АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/5292/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою до 08.12.2017 року включно, але не більше строку досудового розслідування, залишивши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, з покладеними обов`язками та у розмірі, що визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.06.2017 року у справі № 757/36652/17-к, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Молдова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідність у проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та продовження щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_7 надав доповнення до апеляційної скарги, в яких вказує на необгрунтованість клопотання слідчого, оскільки клопотання не містить посилань на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; вказує, що в день вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення останній знаходився у ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та не мав наміру щодо заволодіння коштами ОСОБА_10 .
Також захисник зазначає, що звернення ОСОБА_10 до Генеральної прокуратури України із заявою про злочин є помстою ОСОБА_8 .
Крім того, адвокат вказує на те, що протоколи допитів свідків основані на припущеннях, та не доводять обґрунтовану підозру у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення. Додає про грубе порушення вимог КПК України при затриманні ОСОБА_8 , оскільки затримання відбулось без наявності правових підстав. Також захисник вказує про те, що підставою для продовження строку тримання підозрюваного під вартою є наявність у останнього паспорту Російської Федерації.
У підсумку захисник вказує про непомірний розмір застави для підозрюваного, оскільки при його визначенні слідчим суддею не враховано обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Додає про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність п`ятьох дітей, двох онуків, постійного місця роботи та проживання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України перебувають матеріали кримінального провадження № 0002369, відомості про яке 24.07.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
26.06.2017 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
27.06.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
Старший слідчий в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , за погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року, дане клопотання задоволено та продовжено щодо ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 08.12.2017 року включно, але не більше строку досудового розслідування, залишивши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, з покладеними обов`язками та у розмірі, що визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.06.2017 року у справі № 757/36652/17-к.
Під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати ймовірною підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для продовження щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів.
Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Посилання апелянта на відсутність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Такі дані містяться зокрема у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколах допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , протоколі огляду відеозаписів та інших речей та документів від 26.06.2017 року.

Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат не просить відмовити у задоволенні клопотання, а просить застосуватидо підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, що можливо лише за умови, якщо органом досудового розслідування доведено обґрунтованість підозри.

Посилання сторони захисту на те, що покази свідків основані на припущеннях, слід визнати непереконливими, оскільки стороною захисту не наведено доводів на обгрунтування цієї позиції, як того вимагають положення ч. 5 ст. 132 КПК України, згідно положень якого кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається. З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження адвоката про відсутність у підозрюваного наміру на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , з урахуванням тих обставин, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки сторона обвинувачення в повному обсязі довела суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник.

Твердження захисника про невідповідність клопотання слідчого вимогам КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються змістом самого клопотання, яке, на переконання колегії суддів, відповідає вимогам. ч. 1 ст. 184, ч. 3 ст. 199 КПК України.
Посилання автора апеляційної скарги на місцеперебування підозрюваного в день вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у доповненнях до апеляційної скарги обставин, з урахуванням доданих до клопотання слідчого доказів, не можуть на даному етапі свідчити про відсутність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні.
Не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення і посилання адвоката на те, що заява ОСОБА_23 до Генеральної прокуратури України є помстою ОСОБА_8 , оскільки дані твердження носять характер припущень, без доведення стороною захисту тих обставин, на які вона посилається.

Посилання захисника на дані, які характеризують особі підозрюваного ОСОБА_8 , а саме міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність п`ятьох дітей, двох онуків, постійного місця роботи та проживання, не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи при цьому, оскільки не спростовують висновок суду першої інстанції про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігти яким можливо через застосування саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконного затримання підозрюваного ОСОБА_8 , не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки положеннями ч. 2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність обґрунтованої підозри; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам неналежної правової поведінки, тобто закон чітко визначає підстави для скасування ухвали та відмови у задоволенні клопотання слідчого і не містить можливості їх розширеного тлумачення.

Разом з цим, відповідно до протоколу затримання, у підозрюваного, який ознайомився з його змістом, зауважень до протоколу не було.

Проте, прийнявши обґрунтоване рішення про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, слідчий суддя залишив поза увагою вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, яка передбачає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, а, згідно з ч. 4. ст. 199 КПК України, і при продовженні строку тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

При цьому звертає на себе увагу той факт, що в матеріалах провадження не міститься даних про застосування підозрюваним ОСОБА_8 , під час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, насильства.
За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , продовжити ОСОБА_8 строк тримання під вартою та визначити підозрюваному розмір застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183, п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, який перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та становить 4 000 000 (чотири мільйони) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначені розміру застави, колегія суддів враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, його сімейний та майновий стан, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Такий розмір застави здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним, у разі внесення застави, обов`язків, які на нього покладені в резолютивній частині цієї ухвали.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та продовжено щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 08.12.2017 року включно, але не більше строку досудового розслідування, залишивши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, з покладеними обов`язками та у розмірі, що визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.06.2017 року у справі № 757/36652/17-к, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про продовження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 08 грудня 2017 року включно, але не більше строку досудового розслідування.

Визначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в сумі, яка перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та становить 4 000 000 (чотири мільйони) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Апеляційного суду міста Києва (м. Київ. вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 02894757, банк ГУ ДКС України в м. Києві, код ЄДРПОУ ГУ ДКСУ - 37993783, МФО - 820172, реєстраційний рахунок 5850).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку тримання під вартою, протягом дії ухвали.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, в разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Апеляційного суду м. Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО № 13.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4