АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/790/1806/17 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2017 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_8 по кримінальному провадженні за № 0002521 від 14.12.2016 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Продовжено підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) в межах строку досудового розслідування на 60 днів до 30 грудня 2017 року включно.
Визначено заставу в розмірі 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень. (а.с. 43-44).
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 31 жовтня 2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області юристом 1-го класу ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів. (а.с. 2-3).
В обґрунтування клопотання, слідчий вказував, що СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002521 від 14.12.2016 року за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
08 вересня 2017 року ОСОБА_9 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 9).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.09.2017 року відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» строком на 60 днів до 05.11.2017 року, визначено заставу в розмірі 128 000 грн.
З ухвали слідчого судді вбачається, що задовольняючи клопотання слідчого про продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Разом з цим, слідчий суддя при визначенні розміру застави ОСОБА_9 , прийшов до висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 більш м`яку міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку захисника, який наполягав на задоволенні апеляції, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у скоєнні злочину, та наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів.
Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
В обґрунтування клопотання про продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України; обставини його вчинення (активні умисні дії, класифікація виду предмету злочину) особливо небезпечний ступінь суспільної небезпеки вчинених ним протиправних дій у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, зумовлений настанням тяжких наслідків для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому; наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_13 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою (а.с.2-3).
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
З ухвали слідчого судді вбачається, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:
1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України;
2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України;
3.недостатність застосування до ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с. 43-44).
З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності продовження застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.
За викладених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_9 є недостатнім.
Керуючись положеннями ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про продовження застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст.177 та 178 КПК України, які викладені у мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя обґрунтовано визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні як альтернативний запобіжний захід.

Крім того, колегія суддів враховує, що підозрюваний ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що має широку розповсюдженість проти здоров`я населення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, також він не має постійного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку.

Наявність на утриманні дитини та дружини на вірність висновків слідчого судді не впливає.

Окрім того, слід зазначити, що доводи апеляційної скарги захисника є взаємовиключними, оскільки адвокат, стверджуючи про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення та недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід, що не пов`язаний з утриманням підозрюваного під вартою.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року належним чином мотивованою та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 не вбачає.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням застави в межах строку досудового розслідування залишити без змін.

Дана ухвала є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Головуючий

Судді