Справа № 747/1120/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/18/2018
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2018 року апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження №12.016.270.260.000.238, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 лютого 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Вироком районного суду ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжним заходом, до набрання вироком законної сили, залишено тримання під вартою.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 21 серпня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 21 серпня 2016 року по 20 лютого 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 . У рахунок відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілої, на користь:

- Талалаївської центральної районної лікарні 152 грн. 88 коп.;

- КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» 6553 грн. 99 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 2860 грн. 50 коп. в рахунок відшкодування витрат понесених на залучення експертів.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Захисник обвинуваченого в апеляційній скарзі вирок місцевого суду просить змінити, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна. Вказує, що суд першої інстанції призначив надто суворе покарання та не в повній мірі врахував особу обвинуваченого та всі обставини, які пом`якшують покарання, а саме: активне сприяння розкриттю злочину; обвинувачений являється молодою людиною, яка має щире бажання стати на шлях виправлення; на даний час в повній мірі усвідомив скоєне та його наслідки; щире каяття. Окрім того, претензій матеріального чи морального характеру потерпіла до обвинуваченого не пред`являла.

Прокурор також подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. В решті даний вирок залишити без змін. Вважає, що судом, при призначенні покарання, не в повному обсязі враховано обставини вчинення обвинуваченим злочину та дані про його особу. Так, обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин, проник до житла потерпілої в нічний час, завдав їй ударів по голові руками та сокирою, в результаті яких остання отримала тяжкі тілесні ушкодження та тривалий час лікувалася, насильницьким способом зірвав з вух сережки та викрав інше майно. Вчинення злочину за таких обставин негативно характеризує обвинуваченого як холоднокровну, безжалісну особу та вказує про його підвищену суспільну небезпеку. ОСОБА_7 , будучи особою молодого віку, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за умисний злочин, не виконав обов`язки покладені на нього судом у зв`язку із встановленням іспитового строку та був направлений в місця позбавлення волі для відбуття призначеного покарання. Однак, обвинувачений належних висновків не зробив та після звільнення з установи виконання покарання, переслідуючи мету наживи, знову вчинив умисний злочин щодо особи похилого віку. При цьому веде аморальний спосіб життя, а саме: вживає алкогольні напої; ніде не працює; суспільно-корисною працею не займається; негативно характеризується за місцем проживання. Окрім того, як вбачається з матеріалів провадження, у Солом`янському районному суді м. Києва розглядається ще одне провадження про вчинення обвинуваченим корисливого злочину проти власності, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Як встановив доведеним суд І інстанції, ОСОБА_7 , 21 серпня 2016 року, близько 01 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном, проник всередину житлового будинку по АДРЕСА_2 , де, вимагаючи кошти в ОСОБА_9 , завдав їй спочатку декілька ударів кулаками в обличчя, а потім ще декілька ударів сокирою по голові, в результаті яких остання отримала тяжкі тілесні ушкодження. Після цього, ОСОБА_7 зірвав з вух потерпілої сережки, вартістю 95 грн., знайшов у будинку та забрав 300 грн. грошей, мобільний телефон «Nokia 1280», вартістю 161 грн. 67 коп., з сім картою мобільного оператора МТС, вартістю 50 грн., зарядний пристрій до цього телефону, вартістю 36 грн. 25 коп. спричинивши потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 642 грн. 92 коп..

Заслухавши доповідача, прохання обвинуваченого та його захисника задовольнити апеляційну скаргу сторони захисту і відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, прохання прокурора задовольнити апеляційну скаргу лише сторони обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів підстав для їх задоволення не знаходить.

З матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 4 ст. 187 КК України.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначених у вироку діянь відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Визнання вини і щире каяття місцевий суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого та врахував при призначенні покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

При обранні виду та міри покарання, місцевий суд також в повній мірі врахував характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, конкретні обставини даного злочину, а саме нанесення ударів сокирою по голові, що могло потягти за собою позбавлення життя потерпілої, особу винуватого, який притягувався до кримінальної відповідальності та має не зняту і не погашену судимість, негативну характеристику з місця проживання, наявність постійного місця проживання, на обліку в психоневрологічному відділенні та наркологічному кабінетах не знаходиться.

За таких обставин колегія суддів вважає, що покарання відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим, даним, що характеризують його особу і є достатнім та справедливим, тому підстав для зміни чи скасування вироку місцевого суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 і прокурора залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4