АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 22 січня 2018 року, апеляційні скарги підозрюваної ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року, щодо

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сєвєродонецьк, Луганської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України,

за участі: прокурора захисників підозрюваної ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та застосовано до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 07 лютого 2018 року, із забороною останній у період доби з 22-00 год. до 06-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, наведених слідчим та прокурором у клопотанні.

Не погоджуючись з таким рішенням, підозрювана та прокурор, кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року та постановити нову ухвалу.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою.

При цьому, в своїй апеляційній скарзі, підозрювана просить обрати відносно неї більш м`який запобіжний захід - особисте зобов`язання, зазначаючи, що слідчим суддею необґрунтовано застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки відсутні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, на думку підозрюваної, прокурором в судовому засіданні не надано доказів щодо можливості підозрюваної впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а також намірів перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється.

Також, підозрювана вказує, що вона не має наміру вчиняти вищезазначені дії, а слідчим суддею не були враховані наявність в неї соціальних зв`язків у місці постійного проживання, малолітнього сина 2016 року народження, батьків похилого віку, до яких вона навідується та надає їм матеріальну та фізичну допомогу.

Додає, що прокурором не доведено обставин на підтвердження того, що більш м`який запобіжний захід, зокрема особисте зобов`язання, не зможе запобігти ризикам.

Разом з тим, прокурор в своїй апеляційній скарзі просить застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави в розмірі встановлених матеріальних збитків - 487 000, 5 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Так, прокурор зазначає, що слідчий суддя за власної ініціативою без клопотання сторони захисту про долучення до матеріалів провадження, долучив та врахував витяги щодо нерухомого майна підозрюваної та інші документи.

Крім того, на думку прокурора, упередженість слідчого судді підтверджується тим фактом, що останнім з 07 грудня 2017 року не розглянуто клопотання про відсторонення підозрюваної від посади у 3-денний строк.

Також, прокурор додає, що, згідно з ухвалою, слідчий суддя зобов`язав підозрювану здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, однак відповідно до ст. 194 КПК України такого обов`язку на підозрювану не поклав.

Прокурор також зазначає, що причетність ОСОБА_5 до інкримінованих їй кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується доказами зібраними під час досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги підозрюваної, та просив задовольнити його апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 26 листопада 2012 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 000012, за підозрою, зокрема і ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України.

30 листопада 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України.

07 грудня 207 року старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 , за погодженням прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернулася до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави в розмірі 487 000, 5 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року в задоволенні зазначеного клопотання відмовлено та застосовано до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 07 лютого 2018 року, із забороною останній у період доби з 22-00 год. до 06-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була допитана підозрювана ОСОБА_5 , вислухані думки прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, колегія суддів вважає, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати її, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Також слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року).

Крім того, сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, сторона обвинувачення не змогла довести виняткові обставини, які б виправдовували обмеження права підозрюваної на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому доцільно застосувати до підозрюваної наступний за суворістю запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України, у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваній у період доби з 22-00 год. до 06-00 год. наступної доби залишати місце проживання, який є співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю злочину та його наслідками.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у виді домашнього арешту не спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної повною мірою, то вони є надуманими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Посилання сторони обвинувачення на те, що слідчим суддею не розглянуто клопотання про відсторонення підозрюваної від посади у 3-денний строк, що вказує на упередженість останнього, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказане питання не є предметом розгляду даного судового провадження.

Разом з тим, безпідставними є посилання підозрюваної в апеляційній скарзі на те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, оскільки наявність існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджуються матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_5 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би її належну процесуальну поведінку та виконання нею процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора в цій частині слід залишити без задоволення, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, застосовуючи відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився порушення вимог ст. 181 КПК України, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення та які тягнуть за собою його скасування.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 ознайомилася з повідомленням про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України, 30 листопада 2017 року (т. 1 а.п. 222).

Однак, слідчий суддя застосував до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби строком до 07 лютого 2018 року, тобто більше ніж на два місяці строку досудового розслідування, чим порушив норми вищевказаної статті КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді від 07 грудня 2017 року, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, підлягає скасуванню, з ухваленням нової ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби підозрюваній ОСОБА_5 строком на два місяці.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181,194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги підозрюваної ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 07 лютого 2018 року, із забороною останній у період доби з 22-00 год. до 06-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави у розмірі 487 000, 5 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останній у період доби з 22-00 год. до 06-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду у кримінальному провадженні;
- не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Визначити строк дії ухвали до 30 січня 2018 року включно.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Виконання ухвали в частині домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/642/2018 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1