Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/1478/13-к
Номер провадження 1-в/540/3/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.10.2017 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка подання старшого інспектора Машівського РС КВІ УДПтС України в Полтавській області ОСОБА_7 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого: АДРЕСА_1 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, -

в с т а н о в и в :

у листопаді 2013 року до суду надійшло зазначене подання, яке мотивоване тим, що вироком Машівського районного суду Полтавської області від 23.07.2013р. ОСОБА_5 засуджений за ст. 185 ч.4, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Засуджений ОСОБА_5 не виконує покладені на нього судом обов`язки, зокрема з 23.08.2010 року не з`являється на реєстрацію, за адресою вказаною у вироку суду не проживає, першочергові розшукові заходи результатів не дали.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 зазначив, що на даний час проживає в м. Полтава. У 2008 році був засуджений до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки і перші два роки він відмічався в КВІ, а в 2010 році у нього тяжко захворів батько, а тому він змушений був поїхати на заробітки в Західну Україну. Після повернення, подумав, що іспитовий строк уже минув, а тому відмічатися в КВІ не потрібно. У 2015 році виїхав на проживання до м. Полтава і про те, що перебуває у розшуку не знав, а як тільки дізнався, відразу прибув до Машівського відділу поліції.

Заслухавши думку прокурора та представника органу пробації, які подання підтримали з тих підстав, що засуджений систематично ухилявся від виконання покладених на нього судом обов`язків, на виклики не з`являвся, був оголошений в розшук, а підстави вважати, що минув строк позовної давності відсутні, думку засудженого та захисника, які просять у задоволенні подання відмовити, оскільки з часу вчинення ОСОБА_5 злочину у травні 2017 року минули строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності, тим більше він не з`являвся на реєстрацію з поважних причин, оскільки у нього хворів батько, дослідивши докази у справі, суд прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 23.07.2008р. ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 15, ч.4 ст.185, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Відповідно до ст. 76 КК України його зобов`язано в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції (а.о.с. 3-11).

23.01.2009р. вказаний вирок був прийнятий до виконання КВІ та постановою від 26.01.2009р. засудженому встановлені дні явки на реєстрацію - останній понеділок кожного місяця, з якою він 30.01.2009 року був ознайомлений та написав підписку про роз`яснення покладених на нього судом обов`язків (а.о.с. 12, 19, 21).

Згідно листка реєстрації (а.с.21), ОСОБА_5 вперше не з`явився на реєстрацію 25.05.2010, за що 31.05.2010 йому було винесено попередження (а.о.с.43), а починаючи з 23.08.2010 жодного разу не з`являвся.

Подання про здійснення приводу виконані не були, так як ОСОБА_5 за місцем проживання відсутній (а.о.с.51-52,55), а тому інспектором КВІ було здійснено ряд розшукових заходів, які результатів не дали (а.о.с.56-61, 63-68).

11.11.2010р. Карлівським РВ УМВС України Полтавської області ОСОБА_5 оголошено в розшук, що вбачається з повідомлення цього органу від 10.08.2012 (а.о.с.97).

У подальшому, ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 20.12.2013 року засудженого ОСОБА_5 оголошено розшук для розгляду вказаного подання (а.с.31).

За повідомленням Машівського ВП ГУНП в Полтавській області від 20.02.2017, працівниками СКП Машівського ВП ГУНП в Полтавській області 18.02.2017 року згідно ухвали Машівського районного суду Полтавської області від 20.12.2013 року встановлено місце знаходження ОСОБА_5 , 1975 р.н., який проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.46).

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Розглядаючи доводи захисника про відсутність підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, викладені в письмовому запереченні (а.с.88-90) суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Частиною 5 зазначеної статті передбачено, що поважними причинами неявки засудженого є: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Пунктами 5.2., 5.3., 5.4 Розділу 4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань Міністерства внутрішніх справ України № 270/1560 від 19.12.2003р. (далі Інструкції № 270/1560 від 19.12.2003р.), невиконанням обов`язків вважається, коли особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом, зокрема не з`явлення до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин, а також вчинення трьох і більше разів правопорушень, що потягло за собою адміністративні стягнення.

Натомість ОСОБА_5 , починаючи з 23.08.2010, тобто майже за рік до закінчення іспитового строку, жодного разу не з`явився на реєстрацію до КВІ. При цьому дані про те, що він повідомляв інспекцію про причини неявки, в матеріалах особової справи відсутні.

З наданих ОСОБА_5 медичних документів убачається, що його батько ОСОБА_8 з 2009 року по теперішній час перебуває на лікуванні у зв`язку з захворюванням в Машівській, Карлівській ЦРЛ, Національному інституті раку, Харківському обласному клінічному онкологічному центрі (а.с.82-87).

Натомість суд вважає, що ці обставини не є непереборними, об`єктивними, істотними труднощами для засудженого, які б унеможливлювали його явку на реєстрацію, не позбавляли його можливості повідомляти про них орган КВІ, а при зміні місця проживання та виїзду чи то в м. Полтаву чи то в Західну України не перешкоджали звернутися з заявою про зміну місця проживання та проханням направити справи до іншого органу КВІ для зручності реєстрації.

За таких обставин, суд визнає не з`явлення ОСОБА_5 на реєстрацію з наведених ним причин неповажними.

Стосовно доводів захисту про закінчення строків давності притягнення засудженого до кримінальної відповідальності, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.9 розділу 4 Інструкції № 270/1560 від 19.12.2003р., іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку (постанови, ухвали) суду.

Оскільки вирок Карлівського районного суду про засудження ОСОБА_5 датований 23 липня 2008 року, а тому кінцем іспитового строку слід уважати 23 липня 2011 року.

Так, чинний КК України розрізняє два види звільнення за строками давності, зокрема ст. 49 КК України (звільнення від кримінальної відповідальності) та ст. 80 КК України (звільнення від покарання).

З огляду на те, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Карлівського районного суду 23.07.2008р., а відтак правові підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України відсутні.

В той час, згідно п.3 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк п`ять років у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

Частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Разом з тим, оскільки вирок суду щодо ОСОБА_5 був звернений до виконання та до 2009 року виконувався, а тому підстави вважати, що його не було виконано протягом п`яти років з дня набрання ним чинності відсутні.

Крім цього, з серпня 2010 року ОСОБА_5 почав ухилятися від відбування покарання та на реєстрацію не з`являвся, був оголошений в розшук у 2010 році органами поліції та у 2013 році судом, а відтак підстави для застосування ст. 80 КК України відсутні.

Таким чином, даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що ОСОБА_5 з серпня 2010 року систематично не виконував покладені на нього судом обов`язки, що свідчить про те, що він не бажає стати на шлях виправлення, наведені ним обставини неявки судом визнані не поважними, а відтак суд приходить до висновку, що подання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

З огляду на те, що засуджений добровільно з`явився до органів поліції як дізнався, що перебував у розшуку, добросовісно виконував обов`язки щодо явки до суду, а відтак суд не вбачає підстав для його негайного затримання та направлення в місця позбавлення волі на виконання вироку суду, до набрання ухвалою суду законної сили.

Разом з тим, оскільки за матеріалами справи під час досудового розслідування та судового розгляду засуджений тримався під вартою та був звільнений з-під варти за вироком суду, але суду достовірні дані щодо вказаного строку не надані, а відтак суд вважає, що весь період з часу його тримання під вартою до 23.07.2008р. слід зарахувати у строк покарання за нормами діючої станом до 20.06.2017р. ч.5 ст. 72 КК України, з урахуванням ст. 5 КК України, яка в цій редакції поліпшувала його становище, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

подання старшого інспектора Машівського РС КВІ УДПтС України в Полтавській області ОСОБА_7 відносно засудженого ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням задовільнити.

Скасувати звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 23.07.2008р. за яким він засуджений за ч.2 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу затримання після звернення цієї ухвали до виконання.

Зарахувати в строк покарання час перебування під вартою ОСОБА_5 в період з часу затримання до 23.07.2008р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим в той же строк з часу отримання копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: