забезпечення кримінального провадження, є підставою для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, що випливає зі змісту ч.3 ст. 172 КПК України.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно повернути прокурору Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення недоліків 72 години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1