АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/992/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 619/5158/13-к
Категорія: ч.1 ст.124 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001325 за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_10 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, звільнено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, який працюючого: ВЧ-1 Харків-сортувальний слюсарем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, від кримінальної відповідальності за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 124 КК України; кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 124 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001325 від 03.07.2013 року закрито.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.
Як зазначено в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, з обвинувального акту вбачається, що у ніч на 03.07.2013 року, точний час в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в с. Слатине Дергачівського району Харківської області, поблизу залізничної станції, зустрівся із малознайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого запропонував останньому разом із ним направитися у його будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , з метою подальшого розпиття алкогольних напоїв, на що останній погодився.
По приходу за вищевказаною адресою ОСОБА_10 та ОСОБА_7 почали разом вживати горілку, в ході чого між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_7 взявши в свою праву руку дерев`яну обробну дошку, спробував вдарити нею по голові ОСОБА_10 , однак останній закрив свою голову правою рукою від удару, в результаті чого ОСОБА_7 наніс удар по правій руці ОСОБА_10 , чим спричинив останньому легке тілесне ушкодження згідно до висновку судово-медичної експертизи №162/13/Д від 05.09.2013 року. Після чого ОСОБА_10 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перевищуючи межі необхідної оборони, маючи намір на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, які явно не відповідали небезпечності посягання на його здоров`я з боку дій ОСОБА_7 , в ході боротьби між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 останній наніс ОСОБА_7 декілька ударів «шпателем» по голові та по тулубу, чим спричинив ОСОБА_7 згідно до висновку судово-медичної експертизи №216 ОКБ/13 від 14 серпня 2013 року тяжкі тілесні ушкодження.
В апеляційній скарзі представника потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування своєї апеляційної вимоги представник потерпілого вказує на те, що за результатами судового розгляду суд першої інстанції не встановив та не мотивував в оскаржуваному судовому рішенні правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_10 , а висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Крім того, апелянт вказує на невідповідність оскаржуваної ухвали вимогам, що містяться в ст.372 КПК України, а в її мотивувальній частині не міститься аналіз доводів потерпілого та його представника щодо незгоди з правою кваліфікацією дій ОСОБА_10 .
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи представника потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, а також думку захисника, обвинуваченого та прокурора щодо обґрунтованості та законності оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в межах апеляційних доводів представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 , колегія суддів з`ясувала при апеляційному розгляді процесуальну позицію сторін, які стверджували, що обвинувачений під час досудового розслідування та судового розгляду не ухилявся від явки для здійснення всіх процесуальних дій, що за наявності певних відомостей про подію інкримінованого йому злочину дає суду підстави для застосування норм ст.49 КК України.
При цьому належить врахувати, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України можливо лише внаслідок встановлення доказів, що свідчить про винуватість обвинуваченого в пред`явленому йому обвинуваченні.
Обґрунтування винуватості ОСОБА_10 , згідно мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, пов`язано лише з відомостями обвинувального акту (т.3 арк.14), що не відповідає вимогам безпосередності дослідження доказів при судовому розгляді, оскільки вирішенню питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, передувала низка судових засідань, внаслідок яких судом досліджувалися фактичні обставини справи, висновки експертів, які стосуються події злочину, а тому суд мав можливість самостійно перевірити та встановити фактичні обставини згідно обвинувачення.
За таких обставин, колегія суддів погоджується зі слушністю апеляційних доводів представника потерпілого в частині необґрунтованості та невмотивованості оскаржуваної ухвали, оскільки вона не містять висновків суду про наявність певних доказів про підтвердження винуватості ОСОБА_10 , що були безпосередньо дослідженні під час судового розгляду в суді першої інстанції, але не зазначені ним в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, ухваленого за наслідками проведення судового розгляду.
Поряд з цим, належить врахувати наявність невідповідності висновків суду у формулюванні обвинувачення стосовно знаряддя, яким фактично було заподіяно потерпілому тілесне ушкодження, оскільки висновки судово-медичних експертиз №282-МК від 29 серпня 2013 року та №204-КЕ/2016 від 03 червня 2016 року суперечать пред`явленому обвинуваченні в цій частині, а зазначені питання підлягають конкретизації і саме під час судового розгляду, з метою усунення суперечностей щодо доказів пред`явленого обвинувачення, наявність яких унеможливлює як ухвалення обвинувального вироку, так і звільнення особи від кримінальної відповідальності, оскільки передумовою для ухвалення цих судових рішень є встановлення безпосередньої винуватості особи в пред`явленому обвинуваченні.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості апеляційних доводів представника потерпілого та слушності вимог в частині необхідності скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін, дотримання розумних строків та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також ці вимоги містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.
Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних принципів, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів, дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412 та п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.
Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування ухвали, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог ст. 370 КПК України та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1, 2, 15 ч.1 ст.7 КПК України верховенство права, законність, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України. Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.
З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржувану ухвалу належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404; 405; 407 ч. 1 п. 6; 409 ч.1 п.п.1,3; 410 ч.1 п.2; 412 ч. 1; 418; 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 задоволити частково.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_10 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Судді

________________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3