Справа № 669/638/17
Провадження № 1-кп/669/44/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 її представника ОСОБА_5 ,

та обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір`я Хмельницької області кримінальне провадження № 0000097 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ямпіль Білогірського району Хмельницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, працюючого двірником Ямпільського ДНЗ «Росинка», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 травня 2017 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні Ямпільського ДНЗ «Росинка», розташованого по вул.Миру,10 в смт Ямпіль Білогірського району Хмельницької області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи на меті злочинні наміри щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , діючи умисно і свідомо, наніс один удар кулаком правої руки в область лівої скроневої ділянки голови останньої. В результаті нанесеного удару ОСОБА_4 зазнала фізичного болю та отримала тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку із синцем в лівій скроневій ділянці голови, що за своїм характером відноситься до тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченеч.2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення не визнав. Факт конфлікту з потерпілою не заперечив, пояснив, що тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не наносив , лише в ході суперечки, взяв її правою рукою за шию та сказав, щоб потерпіла припинила безпричинно чіплятись до нього. Звернувся до суду із письмовою заявою про застосування відносно нього акту про амністію, так як на момент набрання чинності Закону України «Про амністію в 2016 році» мав на утриманні неповнолітню дитину.

Незважаючи на фактичне заперечення обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, за встановлених судом обставин вона об`єктивно підтверджується дослідженими в ході судового слідства доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що , працюючи вихователем ДНЗ «Росинка», 11 травня 2017 року , знаходилась на робочому місці у ясельній групі разом із помічником вихователя ОСОБА_8 . Близько 11 години, на прохання ОСОБА_8 , в групу прийшов обвинувачений із інструментами для того, щоб відремонтувати дверку в дитячій шафці. Вона помітила у ОСОБА_6 явні ознаки алкогольного сп`яніння. Так, в їх присутності та присутності дітей обвинувачений виражався нецензурними словами, від нього було відчутно запах алкоголю. На її /потерпілої/ зауваження ОСОБА_6 відреагував нецензурною лайкою, зайшов в туалетну кімнату та покликав туди її. Вона відмовилась, тому ОСОБА_6 схопив її за волосся, потягнув до себе та вдарив кулаком у голову. Від удару потерпіла відчула фізичний біль, згодом стан її здоров`я погіршився .

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що 11 травня 2017 року працювала разом із потерпілою в ясельній групі ДНЗ «Росинка» на заміні. Вона просила обвинуваченого відремонтувати дитячу шафку. Коли ОСОБА_6 прийшов у групі, крім 10 дітей , знаходилась вона /свідок/ , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . ОСОБА_6 під час ремонту дверцят виражався нецензурною лайкою, тому потерпіла зробила йому зауваження . Після цього обвинувачений вийшов у туалетну кімнату та наполегливо кликав до себе потерпілу. Поскільки ОСОБА_4 не йшла до нього ОСОБА_6 потягнув потерпілу за волосся та вдарив кулаком у ліву частину голови, остання вирвалась у нього з рук та вибігла з групи.

Згідно з даними висновку експерта Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи №192 від 15.05.2017 року в ОСОБА_4 було виявлено тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку із синцем в лівій скроневій ділянці голови. Дане тілесне ушкодження виникло від ударної дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, могло виникнути в строк та при обставинах, вказаних в постанові та обстежуваною, за своїм характером належить до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як таке, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я (а.с. 26 ). Висновок судово-медичного експерта № 192 належним чином мотивований і зазначена експертиза проведена відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року.

Оцінюючи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Так, в судовому засіданні потерпіла впевнено вказала на ОСОБА_6 , як на особу, що вчинила стосовно неї злочин за зазначених потерпілою обставин, завдавши їй тілесне ушкодження легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Вище наведене узгоджується із показами свідка ОСОБА_8 .

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 в умисному заподіяні ОСОБА_4 легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, повністю доведена і його дії досудовим слідством кваліфіковані вірно.

Призначаючи ОСОБА_6 виду та розміру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, скоїв злочин невеликої тяжкості, має на утриманні дитину, яка навчається, працездатний, за місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проживання негативно, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Враховуючи наведені обставини, особу обвинуваченого, з огляду на види покарань, передбачених санкцією ч.2 ст. 125 КК України, суд вважає, що для досягнення мети покарання, передбаченої ч.2 ст. 50 КК України, необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді громадських робіт.

Оскільки обвинувачений є батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» (07.09.2017 року) не виповнилося 18 років, та відносно якого обвинувачений не позбавлений батьківських прав, враховуючи письмову заяву ОСОБА_6 про застосування щодо нього акта амністії, суд знаходить підстави звільнити його від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, речові докази по справі відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.120, ч.1 ст.124 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, а у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Як вбачається із наявної у матеріалах кримінального провадження угоди від 19 червня 2017 року та квитанцій від 19.06.17 та 08.08.2017, між адвокатом ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 була укладена угода про надання останній правової допомоги , яка потерпілою оплачена в сумі 2350 грн та 2700 грн відповідно. Виконуючи умови цієї угоди, адвокат знайомився із матеріалами кримінального провадження, брав участь у судових засіданнях тощо, а тому, на думку суду, вимоги потерпілої про стягнення з обвинуваченого витрат на правову допомогу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 50, 65, 86, ч.2 ст.125 КК України ст.ст. 1,10,13,15 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт .

Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 5050 гривень витрат на правову допомогу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області через Білогірський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя Білогірського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1