Справа № 583/2747/17
УХВАЛА
"12" грудня 2017 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

з фіксацією судового розгляду технічним комплексом «Камертон», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Охтирка Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

освіта базова середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого

1.вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.10.2006 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

2.вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.06.2009 року за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

3.вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.12.2010 року за ч. 2 ст. 186, 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

4.вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.01.2013 року за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 10 днів, відомостей про відбуття покарання та звільнення з місця відбування покарання немає.

за ст. 185 ч. 2, ст. 342 ч. 2, ст. 296 ч. 1, ст. 345 ч. 2 КК України
в с т а н о в и в:
В провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває дана кримінальна справа.

12.12.2017 року в судовому засіданні прокурор подав до суду клопотання, яке підтримав потерпілий, про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки 17.12.2017 року закінчується строк тримання обвинуваченого під вартою на підставі ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.10.2017 року. Вимоги прокурора мотивовані тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів середньої тяжкості, не має постійного місця роботи, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення вимог за клопотанням прокурора, пославшись на те, що мати обвинуваченого страждає на ряд захворювань, потребує допомоги та підтримки з боку обвинуваченого. Крім того, обвинувачений не має можливості впливати на свідків, які у своїй більшості є працівниками поліції, переховуватися від суду та перешкоджати встановленню істини іншим шляхом.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні проти задоволення вимог за клопотанням прокурора не заперечував.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, врахувавши думку осіб, що беруть участь у розгляді справи, вирішуючи вимоги за клопотанням, виходив з того, що згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 03.10.2017 року в порядку ст. 291 КПК України до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000554 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ст.185 ч. 2, ст. 342 ч. 2, ст. 296 ч.1, ст. 345 ч. 2 КК України.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.10.2017 року ОСОБА_11 змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та тримання під вартою на строк до 17.12.2017 року.

Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно ст. 176 ч. 4 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 ч. 1, 2 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Судом враховано, що згідно ч. 1, ч. 2 п. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Досліджуючи доводи за клопотанням, суд встановив, що прокурором відповідно до приписів ст. 177 КПК України, доведено, що обвинувачений схильний до скоєння кримінальних правопорушень, не робить жодних висновків до виправлення, тобто, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Вирішуючи вимоги за клопотанням прокурора судом враховані надані стороною захисту докази про стан здоров`я матері обвинуваченого, однак вважає, що вони не свідчать про неможливість утримувати себе, працювати, інших членів сім`ї, які б надавали їй допомогу. У справі не допитані свідки, які не є працівниками поліції, а тому суд вважає, що мається ризик перешкоджання встановленню істини.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в силу приписів ст. 183 ч. 1 КПК України прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Крім того, щодо обвинуваченого відсутні обмеження щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначені п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Отже, висновок суду щодо обрання ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтується не лише на підставі суворості можливого судового рішення у разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, а це зроблено з урахуванням низки відповідних фактів в сукупності, які підтверджують існування таких ризиків, та свідчать про такий їх ступінь, який вказує на відсутність підстав для незастосування запобіжного заходу обвинуваченому або застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За висновком суду, відповідно до ст. 183 КПК України відсутні підстави для визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_11 , оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, вчиненого із застосуванням щодо потерпілого ОСОБА_6 насильства, в наслідок якого останньому завдано тілесні ушкодження у вигляді синця правої надбрівної дуги.
В силу положень ч. 4 ст. 196, ст. 197 КПК України суд визнав за обов`язок визначити строк тримання під вартою обвинуваченого не більше, ніж до 24.00 год. 15.02.2018 року.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд -
постановив:
Клопотання прокурора Охтирської місцевої прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задовольнити.
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ст.185 ч. 2, ст. 342 ч. 2, ст. 296 ч.1, ст.345 ч.2 КК України, продовжити строк тримання під вартою на строк шістдесят днів до 24.00 год. 15.02.2018 року, з подальшим утриманням у Сумському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України в Сумській області.
Строк дії ухвали - до 24.00 год. 15.02.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_13