Провадження №1-кс/760/4806/18
Справа №760/8246/18

УхВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и
18 квітня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_6 , на постанову старшого детектива відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , від 07.03.2018 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0001150 від 12.04.2017 року, -

в с т а н о в и в:
Заявник звернувся до слідчого судді із скаргою в якій просить: скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання від 07.03.2018 року про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0001150 від 12.04.2017 року у вигляді допиту свідків працівників контрольно-пропускного пункту КЛ «Феофанії»; зобов`язати старшого детектива відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 або іншого слідчого слідчого підрозділу органу досудового розслідування, в провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, провести допит свідків працівників контрольно-пропускного пункту КЛ «Феофанії», як свідків у кримінальному провадженні №0001150 від 12.04.2017 року, за участю потерпілого ОСОБА_6 та його представника, за правилами ч.6 ст.223 КПК України, щодо відомих їй обставин вчинення кримінального правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_6 у період з 02.03.2017 року по 03.03.2017 року.
В судовому засіданні заявник в особі адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_6 підтримала скаргу з наведених у ній обставин.
Детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 заперечував проти скарги, посилаючись на те, що постанова обґрунтована, та він вважає за недоцільне допит свідків вказаних в клопотанні сторони захисту.
Вивчивши скаргу, додані до неї документи, приходжу до наступного висновку.
Згідно статті 2 КПК України

завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.
Зокрема, у відповідності до пункту 7 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Відповідно до ч.1 ст 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що Національне антикорупційне бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001150 від 12.04.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.365, ч.1 ст.135, ч.1 ст.146, ч.1 ст.372, ч.1 ст.372 Кримінального кодексу України.
Із дослідженого в судовому засіданні встановлено, що 07.03.2018 року представником потерпілого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_5 , подано старшому детективу відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій №159-к/00109/2017-1331, а саме: провести допит працівників контрольно-пропускного пункту КЛ «Феофанії», як свідків у кримінальному провадженні, відомості про початок якого внесено до ЄРДР за №0001150 від12.04.2017 року, щодо відомих їй обставин вчинення кримінальних правопорушень щодо потерпілого ОСОБА_6 у період з 02.03.2017 року по 03.03.2017 року.
10.03.2018 року ініціатором клопотання отримано постанову про відмову в задоволенні клопотання від 07.03.2018 року, якою старший детектив ОСОБА_4 відмовив в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , який є представником потерпілого ОСОБА_6 , про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0001150 від 12.04.2017 року у вигляді допиту свідків працівників контрольно-пропускного пункту КЛ «Феофанії».
Слідчим суддею встановлено, що заявником оскаржується постанова слідчого, яка на його думку є необґрунтованою.
У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно положень п.п. 3, 4, 6, 7 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право: подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В положеннях ч. 2 ст. 56 КПК України серед іншого зазначається, що під час досудового розслідування потерпілий має право: подавати докази на підтвердження своєї заяви, брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі.
Відповідно до приписів частин 1 та 4 ст. 58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. Представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.
Стаття 91 КПК України передбачає обставини у кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно положень ч.ч. 1, 3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Частиною 3 статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених Кримінально процесуальним кодексом України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
З аналізу положень ст.110 КПК України вбачається, що постанова про відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу
Вбачається, що при прийнята Постанови про відмову в задоволенні клопотання від 07.03.2018 року детективом не було дотримано всіх вимог ст. 110 КПК України, оскільки у вказаній Постанові не зазначено належного обґрунтування причин відмови у задоволенні клопотання, що не узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 110 КПК України.
Крім того, скаржником в судовому засіданні було повідомлено, що проведення допиту вказаних свідків мають значення, для з`ясування подій та обставин, які відомі свідкам щодо можливого вчинення злочину відносно ОСОБА_6 у період з 02.03.2017 року по 03.03.2017 року.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги в частині скасування постанови Старшого детектива відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту від 07.03.2018 року.
Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Щодо вимог захисника про зобов`язання провести допит свідка слідчий суддя зазначає, що враховуючи самостійність слідчого (детектива) у своїй процесуальній діяльності та неможливість втручання в неї, відсутні правові підстави для задоволення вимоги скарги ОСОБА_5 в частині зобов`язання Старшого детектива Національного бюро антикорупційного бюро України відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_4 провести допит працівників контрольно-пропускного пункту КЛ «Феофанії», як свідків у кримінальному провадженні №0001150 від 12.04.2017 року, за участю потерпілого ОСОБА_6 та його представника, за правилами ч.6 ст.223 КПК України, щодо відомих їм обставин вчинення кримінального правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_6 у період з 02.03.2017 року по 03.03.2017 року .
Разом із тим, слідчий суддя погоджується із тим, що при проведенні досудового розслідування слідчий, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за його переконанням, для прийняття вмотивованого рішення, однак з метою з`ясування всіх обставин справи і зокрема щодо вирішення питання чи можуть покази відповідного свідка мати значення під час досудового розслідування даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що детектив повинен повторно розглянути клопотання представника потерпілого щодо допиту свідка та прийняти за наслідками його розгляду відповідне процесуальне рішення.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що детектив повинен, зобов`язавши його, повторно розглянути клопотання представника потерпілого щодо допиту свідка та прийняти за наслідками його розгляду відповідне процесуальне рішення.
З наведених вище підстав слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_5 задовольнити, частково.

Скасувати Постанову старшого детектива Національного бюро антикорупційного бюро України відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про допит свідків від 07 березня 2018 року.

Зобов`язати детектива, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001150 від 12 квітня 2017 року розглянути клопотання адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_6 , про допит свідків, яке надійшло до Національного антикорупційного бюро України 03 березня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1