Справа № 734/1253/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/826/2017
Категорія - 407 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
18 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

Прокурора ОСОБА_6

Обвинуваченого ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 червня 2017 року

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Верхній Куяльник Іванівського району Одеської області, громадянин України, не одружений, з вищою освітою, проживаючий в АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком від 23.10.2014 року за ст. 309 ч. 1, ст. 307 ч. 1, 75 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки;

засуджений за ст. 407 ч. 4 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років та 1 місяця позбавлення волі.

Зараховано на підставі ст. 72 ч. 5 КК України ОСОБА_7 у строк відбуття покарання один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 20.04.2016 року по 06.06.2016 року включно.

Вироком суду встановлено, 22.08.2015 року ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17 і 65 Конституції України, ст.ст. 1 і 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127 і 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 і 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, враховуючи стан у державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України - самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 . Під час незаконної відсутності у військовій частині обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби. Постійно перебував за місцем проживання в АДРЕСА_1 , нікуди не відлучався та займався домашніми справами.

У подальшому ОСОБА_7 , усвідомивши протиправність своїх дій щодо самовільного залишення військової частини, прибув до місця постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , лише 01.03.2016 року, де продовжив виконання своїх службових обов`язків. Наказом командира військової частини № НОМЕР_2 від 01.03.2016 року ОСОБА_7 як такий, що повернувся у розташування військової частини, зарахований у розпорядження командира вказаної військової частини, на всі види матеріального забезпечення та приступив до виконання обов`язків військової служби.

27.07.2017 року прокурор військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_8 звернувся до суду з заявою про перегляд вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 20.04.2016 року, яким ОСОБА_7 визнано винним за ст. 407 ч. 4 КК України та призначено покарання у виді 3 місяців арешту, та який набрав законної сили - 06.06.2016 року.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_7 , згідно вимоги про судимість від 17.03.2016 року № 51/30-16, за інформацією Управління організаційно-аналітичного забезпечення ГУ НП в Чернігівській області, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Разом з тим, згідно листа Іванівського районного відділу Кримінально-виконавчої інспекції № 971 від 24.11.2016 року, який надійшов до військової прокуратури Деснянського гарнізону 30.11.2016 року за № 4665вх-16, ОСОБА_7 раніше засуджений.

Так, Іванівським районним судом Одеської області ОСОБА_7 засуджено за вчинення ст. 309 ч. 1 КК, ст. 307 ч. 1, 75 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення, з іспитовим строком 3 роки. Вказаний вирок набрав законної сили 24.11.2014 року.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 ч. 4 КК України під час іспитового строку, а отже відповідно до ст. 71 КК України за результатами розгляду даного кримінального провадження у суді не було приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як під час досудового слідства, так і під час судового розгляду ОСОБА_7 не повідомляв про перебування на іспитовому строкові, за попереднім вироком суду. Тобто, надав завідомо неправдиві покази щодо наявності непогашеної судимості.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити, пом`якшити призначене покарання, яке за суворістю не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Звертає увагу на те, що на вчинення кримінальних правопорушень його спонукало скрутне матеріальне становище, а також сімейні обставини, через які він був вимушений залишити місце служби.

В судовому засіданні обвинувачуваний ОСОБА_7 заявив клопотання про надання йому захисника за призначенням з числа адвокатів Чернігівського центру з надання безоплатної правової допомоги, оскільки він не має коштів на залучення захисника самостійно. Має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та є піклувальником тітки ОСОБА_10 , 1937 року народження, яка є дитиною війни.

Відповідно до ст. 49 ч. 1 п. 2 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, якщо обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення обвинувачуваному захисника з числа адвокатів Чернігівського обласного Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, оскільки відповідно до вимог ст. 49 ч. 1 п. 2 КПК України обвинувачуваний ОСОБА_7 не має коштів на залучення захисника самостійно.

На підставі наведеного, керуючись ст. 49, 52, 53 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Призначити обвинувачуваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 захисника з числа адвокатів Чернігівського обласного Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Розгляд кримінального провадження відкласти на 13:15 22.11.2017 року, викликати захисника.

Копію ухвали направити до Чернігівського обласного Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для виконання.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4