Справа № 150/78/17
Провадження №11-кп/772/72/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 від 25.10.2016 за апеляційною скаргою прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 6 липня 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:
5.12.1992 Чернівецьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 140 КК України до покарання у виді виправних робіт строком 1 рік, з утриманням 20% заробітку в дохід держави;
13.11.1998 Чернівецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
8.12.2004 Чернівецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
12.05.2008 Чернівецьким районним судом Вінницької області за ст. 395 КК України до 3 місяців позбавлення волі;
26.07.2012 Чернівецьким районним судом Вінницької області за ст. 395 КК України до 4 місяців позбавлення волі;
25.12.2013 Чернівецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
7.04.2016 Чернівецьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, з призначенням покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 років 4 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання визначено у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з врахуванням вироку Чернівецького районного суду Вінницької області від 7.04.2016, шляхом часткового складання призначених покарань остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту залишено до набрання вироком законної сили.
Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.
Судом визнано доведеним вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень за наступних обставин.
Наприкінці жовтня 2014 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи єдиний продовжуваний умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом зриву вхідних дверей проник до приміщення кухні території домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_9 , звідки, таємно, шляхом демонтажу та розукомплектування скоїв крадіжку бувших у використанні речей, а саме: металевої емальованої ванни ємкістю 200 л, бойлера «Ariston», двох поверхонь (плит) чавунних; одних дверцят, одної металевої духовки та одного піддувала з опалювальної груби, вмивальника з нержавіючої сталі, трьох метало-пластикових вікон розміром 103x80 см, 107x80 см та 60x50 см, та дивану. Крім цього, у вище вказаний період часу ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, шляхом зриву навісного замка - колодки проник до нежилого будинку ОСОБА_9 звідки, таємно, скоїв крадіжку бувшого у використанні майна, а саме: холодильника «Дніпро», одного телевізора «Весна-346», одного пилососу марки «Philips», одну ручну швейну машинки «Zinger», два килима розміром 2,5x2 м кожний, дві каструлі емальовані на 8 та 10 літрів, одне металеве пружинне ліжко, одну дерев`яну драбину кустарного виробництва, один дерев`яний табурет кустарного виробництва, один дерев`яний кустарного виробництва стіл, дві дерев`яної основи кустарного виробництва лавки та кухонного посуду: лоток для посуду з полімерної основи салатового кольору - 1 шт., виделки алюмінієві - 13 шт., виделки з нержавіючої сталі - 10 шт., ложки чайні з нержавіючої сталі - 10 шт., ложки столові з нержавіючої сталі - 4 шт., столову алюмінієву ложку з отворами - 1 шт., відкривачку - 1 шт, ключ закаточний для консервації - 2 шт., металевий молоточок - 1 шт., ручний перцеподрібнювач - 1 шт., часникодавка - 1 шт., ніж до м`ясорубки - 1 шт., трубка насадка до м`ясорубки - 1 шт., щітка для миття посуду - 1 шт., збивач ручний кухонний - 1 шт., ніж кухонний - 1 шт., лійка з полімерної основи червоного кольору - 1 шт., миска-підставка полімерної основи червоного кольору - 2 шт., тертка ручна з двома насадками - 1 шт. Також ОСОБА_7 , шляхом розукомплектування та демонтажу скоїв крадіжку бувших у використанні: двох поверхонь (плит) чавунних, одних дверцят, одної металевої духовки та одного піддувала з опалювальних груб. Продовжуючи свій злочинний умисел, шляхом зриву навісного замка - колодки, ОСОБА_7 проник до приміщення кухні, звідки шляхом демонтажу та розукомплектування опалювальної груби, скоїв крадіжку двох поверхонь (плит) чавунних, одних дверцят та одного піддувала. В подальшому, ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу з подвір`я території домоволодіння ОСОБА_9 скоїв крадіжку двох дерев`яних основ кустарного виробництва столів та одного складометру рубаних дров. Викрадені речі ОСОБА_7 привласнив та обернув на власну користь, здавши металеві предмети на металобрухт, а предмети побуту та електротовари залишив для власного користування, чим згідно висновків судово-товарознавчої експертизи № 1458 від 17.11.2016, № 1465 від 22.11.2016, № 1467 від 25.11.2016 та № 1468 від 25.11.2016, заподіяв потерпілій матеріального збитку на загальну суму 1212 гривень 37 копійок.
Крім того, ОСОБА_7 будучи раніше неодноразово судимим, судимість якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин.
Зокрема, у невстановлений слідством час, ОСОБА_7 перебуваючи в с. Вила-Ярузькі Чернівецького району Вінницької області неподалік свого житлового будинку АДРЕСА_1 , під час пошуку металобрухту, між деревами знайшов 28 набоїв до нарізної вогнепальної зброї, які у подальшому переніс та зберігав у домоволодінні, що за адресою АДРЕСА_1 , чим здійснив їх незаконне придбання та зберігання.
На підставі ухвали слідчого судді Чернівецького районного суду від 26.11.2016 працівниками Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області о 10 год. 28.11.2016 проведено обшук помешкання, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в якому на законних підставах проживає ОСОБА_7 . Під час вищевказаного обшуку працівниками поліції, в одній із житлових кімнат, на столі виявлено та вилучено бойові припаси, а саме набої до нарізної вогнепальної зброї в кількості 28 (двадцять вісім) штук, які останній незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до висновку експерта № 484-Б від 29.11.2016 року, 28 (двадцять вісім) патронів, вилучені під час обшуку помешкання ОСОБА_7 , є: бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї, з яких 2 (два) патрона - бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї - револьверними патронами калібру 7,62 мм призначеними для стрільби з револьверів системи «Наган» («Nаgаnt»), «Ріереr», «ТОЗ-36» та інших револьверів калібру 7,62 мм, 26 (двадцять шість) патронів - бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї малокаліберними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6 мм, призначеними для стрільби із цілого ряду нарізної спортивно-мисливської зброї, малокаліберних гвинтівок моделей «ТОЗ-8», «ТОЗ-8М», «ТОЗ- 11», «ТОЗ-99», ТОЗ-17», «ТОЗ-78» та інших калібру 5,6 мм.; 2 (два) патрона калібру 7,62 мм, придатні для стрільби, виготовлені на заводі м. Юрюзань, 1987 року випуску; 24 (двадцять чотири) патрона калібру 5,6 мм, придатні для стрільби, 2 (два) патрона калібру 5,6 мм не придатні для стрільби у зв`язку із розкладенням ініціюючого складу. 16 (шістнадцять) патронів виробництва ВАТ «Восток» м. Клімовськ.
Прокурор Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання та встановивши іспитовий строк 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 7.04.2016, призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання встановивши іспитовий строк 3 роки. Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком в розмірі одного року позбавлення волі до покарання призначеного за новим вироком, визначити остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Апелянт вважає, що вирок суду підлягає скасуванню через м`якість призначеного покарання та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначені покарання за сукупністю злочинів та вироків.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який поклався на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований та не заперечується в апеляційній скарзі. Також ніким не оспорюється кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.
Разом з тим, доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення особі обвинуваченого внаслідок м`якості, знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду та є безумовними підставами для скасування вироку суду, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані неухильно дотримуватися вимог закону щодо індивідуалізації покарання враховуючи ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Проте суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог.
Обвинувачений ОСОБА_10 будучи раніше неодноразово судимий за вчинення ряду умисних корисливих та інших умисних злочинів до реальної міри покарання, а востаннє 7.04.2016 звільнений вироком суду від призначеного покарання з іспитовим строком, у період його відбуття належних висновків для себе не зробив, продовжив злочинну діяльність та вчинив нові умисні тяжкі злочини. Призначені раніше покарання не стали достатніми для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
За змістом ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчинення нових злочинів.
Покарання - єдиний засіб боротьби зі злочинами, єдиний засіб захисту суспільства від небезпечних посягань на його найбільш цінні блага, лише правильне його застосування дає можливість досягнення мети запобігання нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.
Враховуючи обставини справи та характеризуючі дані на особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що призначення ОСОБА_11 надмірно м`якого покарання суперечить вимогам ст. ст. 50, 65 КК України та негативно впливає на зусилля усіх гілок влади щодо підтримання законності і правопорядку в Україні, боротьби зі всіма проявами злочинності.
Окрім цього, суд першої інстанції неправильно застосував закону України про кримінальну відповідальність.
Зокрема, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то покарання призначається у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після встановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 4 ст. 70 за злочини вчинені до постановлення першого вироку; після цього - остаточно за сукупністю вироків.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 7.04.2016 за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинив 21.03.2016 року, тобто до постановлення вироку Чернівецького районного суду від 7.04.2017 року, а правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, вчинене ним після ухвалення зазначеного вироку.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що є підставою для скасування вироку в цій частині.
Керуючись ст. 405, 407, 420 КПК України, суд
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу задовольнити.
Вирок Чернівецького районного суду від 6.07.2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання та встановивши іспитовий строк 3 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 7.04.2016, призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання встановивши іспитовий строк 3 роки.
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком в розмірі одного року позбавлення волі до покарання призначеного за новим вироком, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Судді: (підписи)
Згідно оригіналу. Суддя: