Справа № 298/305/18
Номер провадження 298/305/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний кримінальне провадження (внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 15 лютого 2018 року) щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, без освіти, непрацюючої, не одруженої, на утриманні має шестеро неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.190, ч.ч.1,3,4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона 14 лютого 2017 року умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, з метою незаконного отримання нею соціальної допомоги одиноким матерям, шляхом обману підробила та подала до Управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації підроблений документ, а саме: заяву №271 від 14 лютого 2017 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністерства правці та соціальної політики України №441 від 21 квітня 2015 року, в яку умисно внесла неправдиву інформацію та приховала таку шляхом замовчування при перевірці її соціальними працівниками. Про те, що вона не проживає з особою, від якої має неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча фактично із самого народження проживала з батьком дитини ОСОБА_7 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбу, але з яким вела спільне господарство, разом проживала і виховувала неповнолітню доньку. Таким чином, в період з 01 лютого 2017 року по 30 червня 2017 року ОСОБА_4 отримала соціальну допомогу одинокій матері на одну дитину, ОСОБА_6 в сумі 9601,75 коп., чим спричинила державі матеріальні збитки на вказану суму.

Окрім того, ОСОБА_4 09 серпня 2017 року умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям, шляхом обману, використала підроблений нею документ, а саме, подала до управління соціального захисту населення Великоберезнянської райдержадміністрації підроблений офіційний документ - заяву №75 від 09 серпня 2017 року Про призначення усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України №441 від 21.04.2015 року, в яку умисно внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом замовчування при перевірці її соціальними працівниками. Про те, що вона не проживає з особою, від якої має неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча фактично із самого народження проживала з батьком дитини ОСОБА_7 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбу, але з яким вела спільне господарство, разом проживала і виховувала неповнолітню доньку. Таким чином, в період з 01 липня 2017 року по 31 грудня 2017 року ОСОБА_4 отримала соціальну допомогу одинокій матері на одну дитину, ОСОБА_6 в сумі 3520,58 коп., чим спричинила державі матеріальні збитки на вказану суму.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості від 21 лютого 2018 року, укладену між прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 . Відповідно до умов вищевказаної угоди за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, ОСОБА_4 визнає свою винуватість у кримінальних злочинах, передбачених ч.ч.1, 2 ст.190, ч.ч.1,3,4 ст.358 КК України. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної, а саме :за ч.ч.1, 2 ст.190, ч.ч.1,3,4 ст.358 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести підозрювана, тобто на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк один рік із застосуванням ст.75 КК України зі встановленням іспитового строку один рік. Також в даній угоді роз`яснені обвинуваченій наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину за обставин, зазначених в угоді про визнання винуватості визнала повністю, щиро розкаялася та просила суд затвердити дану угоду, при цьому надала суду згоду на призначення саме узгодженого в угоді покарання та заявила, що вона цілком розуміє наслідки такої угоди.
Прокурор та захисник у підготовчому судовому засіданні також просили затвердити зазначену угоду, оскільки така відповідає вимогам закону, її було укладено добровільно, а вказана у ній міра покарання узгоджена та визначена відповідно норм КК України.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, суд, заслухавши сторін кримінального провадження, оглянувши надані матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Так, згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч.ч.2,4,5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Як встановлено у підготовчому судовому засіданні, 16 лютого 2017 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.190, ч.ч.1,3,4 ст.358 КК України.
Також встановлено , що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні даних кримінальних правопорушень.
Крім цього, встановлено, що 21 лютого 2018 року в смт. Великий Березний між прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст.ст.468, 469,470,472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, і прокурор та підозрювана правильно розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.
Разом з цим встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості від 21 лютого 2018 року сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468, 475 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.
Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що умови даної угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, а також відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди є добровільним, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі підозрюваного, тому суд вважає, що угода про визнання винуватості від 21 лютого 2018 року, укладена між прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 може бути затверджена і ОСОБА_4 може бути призначено покарання, узгоджене сторонами угоди.
Речові докази відсутні.
Цивілний позов у даному кримінальному проваджені не заявлено.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 374, 475 КПК України, с у д, -
З А С У Д И В :
Угоду про визнання винуватості від 21 лютого 2018 року, укладену між прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 45 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 765 (сімсот шістдесят п`ять) грн.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 ( шістсот вісімдесят) грн.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 вісімсот п`ятдесят) грн.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 ( шістсот вісімдесят) грн.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) грн.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1(один) рік та покласти на неї обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України з врахуванням права оскарження даного вироку, відповідно до ч.2 ст.473 КПК України до апеляційного суду Закарпатської області через Великоберезнянський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили через 30 (тридцять) днів з моменту проголошення, якщо він не буде оскаржений.
Розяснити засудженій, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_4 та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуюча: ОСОБА_1