Справа № 129/2848/17
Провадження по справі № 1-кп/129/406/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" листопада 2017 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Немирів Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця в/ч пп. В2248, несудимого, учасника АТО,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

Установив:
Старший солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період залученої до антитерористичної операції військової частини польова пошта НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 призначений наказом її командира на посаду старшого стрільця 3 відділення охорони 3 взводу охорони 1 роти охорони, всупереч ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотиву ностальгії за сім`єю та з метою ухилення від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, 10.09.2014 р. без поважних причин не з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд до 28.09.2017 р. - дня прибуття до військової прокуратури.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 3 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад місяць.

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що він, будучи старшим солдатом військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується по АДРЕСА_2 та приймає участь в проведенні антитерористичної операції, призначений наказом її командира на посаду старшого стрільця 3 відділення охорони 3 взводу охорони 1 роти охорони, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, з мотиву ностальгії за сім`єю та метою ухилення від військової служби, 10.09.2014 р. не з`явився до військової частини та проводив час на власний розсуд і лише 28.09.2017 р. прибув до військової прокуратури; просив застосувати щодо нього Закон України «Про амністію у 2016 році» як до учасника АТО.

Прокурор щодо застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році» не заперечував.

Обираючи покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_4 , сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, відсутність судимості, позитивну репутацію обвинуваченого, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, що вказує на можливість його виправлення та запобігання скоєнню ним нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі, однак враховуючи, що він скоїв до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» середньої тяжкості злочин, брав безпосередню участь в АТО, то він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст.ст. 369 - 374 КПК України,

Присудив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області, крім обставин, визнаних ОСОБА_4 відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Суддя: