Справа № 201/113186/17
Провадження № 1-кп/204/184/18

КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
27 квітня 2018 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі колегії суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі: секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000315 від 29 березня 2017 рокуза обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.205, ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.205, ч.1 ст.209, ч.1 ст.366 КК України
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч.5 ст.27 ч.1 ст.205, ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.205, ч.1 ст.209, ч.1 ст.366 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні подав скаргу на бездіяльність слідчого/прокурора в поряду ч.2 ст.303 КПК України. Зазначив, що йому не було відкрито матеріали досудового розслідування у передбачений КПК спосіб; звернув увагу на те, що реєстр до обвинувального акту за змістом не відповідає вимогам ст.109 КПК України, піддав сумніву наявність повноважень у слідчого та прокурора у зв`язку з відсутністю даних щодо його призначення в реєстрі. Зазначив, що наведені обставини викликають сумніви у повності та законності проведеного досудового розслідування. У зв`язку з зазначеними порушеннями просить визнати бездіяльність прокурора, що виразилася у не відібраженні в реєстрі відомостей щодо надання доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку ст.290 КПК України, незаконними, відомостей щодо складання та вручення обвинувального акту, щодо підтвердження повноважень слідчого та прокурора незаконними.

Крім того, ОСОБА_8 подав скаргу, в якій просив визнати дії старшого слідчого ОСОБА_9 щодо визнання Дніпропетровської міської ради потерпілою стороною у кримінальному провадженні, відомості, внесені до ЄРДР від 29.03.2017 та постанову від 04.09.2017 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні незаконними, оскільки заяву про вчинення кримінального правопорушення , подання чи згоду про залучення особи у якості потерпілого не подавалось. На думку обвинуваченого, з постанови про визнання потерпілим вбачається, що КП «Гідроспоруди» Дніпропетровської міської ради може бути визнано потерпілим. Зазначив також, що за змістом постанова від 04.09.2017 не відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України, не містить всіх передбачених законом реквізитів.

Також обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання про зміну щодо нього запобіжного заходу на домашній арешт. Зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені, оскільки посилання прокурора на існування ризиків не відповідає дійсності. Звернув увагу на виключність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність його застосування лише в разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, що обвинувачення у скоєні ним особливо тяжкого кримінального првавопорушення є лише припущенням. Посилався на тривалий термін утримання в ДУВП №4 в умовах, що не відповідають встановленим нормам, що принижує його гідність, зазначив про низку порушень відносно нього з боку співробітників ДУВП. На питання суду зазначив, що обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, які встановлювались судом при продовженні запобіжного заходу щодо нього з того часу не змінились. Пояснив також, що в разі застосування цілодобового домашнього арешту він матиме змогу заробляти гроші ремонтами мобільних телефонів вдома. Просив повідомити прокуратуру області про вчинення злочину, передбаченого ст.127 КК України.

Крім того, ОСОБА_8 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невідповідністю ст. 291 КПК України. Так обвинувачений зазначив, що обвинувальний акт було складено та затверджено прокурором ОСОБА_5 самостійно, тому вважає, що обвинувачення йому не пред`явлено. На думку обвинуваченого, фактичні обставини в обвинуальному акті викладені неконкретно. Просив визнати дії прокурора, що виразилися у непред`явленні йому обвинувального акту, складеного у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, незаконними.

Адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію підзахисного.

Представник потерпілої особи зазначила, що вона має необхідні повноваження представляти Дніпропетровську міську раду в процесі, що особі, яку вона представляє в процесі, дійсно завдано матеріальну шкоду, а також, що на стадії досудового розслідування нею надавалась згода на залучення міської ради у якості потерпілої особи. Питання, пов`язані із запобіжним заходом відносно обвинуваченого, просила вирішити на розсуд суду. Не заперечувала проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, наразі існують, а саме, існує ризик переховуватися від органів слідства або суду, оскільки на стадії досудового розслідування ОСОБА_8 21.03.2017 не з`явився на виклик слідчого, не надав документів на підтвердження поважності своєї неявки. Також послався на існування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 має доступ до таких документів; існує ризик незаконного впиву на свідків у кримінальному провадженні, оскільки свідків обвинувачений знає особисто, до того ж, не визначено порядок та обсяг дослідження доказів, свідки не допитані; існує ризик перешкоджання ОСОБА_8 кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на стадії досудового розслідування він неодноразово відмовлявся отримувати процесуальні документи, посилаючись на нерозуміння української мови. Просив врахувати значну суму завданих обвинуваченим збитків та ту обставину, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наведеним ризикам. В задоволенні скарг обвинуваченого просив відмовити, оскільки обвинуваченому було відкрито матеріали в порядку ст.290 КПК України (на підтвердження чого надав копії протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування з підписами обвинуваченого та адвоката); вважав, що потерпілий залучений органом досудового розслідування відповідно до закону, оскільки саме цій особі спричинено шкоду, а представник, що бере учать в процесі, має всі необхідні для представництва повноваження; підстав для повернення обвинувального акту не вбачає, у зв`язку з чим просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду.
З`ясувавши позицію учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.290 КПК України, прокурор або слідчий зобов`язані надати доступ до матеріалів досудового розслідування, що є в його розпорядженні.

З наданої прокурором копії протоколу про надання доступу до матеріалів вбачається, що 15.09.2017 обвинуваченому та захиснику було надано доступ до матеріалів досудового розслідування, а 16.09.2017 сторона захисту з матеріалами ознайомлена . Відповідно до ч.12 ст.290 КПК України, якщо сторона не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази. Таким чином, враховуючи, що під час підготовчого судового засідання суд позбавлений можливості долучати та досліджувати докази, враховуючи той факт, що прокурором надано копії документів на підтвердження виконання вимог ст.290 КПК України, суд не вбачає підстав визнати бездіяльність прокурора, що виразилася у не відібраженні в реєстрі відомостей щодо надання доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку ст.290 КПК України, а також, відомостей щодо складання та вручення обвинувального акту, щодо підтвердження повноважень слідчого та прокурора незаконними. При цьому, на відповідній стадії процесу суд матиме змогу перевірити доводи обвинуваченого та визначити, чи є зібрані докази допустимими та чи немає підстав не допустити відомості, що містяться в матеріалах, як докази. Таким чином,скаргу обвинуваченого необхідно залишити без задоволення.

Обговорюючи скаргу обвинуваченого, в якій просив визнати дії старшого слідчого ОСОБА_9 щодо визнання Дніпропетровської міської ради потерпілою стороною у кримінальному провадженні, відомості, внесені до ЄРДР від 29.03.2017 та постанову від 04.09.2017 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні незаконним, колегія звертає увагу на той факт, що відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Відповідно до ч.7 ст.55 КПК України, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, слідчий, прокурор, суд має визнати особу потерпілою лише за письмовою заявою. Представник потерпілої особи зазначила, що вона має необхідні повноваження представляти Дніпропетровську міську раду в процесі, що цій особі дійсно завдано матеріальну шкоду, а також, що на стадії досудового розслідування нею надавалась згода на залучення міської ради у якості потерпілої особи. У зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення скарги обвинуваченого. Одночасно суд звертає увагу на ту обставину, що доведеність існування шкоди, обґрунтованість завдання шкоди у підготовчому судовому засіданні судом не перевіряється, оскільки на даній стадії КПК України не надає суду таких повноважень.

Аналізуючи доводи ОСОБА_8 щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невідповідністю ст. 291 КПК України з тих підстав, що обвинувальний акт було складено та затверджено прокурором ОСОБА_5 самостійно, у зв`язку з чим обвинувачення ОСОБА_8 не пред`явлено, колегія звертає увагу на той факт, що відповідно до п.13 ч.2 ст.36 КПК України, прокурор уповноважений самостійно складати обвинувальний акт. Крім того, відповідно до п.5 ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими. Таким чином, посилання обвинуваченого на існування неконкретності у викладенні фактичних обставин не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Суд додатково зауважує, що існування та доведеність зазначених прокурором в обвинувальному акті фактичних обставин під час підготовчого судового засідання судом не перевіряється, оскільки суд на даній стадії позбавлений права долучення та дослідження доказів. У зв`язку із наведеним, підстав для повернення обвинувального акту прокурору та визнання дій прокурора, що виразилися у непред`явленні ОСОБА_8 обвинувального акту, складеного у невідповідності до ст.291 КПК України, незаконними, судом не встановлено. Обвинувальний акт з додатками надійшов в суд відповідно до ст.314 КПК України. Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, немає, у зв`язку з чим необхідно призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 на підставі обвинувального акту до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська.

ОСОБА_8 також ставив питання про необхідність повідомити прокуратуру області про вчинення злочину, передбаченого ст.127 КК України. Колегія суддів звертає увагу на той факт, що ОСОБА_8 має право самостійно звернутися до органу досудового розслідування з відповідною заявою щодо внесення відомостей до ЄРДР.

Вирішуючи питання щодо можливості продовження чи зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
З матеріалів справи вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалами Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20.09.2017, 16.11.2017, 11.01.2018, 05.03.2018 ОСОБА_8 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Судом продовжувався запобіжний захід щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою. Крім існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд враховував вимоги ст.178 КПК України.
Колегія частково погоджується з прокурором, що ризики, наведені прокурором та передбачені п.п.1, 2 та 3 ч.1 ст.177 КПК України та обґрунтовані ним у судовому засіданні, продовжують існувати (а саме, прокурором наведено факт неявки обвинуваченого на виклик слідчого; маючи опосередкований доступ до речей та документів існує ризик їх знищення, схову чи спотворення з боку ОСОБА_8 , існує ризик незаконного впливу на свідків, оскільки свідків обвинувачений знає особисто та вони наразі не допитані). При цьому, колегія вважає необґрунтованою наведену прокурором можливість переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування, оскільки стадія досудового розслідування закінчена та кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді. Колегія також вважає недоведеним ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки відмова від отримання обвинуваченим процесуальних документів на стадії досудового розслідування, про яку повідомив прокурор, не є достатнім обґрунтуванням можливості перешкоджати кримінальному провадженню, що вже розглядається судом, у зв`язку з закінченням стадії досудового розслідування. Таким чином, нових ризиків, передбачених ст.177 КПК України, крім тих, що раніш враховувалась судом при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, прокурором не зазначено.
Також не змінились обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України (що додатково підтвердив обвинувачений). Таким чином, колегією суддів враховуються наступні обставини, передбачені ст.178 КПК України: обвинувачений на час обрання щодо нього запобіжного заходу офіційно не працював, стан його здоров`я є задовільним, він неодружений, дітей не має, йому інкримінується спричинення значної матеріальної шкоди (яка перевищує 500000 грн.), а також оцінено ризики, передбачені ст.177 КПК України, наведені прокурором.
Разом з тим, на переконання колегії, навіть за незмінністю досліджених судом обставин, існує обставина, яка завжди змінюється час перебування під вартою. І ця обставина береться судом до уваги. ОСОБА_8 перебуває під вартою з 30.03.2017. З підстав, що не залежать від суду та від самого обвинуваченого (зокрема, неодноразові неявки захисника в підготовче судове засідання), стали об`єктивними підставими терміну проведення підготовчого засідання, оскільки обвинувачений мав із адвокатом договір про надання правової допомоги, вирішення питань, передбачених ст.315 КПК України та скарг обвинуваченого, за відсутності захисника який безпосередньо надавав йому юридичну допомогу під час складання цих скарг, могло привести до порушення права обвинуваченого на захист.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та існування ризиків можливості на майбутнє переховування від суду, знищити, сховати чи спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, та незаконного впливу на свідків, а також враховуючи відсутність нових ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тривалий термін перебування обвинуваченого під вартою, того факту, що злочини, які інкримінуються ОСОБА_8 , не пов`язані із насильством та не дають підстав вважати, що він становлює суспільну небезпеку, існування можливості запобігти цим ризикам з використанням іншого, більш м`якого запобіжного заходу, колегія приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у необхідності задоволення клопотання захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання обвинуваченого з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком на 60 (шістдесят) днів до 25.06.2018 включно, а саме:

1)прибувати до суду у визначений судом час;

2)повідомляти суд про зміну місця проживання;

3)утриматися від спілкування зі всіма свідками, зазначеними в обвинувальному акті та реєстрі до нього крім тих, що в розумінні п.1 ч.1 ст.3 КПК України, є його близькими родичами та членами родини, зареєстровані (постійно мешкають) за місцем мешкання ОСОБА_8 ;

4)здати на зберігання суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон в разі, якщо ОСОБА_8 їх отримав (отримає);

5)носити електронний засіб контролю;

6)цілодобово не залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

На підставі ч.3 ст.202 КПК України негайно доставити ОСОБА_8 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 і звільнити його з-під варти в залі судового засідання.
Копію ухвали передати для виконання в частині зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт органу внутрішніх справ за місцем проживання ОСОБА_8 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 202, 291 303, 315, 369-372 КПК України

ПОСТАНОВИЛА:
Скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого/прокурора в порядку ч.2 ст.303 КПК України щодо визнання бездіяльністі прокурора, що виразилася у не відібраженні в реєстрі відомостей щодо надання доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку ст.109 КПК України, незаконними, відомостей щодо складання та вручення обвинувального акту, щодо підтвердження повноважень слідчого та прокурора незаконними залишити без задоволення.

У задоволенні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , в якій він просив визнати дії старшого слідчого ОСОБА_9 щодо визнання Дніпропетровської міської ради потерпілою стороною у кримінальному провадженні, відомостей, внесених до ЄРДР від 29.03.2017 та постанову від 04.09.2017 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні незаконними відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невідповідністю ст. 291 КПК України залишити без задоволення.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.205, ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.205, ч.1 ст.209, ч.1 ст.366 КК України, на підставі обвинувального акту до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська на 11 годину 00 хвилин 04 травня 2018 року.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 відмовити.
Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого
ОСОБА_8 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання обвинуваченого з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком на 60 (шістдесят) днів до 25.06.2018 включно, а саме:

1)прибувати до суду у визначений судом час;

2)повідомляти суд про зміну місця проживання;

3)утриматися від спілкування зі всіма свідками, зазначеними в обвинувальному акті та реєстрі до нього крім тих, що в розумінні п.1 ч.1 ст.3 КПК України, є його близькими родичами та членами родини, зареєстровані (постійно мешкають) за місцем мешкання ОСОБА_8 ;

4)здати на зберігання суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон в разі, якщо ОСОБА_8 їх отримав (отримає);

5)носити електронний засіб контролю;

6)цілодобово не залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

На підставі ч.3 ст.202 КПК України негайно доставити ОСОБА_8 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 і звільнити його з-під варти в залі судового засідання.
Копію ухвали передати для виконання в частині зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт органу внутрішніх справ за місцем проживання ОСОБА_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3