1-кп/357/109/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.01.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004058 від 02.08.2017 р. щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України судимості не маючого,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

03.07.2017 р. близько 13 год. 50 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою разом з особою матеріали, щодо якої виділено в інше кримінальне провадження, знаходячись на пішій частині неподалік будинку АДРЕСА_2 , умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_6 , яке виразилось в тому, що особа матеріали, щодо якої виділено в інше кримінальне провадження, захвативши потерпілу ОСОБА_6 ззаду рукою за горло, іншою рукою прикривав рот потерпілої, в цей час ОСОБА_4 , шляхом ривка, відкрито заволодів, з рук потерпілої мобільним телефон марки «iPhone 6S», вартістю 10355 грн. з захисною плівкою вартістю 200 грн., чохлом вартістю 27 грн., чохлом вартістю 162 грн., в якому містилась сім-карта мобільного оператора «лайфселл» НОМЕР_1 , вартістю 35 грн., після чого ОСОБА_4 та особа, матеріали, щодо якої виділено в інше кримінальне провадження, з місця злочину втекли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріального збитку на загальну суму 10579 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю і показав суду, що дійсно був знайомий з ОСОБА_7 , з яким разом працювали та відпочивали.

03.07.2017 р. в обідню пору разом з ОСОБА_8 прогулювалися неподалік будинку №40 вул.Павліченка в м. Біла Церква, де побачили молоду дівчину, яка йшла та розмовляла по мобільному телефону. За пропозицією ОСОБА_9 вирішили пограбувати її. ОСОБА_8 підбіг до потерпілої ОСОБА_6 , та захватив її. ззаду рукою за горло, іншою рукою прикривав рот потерпілої, а він ( ОСОБА_10 ) шляхом ривка забрав з руки потерпілої мобільний телефон марки «iPhone 6S», який був у чохлі, після чого разом з ОСОБА_11 з місця злочину втекли, викрадений телефон залишився у ОСОБА_12 .

Телефон у подальшому вилучили працівники міліції та повернули потерпілій.

У скоєному розкаюється, просить суворо не карати. Зазначив, що вчинив злочин внаслідок вживання наркотичних засобів. На даний час пройшов реабілітацію, змінив своє відношення до життя і став на шлях виправлення.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_4 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_6 направила суду заяву про розгляд провадження у її відсутності. Зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. У визначенні покарання щодо нього послалася на розсуд суду.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_4 судимості не має, як особа за місцем проживання характеризується посередньо.

У скоєному ОСОБА_4 чистосердечно розкаюється, потерпілій збитки відшкодовані наведені обставини суд розцінює як пом`якшуючі покарання.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлоено.

З врахуванням наведених обставин та даних про особу ОСОБА_4 , думки прокурора щодо виду покарання для обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою його визнано винним, у виді позбавлення волі, з застосуванням ст.ст.75,76 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши певні обов`язки..

На думку суду, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Речові докази та процесуальні витрати у даному провадженні відсутні.

Цивльний позов потерпілою не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання 4(чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3(три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; Повідомляти уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за поведінкою обвинуваченого покласти на орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,