АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/791/201/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 125 КК України
У Х В А Л А
іменем України
05 лютого 2018 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001709за апеляційною скаргою прокурора на вирок Херсонського міськогосуду Херсонської області від 16 листопада 2017 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Херсона, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,
засуджено за ч.1 ст. 125 КК України до покаранняу виді штрафу в розмірі50 неоподатковуваних доходів мінімумів громадян, що становить 850 грн.
На підставі п. «а`ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання.

Вирішено питання про процесуальні витрати.

в с т а н о в и л а:
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 06.05.2017 близько 13:00 год., перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , з метою противоправного спричинення тілесних ушкоджень іншій людині, під час раптово виниклого конфлікту з дружиною ОСОБА_10 , схопивши обидві руки останньої, в районі зап`ястків, силоміць схрестивши руки, почав тиснули в області променезап`ясткових суглобів, а потім відштовхнув потерпілу, в результаті чого спричинив, потерпілій ОСОБА_10 ушкодження, а саме: крововиливи в області променезап`ясткових суглобів, садна області лівого променезап`ясткового суглоба, які утворились від щонайменше двох травматичних впливів тупих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючидоведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 , порушує питання про зміну вироку щодо ньогоу зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині застосування Закону України «Про амністію у 2016 році». В обґрунтування доводів указує, що при застосуванні до обвинуваченого амністії, судом першої інстанції помилково вказано пункт «а», тоді як обвинувачений є суб`єктом, на якого поширюється п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», так як він має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_11 , 2015 року народження, відносно якого він не позбавлений батьківськи прав. Просить змінити резолютивну частину вироку суду першої інстанції та на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» вважати ОСОБА_8 звільненим від відбування призначеного покарання.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора про необхідність задоволення апеляційних вимог прокурора, доводи захисника, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніхпозиціях, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 125 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до вимогч.2 ст.394,ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом першої інстанції, згідно із ч.3 ст. 349 КПК України, не досліджувались.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Водночас, як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора, суд першої інстанції в частині застосування амністії до ОСОБА_8 допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст. 413 КПК України є підставою для зміни вироку суду першої інстанції,що не тягне за собою погіршення становища обвинуваченого.
Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125 КК України покарання та звільняючи його від відбування покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд першої інстанції не врахував, що дана норма поширюється на коло суб`єктів, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми,яким не є обвинувачений, тобто помилково застосував закон, який не підлягає застосуванню.

Як установлено судом та підтверджується матеріалами провадження, обвинувачений ОСОБА_8 є суб`єктом амністії, і на нього поширюється дія п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році»від 22.12.2016 року,оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_11 , 2015 року народження, відносно якого він не позбавлений батьківськи прав.

З огляду на викладене вище, у зв`язку з необхідністю виправлення цієї помилки суду при застосуванні амністії, яка не погіршує становищеобвинуваченого і не тягне за собою необхідності призначення ОСОБА_8 більш суворого покарання, вирок суду першої інстанції в частині застосування амністії не можна визнати законним, тому він підлягає зміні шляхом зазначення в резолютивній частині вироку прозвільнення ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі п.«в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

У зв`язку із чим, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 409, 413,419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 16 листопада 2017 року щодо ОСОБА_8 в частині застосування амністії змінити.

Указати в резолютивній частині, що на підставі п.«в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»від 22.12.2016 рокузвільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання.
У решті цей вирок щодо нього - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4