У Х В А Л А
Іменем України
30 листопада 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000281 від 25.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України,
ВСТАНОВИВ:
29 листопада 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000281 від 25.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України про накладення арешту на грошові кошти у сумі 4 144, 54 грн., що знаходяться на банківському рахунку ТОВ «НВФ «Тональ» () № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), зупинивши видаткові операції по вказаному банківському рахунку.

Клопотання мотивоване тим, що у період з 2015 року по теперішній час представники спеціальних та розвідувальних органів РФ, діючи за попередньою змовою з представниками створених на території України ТОВ «Смарт Контрол», ТОВ «Стахановець ПРО», ТОВ «Інфобезпека ЛТД», ТОВ «Нові пошукові технології» та інших суб`єктів господарювання, вчиняють незаконний збут та використання персональних електронно-обчислювальних машин, мобільних телефонів та програмного забезпечення російського виробництва, що відносяться до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

В рамках вказаного кримінального провадження в ході проведення негласних слідчих розшукових заходів отримані відомості про те, що особи із числа співробітників ТОВ «НВФ «Юалекс Дизайн ЛТД» (, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 22/1), причетні до незаконного збуту спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації в тому числі комплексів моніторингу стільникового зв`язку стандарту GSM і CDMA та їх комплектуючих власного виробництва, а також проведення оновлення програмного забезпечення спеціальних комплексів з ознаками СТЗ (призначених для негласного отримання інформації та визначення місцезнаходження мобільних терміналів моніторингу GSM мереж) обладнання представникам т. зв. «МВС Луганської народної республіки» (далі - ЛНР).

За повідомленням оперативного підрозділу № 30/1/3-4030 від 07.06.2017 року підтверджуються викладені вище обставини, а також за результатами проведення НСРД, задокументовано неодноразові факти оновлення співробітниками ТОВ «НВФ «Юалекс Дизайн ЛТД» () з 2014 по 2016 рік, програмного забезпечення АПК «Варан», спеціальних комплексів передавання аудіо-, відеоінформації «OBEREG», комплексів реєстрації аудіо-, відеоінформації «SAFARI», співробітнику МВС ЛНР - ОСОБА_5 .

Таким чином, створюються передумови до витоку конфіденційної та іншої інформації, яка може бути використана спецслужбами іноземних держав та незаконними воєнізованими формуваннями т. зв. «ЛНР»/«ДНР» у ході ведення «гібридної війни» проти України, що становить пряму загрозу національній безпеці держави та життю і здоров`ю громадян України.

Крім того, у виробничих приміщеннях ТОВ «НВФ «Юалекс Дизайн ЛТД» (), зберігаються необліковані технічні засоби з ознаками СТЗ (в т.ч. комплекси моніторингу стільникового зв`язку стандарту GSM і CDMA, комплекси передавання аудіо-, відеоінформації «OBEREG», комплекси реєстрації аудіо-, відеоінформації «SAFARI», цифрові диктофони «Москіт» та «Удав», цифрові системи передачі інформації по радіоканалу «DDR-1» та інші), які неофіційно виготовлені на товаристві без відображення у відповідних звітних документах, що порушує п. 31 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері СТЗ затверджених Постановою КМУ № 669 від 22.09.2016 року.

06.07.2017 року проведено обшук у офісі ТОВ «НВФ «Юалекс Дизайн ЛТД», за адресою: м. Миколаїв, вул. Уральська, буд. 34а, в ході якого виявлено і вилучено комплекти пристроїв, що відносяться до СТЗ (які відповідають критеріям належності технічних засобів негласного отримання інформації, що мають технічну забезпеченість для негласного отримання інформації, призначені для використання у скритий спосіб, характерний для оперативно-розшукової, контррозвідувальної або розвідувальної діяльності), зокрема необліковані технічні засоби з ознаками СТЗ (в т.ч. комплексів моніторингу стільникового зв`язку стандарту GSM і CDMA, комплексів передавання аудіо-, відеоінформації «OBEREG», комплексів реєстрації аудіо-, відеоінформації «SAFARI», цифрових диктофонів «Москіт» та «Удав», цифрових систем передачі інформації по радіоканалу «DDR-1» та інших, комп`ютерну техніку з наявним програмним забезпеченням, що забезпечує функціонування за цільовим призначенням СТЗ, тощо.
07.07.2017 року вилучені предмети та документи визнані речовими доказами.
Таким чином, за результатами обшуку встановлено, що ТОВ «НВФ «Юалекс Дизайн ЛТД», керівником якого являється ОСОБА_6 , здійснює діяльність пов`язану з розробленням, виготовленням, постачанням СТЗ поза межами місць провадження такої діяльності. В ході обшуку підтверджуючих документів щодо походження і обліку виявлених технічних засобів з ознаками СТЗ відповідальними особами підприємства надано не було, та їх не виявлено під час обшуку.
Отже, викладені вище обставини дають підстави вважати, що в діях осіб причетних до незаконного придбання, збуту або використання спеціальних технічних засобів отримання інформації, містяться ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України, однак повідомити їм про підозру у вчиненні вказаного злочину на даний час не виявляється за можливе, у зв`язку з необхідністю отримання додаткових доказів, які обґрунтовують вину причетних осіб.

Відповідно до листа Державної служби фінансового моніторингу України № 2191/0440-04-3/дск від 02.08.2017 року, на виконання вимог ч. 3 ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», Держфінмоніторинг прийняв рішення щодо зупинення видаткових фінансових операцій, що можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням доходів), одержаних злочинним шляхом за рахунками відкритими ТОВ «НВФ «Юалекс Дизайн ЛТД» у ПАТ «Укрексімбанк», ПАТ «Укрсоцбанк» та ПАТ «УкрСиббанк».
В подальшому, службовими особами ТОВ «НВФ «Юалекс Дизайн ЛТД», з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також приховання слідів вчинення злочину, 12.09.2017 року закрили банківські рахунки у банківських установах та відкриті нові банківські рахунки у Акціонерному банку «Південний» та АТ «ОТП Банк».

Листом оперативного підрозділу № 30/1/3-7717 від 02.10.2017 року повідомлено, що на нові рахунки ТОВ «НВФ «Юалекс Дизайн ЛТД» продовжують надходити грошові кошти від незаконного збуту СТЗ та програмного забезпечення з ознаками СТЗ, у тому числі і від представників т. зв. «ЛНР» за оновлене програмне забезпечення для нормальної роботи раніше придбаного ними СТЗ у ТОВ «НВФ «Юалекс Дизайн ЛТД». Таким чином, вказані дії можуть бути направлені на подальше сприяння діяльності незаконного воєнізованого формування.
Також, грошові кошти за незаконно реалізовані СТЗ та оновлене на нього програмне забезпечення надходили на банківські рахунки ТОВ «НВФ «Юалекс Дизайн ЛТД» відкриті в різних банківських установах, після чого у подальшому, з метою легалізації коштів отриманих злочинним шляхом, посадові особи Товариства переводили їх на банківські рахунки ТОВ «НВФ «Тональ» ().
ТОВ «НВФ «Юалекс Дизайн ЛТД» з ТОВ «НВФ «Тональ», пов`язані між собою не тільки фінансовими взаємовідносинами, а й посадово-засновницькими зв`язками. Засновниками та посадовими особами вказаних товариств виступають ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які являються подружжям.
Отримана в ході досудового розслідування інформація свідчить про те, що представниками НЗФ ЛНР вироби отримані від ТОВ «НВФ «Юалекс Дизайн ЛТД» систематично використовуються у розвідувально-підривній діяльності на шкоду інтересам України, для проведення негласних розшукових заходів щодо громадян України, допомагає відстежувати військовослужбовців Збройних сил України.

Відповідно до листа Державної служби фінансового моніторингу України № 3069/0440-04-3/дск від 14.11.2017 року, на виконання вимог ч. 3 ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», Держфінмоніторинг прийняв рішення щодо зупинення видаткових фінансових операцій, що можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням доходів), одержаних злочинним шляхом, за рахунком, відкритим у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851): № НОМЕР_1 , що належить ТОВ «НВФ «Тональ» ().

За узагальненими матеріалами Державної служби фінансового моніторингу України № 0600/2017/ДСК залишок коштів на рахунку станом на час зупинення видаткових фінансових операцій становить: № НОМЕР_1 , що належить ТОВ «НВФ «Тональ» () 4 144, 54грн.

Враховуючи викладене і те, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку, відкритому у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) № НОМЕР_1 , що належить ТОВ «НВФ «Тональ» (), одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, з метою запобігання можливості приховування, використання та передачі майна та забезпечення можливої конфіскації, необхідне на них накласти арешт.

Крім того, з метою забезпечення арешту майна, необхідно розглянути дане клопотання без участі співробітників ТОВ «НВФ «Тональ» або його представників, у зв`язку з можливістю зняття грошових коштів з рахунку та вжиття заходів до приховування кримінального правопорушення.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив задовольнити його.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу положень ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ст. 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження № 0000281 від 25.07.2016 року убачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.

При цьому, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку ТОВ «НВФ «Тональ» () № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), з метою запобігання можливості приховування, використання та передачі майна та забезпечення можливої конфіскації.

Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що слідчим не доведено правових підстав для арешту зазначеного вище рахунку, можливість використання їх як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, слідчий порушуючи питання про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку ТОВ «НВФ «Тональ» () № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), не довів, що це майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, скільки ним не надано даних, які б давали підстави вважати, що грошові кошти на згаданих рахунках були об`єктом кримінального правопорушення, набуті внаслідок злочинних дій, або були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Хоча слідчий, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, однак при цьому, в наявних у слідчого судді матеріалах клопотання відсутня постанова про визнання речовими доказами грошових коштів на зазначеному вище рахунку ТОВ «НВФ «Тональ».

Відсутність постанови про визнання речовими доказами, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу.

Слід також звернути увагу й на те, що, відомості щодо службових осіб ТОВ «НВФ «Тональ» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України, до ЄРДР в рамках кримінального провадження № 0000281 не внесено, так само, нікому з посадових осіб ТОВ «НВФ «Тональ» не повідомлено про підозру.
Так, враховуючи, положення ч. 1 ст. 214 КПК України, з якої вбачається обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та аналізуючи відомості, які внесені до ЄРДР у межах кримінального провадження № 0000281 від 25.07.2016 року, слідчий суддя приходить до висновку, про те, що оскільки слідчим або ж прокурором відповідні відомості щодо причетності, зокрема, зазначеного товариства не внесені до ЄРДР, то відповідно вони слідчим, прокурором отримані та встановлені не були. В противному випадку відповідні відомості мали б бути внесені до ЄРДР.

А тому, на грошові кошти ТОВ «НВФ «Тональ», в силу вимог ч. 5 ст. 170 КПК України не може бути накладений арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим не доведено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КК України для накладення арешту на грошові кошти ТОВ «НВФ «Тональ».

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити старшому слідчому в особливо важливих справах 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000281 від 25.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя