Справа № 495/5049/14-к
Номер провадження 1-кп/495/37/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області колегіально

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 ,

представник потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

в режимі відео конференції захисників: ОСОБА_15 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_16 , ОСОБА_17 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_18 ,

обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21

у відкритому судовому засідання в залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області в режимі відео конференції та розглянувши клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 ,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_18 за п.п.6, 12 ч.2 ст. 115, п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 304, ч.1 ст. 309 КК України, ОСОБА_19 за п.п. 6, 12, ч.2 ст. 115, п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 186, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_21 за ч.1 ст. 27 п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, п.п.6, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 за ч.1 ст. 27 п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_16 за ч.1 ст. 27 п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_20 за ст. 185 ч.3 КК України.

16.02.2018 року прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області звернувся до суду з клопотанням про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав раніше подане клопотання, просив його задовольнити, пояснив, що наразі судовий розгляд кримінального провадження не завершено, не допитані всі обвинувачені, не досліджені докази по кримінальному провадженню, не проведено всіх необхідних дій, пов`язаних із з`ясуванням обставин та їх перевіркою. Вважає, що ризики передбачені п.п.1, 3, 4, 5, ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час не відпали.

Представник потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 підтримав клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених та просив його задовольнити.

Представник потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_11 підтримав клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_17 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_18 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважав, що ризики, наведені прокурором в судовому засіданні на даній стадії відсутні, клопотання є необґрунтованим.

Обвинувачений ОСОБА_18 заперечував проти клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_16 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання його під вартою. Просив відмовити в задоволенні клопотання прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_16 підтримав позицію захисника та просив в клопотанні відмовити.

Захисник ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_19 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання його під вартою. Просив відмовити в задоволенні клопотання прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_19 підтримав позицію захисника та просив у клопотанні відмовити. оскільки прокурор не ознайомив його з клопотанням.

Захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_22 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання його під вартою, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змынити запобыжний захыд на домашный арешт.

Обвинувачений ОСОБА_21 підтримав позицію захисника та просив у клопотанны прокурора выдмовити.

Захисник ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання його під вартою. Просив відмовити в задоволенні клопотання прокурору та призначити домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника та просив відмовити змінити міру запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_20 з клопотанням прокурора не погодився.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 залишив розгляд клопотання на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Ковенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК України. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

За змістом ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 спливає 25.02.2018 року. До спливу строку тримання під вартою обвинувачених кримінальне провадження не буде розглянуто, на теперішній час не допитані всі обвинувачені та не досліджені докази по кримінальному провадженню, не проведено всіх необхідних дій, пов`язаних із з`ясуванням обставин та їх перевіркою. Колегія суддів вважає, що існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, наведені прокурором в судовому засіданні, тому на даній стадії запобіжний захід тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 в судовому засіданні необхідно продовжити на 60 днів у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи те, що ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжких кримінальних правопорушень, можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків, суд вважає, що запобіжний захід, обраний у відношенні обвинувачених у вигляді тримання під вартою, підлягає продовженню на 60 днів, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених, та на даний час не відпали ризики передбачені ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 331, 392 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 задовольнити.

Продовжити міру запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 у вигляді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань УДПС України в Одеській області № 22 строком на 60 днів, який діє включно по 19.04.2018 року.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає.

Судді