Справа №630/17/18 Провадження №1-кп/630/11/18
В И Р О К

Іменем України

10 січня 2018 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області кримінальне провадження №0000941 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин, громадянина України, українця, що має повну загальну середню освіту, вдівця, непрацюючого, раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в сховище, за таких обставин.

ОСОБА_4 04 грудня 2017 року близько 23.00 год., маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прийшов до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та належить потерплій ОСОБА_5 , де переконавшись, що за його злочинними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, ніхто не спостерігає, через отвір в паркані, пройшов на огороджену територію вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав алюмінієві бідони ємкістю 40 літрів, вартістю 400 грн. в кількості 2 штуки на загальну суму 800 грн. Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 800 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в сховище.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні вказаного вище злочину, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, та підтвердив вчинення ним вищезазначеного злочину за вказаних вище обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що по закінченню досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження і не оспорює висновки експертизи та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування. Пояснив, що показання надає добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось . Матеріальна шкода потерпілій відшкодована частково, цивільний позов не заявлено.

Визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи дозволили суду зі згоди всіх учасників судового розгляду не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння ОСОБА_4 вказаного вище кримінального злочину та розглянути справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною повністю та, розглядаючи кримінальне провадження у відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, згідно якого ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в сховище.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось в таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням в сховище, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні цього кримінального злочину, і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Як особа, ОСОБА_4 раніше не судимий в порядку ст.89 КК України, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Повне визнання вини у вчиненні кримінального злочину, щире каяття обвинуваченого, сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок тяжкого матеріального становища, є обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого , суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст. ст. 65-68 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу, а також обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Суд вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який в силу ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів , для виправлення ОСОБА_4 йому необхідно обрати покарання, пов`язане з позбавленням волі, в межах санкції статті Кримінального кодексу України, за якою кваліфіковані його дії.

Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, щиро розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин, який не пов`язаний з загрозою життю і здоров`ю громадян, не представляє інших загроз соціальній безпеці, має намір відшкодувати потерпілій шкоду в повному обсязі, виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства. Тому, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України.

Тому суд, відповідно до ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, тобто, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу погодження з уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення інших злочинів.

Питання щодо судових витрат слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України, щодо речових доказів - в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100,124,128-129,349, 368-371, 373-375, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання строком 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і не звертати вирок в частині призначеного покарання до виконання, якщо засуджений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу погодження з уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Процесуальні витрати в сумі 396 (триста дев`яносто шість ) гривень за виконання товарознавчої експертизи № 26034 від 21 грудня 2017 року стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Держави (Одержувач УДКС України в м. Люботин, Харківської області, Код 38008949, МФО 8511011, Банк ГУДКСУ в Харківській області, р/р 0018).

Речовий доказ по справі алюмінієвий бідон ємкістю 40 л вважається повернутим потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Люботинський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, потерпілому направити копію вироку не пізніше наступного дня.

Суддя(підпис) ОСОБА_1