Справа № 357/9453/17
1-кп/357/49/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.03.2018 м. Біла Церква Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого: 1) 30.09.2009 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 26.08.2011 р. по відбуттю покарання; 2) 12.03.2012 р. Білоцерківським міськрайонниим судом за ст.ст. 185 ч.2,3,309 ч.2,395 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 28.03.2014 р. умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 1 день; 3) 30.09.2014 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 18.02.2016 р. по відбуттю покарання, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч.2,309 ч.2 КК України

У С Т А Н О В И В:
26 березня 2017 р. ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Леново А1000» вартістю 988 грн., що належить ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_4 викрадений телефон заклав до ломбарду за що отримав грошові кошти в сумі 560 грн., які витратив на власні потреби.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 988 грн.

Крім того ОСОБА_4 будучи раніше судимим за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, судимості за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, а знову вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.309 КК України за наступних обставин.

Так, статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. N 770 (далі по тексту - Перелік) допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних речовин, включених до таблиці 1 Переліку:

- діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.15 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону).

Однак, всупереч зазначених правових норм, 20 лютого 2018 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_4 , проходячи біля будинку АДРЕСА_3 на землі біля паркану вказаного будинку, умисно, повторно, незаконно придбав знайшов паперовий згорток в середині якого знаходилася речовина рослинного походження, яка є наркотичним засобом обіг якого заборонено канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 6,32 г. Визначивши за кольором та запахом, що вказана речовина є наркотичним засобом, ОСОБА_4 вирішив взяти її для власного вживання, для чого поклав до лівої внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнений та в подальшому незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Цього ж дня, близько 19 години ОСОБА_4 знаходячись поруч з будинком №7 по вул. 8-го Березня в м. Біла Церква був зупинений працівником поліції на предмет перевірки зберігання останнім заборонених в обігу предметів чи речовин. В подальшому, у ОСОБА_4 під час особистого обшуку в присутності понятих було виявлено та вилучено у лівій внутрішній кишені куртки, в яку він був одягнений, паперовий згорток, в середині якого знаходилася речовина рослинного походження особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, визначена маса вилученого наркотичного засобу (канабісу), в перерахунку на висушену речовину становить 6,32 г., яку ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно повторно придбав-знайшов та зберігав при собі, для власного вживання без мети збуту

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 309 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочинів щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно раніше судимий, з місць позбавлення волі звільнений 18.02.2016 р. 26 березня 2017 р. він знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 діючи з метою збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Леново А1000» вартістю 988 грн., що належить ОСОБА_5 , після чого викрадений телефон заклав до ломбарду за що отримав гроші, які витратив на власні потреби. У вчиненому розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Назву викраденого мобільного телефону, його вартість визнає, не оспорює. 20 лютого 2018 року близько 18 години 30 хвилин він, проходячи біля будинку №21 по вул. 8-го березня в м. Біла Церква, на землі біля паркану вказаного будинку, знайшов паперовий згорток в середині якого знаходився наркотичний засіб канабіс масою в перерахунку на висушену речовину 6,32 г. Визначивши за кольором та запахом, що вказана речовина є наркотичним засобом, він взяв її для власного вживання, для чого поклав до лівої внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнений та в подальшому зберігав при собі для власного вживання без мети збуту. Цього ж дня, близько 19 години знаходячись поруч з будинком №7 по вул. 8-го Березня в м. Біла Церква він був зупинений працівником поліції на предмет перевірки зберігання заборонених в обігу предметів чи речовин. В подальшому, у нього під час особистого обшуку в присутності понятих було виявлено та вилучено у лівій внутрішній кишені куртки, в яку він був одягнений, паперовий згорток, в середині якого знаходився наркотичний засіб канабіс, в перерахунку на висушену речовину 6,32 г. У вчиненому розкаюється. Назву наркотичного засобу, його кількість визнає, не оспорює. Фактичні обставини не оспорює, їх визнає повністю. Кваліфікацію його дій за ст. 185 ч.2, 309 ч.2 КК України не оспорює.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, якому попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 185 ч.2 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

ст. 309 ч.2 КК України - незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинені повторно

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисні злочини середньої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше судимий: 30.09.2009 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 26.08.2011 р. по відбуттю покарання; 12.03.2012 р. Білоцерківським міськрайонниим судом за ст.ст. 185 ч.2,3,309 ч.2,395 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 28.03.2014 р. умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 1 день; 30.09.2014 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 18.02.2016 р. по відбуттю покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого судом визнається: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо.

ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини злочинів, особу винного, який характеризується за місцем проживання посередньо, раніше судимий, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, те, що він раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, звільнившись через нетривалий час знову вчинив умисні злочини середньої тяжкості, що свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення, злочинну спрямованість поведінки, офіційно не працює, досудову доповідь відділу з питань пробації про високий ризик вчинення повторного злочину, середній ризик небезпеки для суспільства, дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі у ближче до нижньої межі санкції ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 309 КК України..

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів. При цьому суд вважає, що призначеного ОСОБА_4 більш м`якого покарання, у т.ч. із застосуванням ст. 75 КК України, буде недостатнім для його можливого виправлення, попередження вчинення ним і іншими особами нових злочинів, оскільки він раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, звільнився 18.02.2016 р., через нетривалий час після звільнення знову вчинив умисні злочини середньої тяжкості, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що на переконання суду свідчить про небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення, злочинну спрямованість його поведінки. Призначення ОСОБА_4 більш суворого покарання, із передбачених санкцією ч.2 ст. 185 КК України, на переконання суду, не буде відповідати пропорційності вчиненого і покарання через його суворість, враховуючи обставину, яка пом`якшує його покарання, вартість викраденого майна, його відношення до вчиненого.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого про стягнення із обвинуваченого завданого матеріального збитку у розмірі 988 грн., суд, на підставі ст.ст. 22,1166 ЦК України, керуючись ст.ст. 128,129 КПК України, вважає позов підлягає задоволенню.

Речові докази: наркотичний засіб «канабіс» масою 6,32 г., переданий за квитанцією № 409/3 2018 від 13.03.2018 р. до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, слід знищити.

Витрати на залучення експерта, підтверджені документально у розмірі 858 грн. суд стягує із обвинуваченого.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 20.02.2018 р. затриманий і в цей же день 20.02.2018 р. звільнений з-під варти. Запобіжний захід відносно нього не застосовувався.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.2, 309 ч.2 КК України і призначити йому покарання за:

ст. 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

ст. 309 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку покарання ОСОБА_4 обчислювати з 21 березня 2018 р.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк досудового тримання його під вартою 20 лютого 2018 р. один день.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданого матеріального збитку 988 грн.

Речові докази: наркотичний засіб «канабіс» масою 6,32 г., переданий за квитанцією № 409/3 2018 від 13.03.2018 р. до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області - знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 858 грн.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1