Справа № 302/17/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2018смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретар ОСОБА_2 ,

з участю: прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий - ОСОБА_4 ,

обвинувачені - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисник неповнолітнього ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 ,

законний представник ОСОБА_6 - ОСОБА_8 ,

представників: з органу пробації в Міжгірському районі - ОСОБА_9 ,

з служби в справах дітей Міжгірської РДА - ОСОБА_10 ,

з ювенальної служби Міжгірського відділу поліції - ОСОБА_11 ,

з Міжгірського професійного ліцею - ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. та мешк. АДРЕСА_1 , гр.України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, одружений, має на утриманні 1 н/дитину, раніше не судимий, - про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 304 ч.1 КК України;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродж. та мешк. АДРЕСА_2 , гр.України, не одружений, учень ІІ-го курсу Міжгірського профліцею, раніше не судимий, - про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

23 вересня 2017 року, біля 23:00 години, ОСОБА_5 , за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_6 , повертаючись із центру смт. Міжгір`я на возі запряженому двома кіньми, під`їхавши до території підприємства «Добробут» зі сторони вул. Набережної, умисно, таємно, групою осіб, шляхом вільного доступу заволоділи каркасом воріт із звареного металевого профілю (квадратної труби 5х2.5 сантиметрів) загальною довжиною 33.01 метри, вартість яких у відповідності до видаткової накладної №Л-00000312 від 23.09.2017 року становить 72 гривні за один метр, на загальну суму 2376 грн., які знаходилися на території підприємства «Добробут» та належать потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_3 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , разом із неповнолітнім ОСОБА_6 , заподіяли потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 2376 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_5 , умисно, ігноруючи моральні засади суспільства у ставленні до виховання підростаючого покоління, що передбачають охорону неповнолітніх від негативного впливу, який може викликати бажання займатися діяльністю, що негативно сприймається суспільством та впливає на їх правильний розвиток, з метою викликати у неповнолітнього рішучість взяти участь в злочині, шляхом його переконання, втягнув неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в зайняття злочинною діяльністю, що виразилося у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненої за обставинами, установленими вище.

Обвинувачений ОСОБА_5 встановлені обставини , які відповідають змісту обвинувального акту, визнав повністю, а також у повному обсязі визнав вину за цими обставинами в учиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 304 ч.1, 185 ч.2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у своїх показах підтвердив обставини, встановлені вище і додатково показав, що неповнолітній ОСОБА_6 мешкає з ним на одній вулиці. У нього і в ОСОБА_13 є коні, тому вони один одному допомагають і часто спілкуються. ОСОБА_5 влітку, купаючись на річці з ОСОБА_6 помітив ворота в`їзду на території підприємства «Добробут» по вул.Набережній, і вони домовились, що викрадуть ці ворота з метою використати частину воріт для домашніх потреб у дворогосподарствах. Ініціатива вчинити крадіжку воріт проявлена саме ним. Каркаси воріт вони розрізали на частини і через місяць після крадіжки видали працівникам поліції. Обвинувачений ОСОБА_5 вибачився перед потерпілим, запевнив, що не допустить подібного в майбутньому. Просить узяти до уваги, що має сім`ю, утримує малолітню дитину і виправить поведінку.

Обвинувачений ОСОБА_6 повністю підтвердив у показах обставини, встановлені судом за змістом пред`явленого йому обвинувачення, а також повністю визнав свою вину в учинені ним злочину за ознаками ст. 185 ч.2 КК України. ОСОБА_6 підтвердив також додаткові покази обвинуваченого ОСОБА_5 , розкаявся і запевнив, що не допустить подібного в майбутньому.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив обставини, встановлені судом, за якими обвинувачуються ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .. Потерпілий заявив, що не має цивільно-правових претензій до обвинувачених. Розрізані каркаси воріт йому повернуто обвинуваченими через працівників поліції. Каркас воріт технічно можливо зварювальним апаратом відновити та установити за призначенням.

За згодою всіх учасників кримінального провадження суд визнав за доцільне застосувати ст. 349 ч.3 КПК України обмежившись показами обвинувачених, потерпілого та дослідженням відомостей про особу обвинувачених за наданими документами, дослідженням досудової доповіді органу пробації та заслуховування позицій представників служб щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 та його законного представника.

Оцінивши встановлене, суд дійшов висновку про те, що:

- ОСОБА_5 є винуватим у вчиненні злочинів, які мали місце, передбаченим кримінальним законом:

- за ст. 185 ч.2 КК України- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб;

- за ст. 304 ч.1 КК України втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність;

- ОСОБА_6 є винуватим у вчиненні злочину, який мав місце, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб.

За вчинені злочини обидвоє обвинувачених підлягають покаранню з огляду на таке обгрунтування.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_5 вчинив два умисні злочини, один з яких (ст.185 ч.2 КК України) відноситься до злочинів середньої тяжкості, а другий (ст.304 ч.1 КК України) до тяжких злочинів, - згідно з кваліфікацією, визначеною в ст.12 КК України.

ОСОБА_6 вчинив злочин за ст. 185 ч.2 КК України, що віднесений законом до середньої тяжкості.

Наслідки злочину у виді крадіжки не є значущими. Потерпілий претензій не заявив.

Обвинувачений ОСОБА_5 не судився, характеризується з місця проживання та за матеріалами досудової доповіді як позитивна особа, яка усвідомлює вчинене, бажає виправити поведінку, має усталені сімейні зв`язки (одружений, утримує малолітню дитину, займається домашнім господарством, заробляє на прожиття сезонними роботами). За висновком органу пробації ризик повторного вчинення злочину ОСОБА_5 є середнім.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 , не має.

Обставиною, що пом`якшує його покарання суд визнає його щире розкаяння, сприяння розкриттю злочину.

Отже, наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, позитивні відомості про особу ОСОБА_5 , відсутність претензій і позиція потерпілого, наслідки вчинених ним злочинів, переконують суд у тому, що ОСОБА_5 не є суспільно небезпечною особою і його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, тобто є підстави застосувати ст. 75 КК України, призначивши ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі з випробуванням протягом іспитового строку. Строки покарання та іспитового строку суд визначає з урахуванням ролі ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки як дорослої особи та ініціатора злочину. Оскільки ОСОБА_5 вперше засуджується суд застосовує ст. 70 КК України при складанні покарань, визначених за кожен злочин за принципом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_6 , з місця проживання та навчання, а також за матеріалами досудової доповіді характеризується як позитивна особа з низьким ризиком повторного вчинення злочину. ОСОБА_6 вперше вчинив злочин, раніше не допускав учинення правопорушень, навчається з метою здобути середню освіту з робітничою професією. ОСОБА_6 проживає в благополучній повній сім`ї (з батьком і мамою). Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_6 , не має. Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире розкаяння, сприяння розкриттю злочину, неповнолітній вік (досяг 16 років).

Отже, наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, незначна роль ОСОБА_6 в учиненому злочині за обставинами справи, відсутність тяжких наслідків злочину для потерпілого, відомості про особу ОСОБА_6 , позитивного змісту, причини і умови вчинення ним злочину, позиції служб і установ, які виконують обов`язки передбачені законом для захисту прав неповнолітніх осіб, переконують суд у тому, що ОСОБА_6 слід покарати найм`якшим видом покарання у вигляді арешту, який передбачений ст. 185 ч.2 КК України, із застосуванням ст.ст. 101,103, 75 і 104 КК України з встановленням максимального іспитового строку для виправлення.

Згідно з вимогами ст.76 КК України у зв`язку із застосуванням до призначеного покарання ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вимог ст.ст. 75 і 104 КК України, суд покладає на них обов`язки:

-для ОСОБА_5 , - передбачені п.п.1 і 2 ч.1 ст.76 КК України;

- для ОСОБА_6 , - передбачені пунктами 1 і 2 ч.1 ст.76 КК України і обмеження дозвілля згідно з ст. 76 ч.2 п.6 КК України. Це обмеження доцільно встановити з метою належного контролю за неповнолітнім для недопущення впливу на нього з боку дорослих осіб, зменшення ризиків повторного вчинення злочинів, належного нагляду з боку батьків.

Цивільного позову не має. Речові докази: розрізаний металевий каркас воріт передано потерпілому до досудовому розслідуванні. Судових витрат не має. Запобіжні заходи не обирались і клопотання про їх обрання не заявлено.

Керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень і призначити покарання :

- за ст. 185 ч.2 КК України один рік позбавлення волі;

- ст. 304 ч.1 КК України, - три роки позбавлення волі.

Згідно з ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на три роки.

Згідно з ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку двох років не вчинить нового злочину і своєю поведінкою доведе виправлення.

Згідно з ст. 76 ч.1 п.п.1 і 2 КК України покласти на ОСОБА_14 під час відбування покарання з випробуванням такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК УКраїни і призначити покарання із застосуванням ст. 101 КК України у виді арешту на 45 діб.

Згідно з ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді арешту з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку одного року не вчинить нового злочину і своєю поведінкою доведе виправлення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ст. 76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.6 КК України покласти на ОСОБА_6 під час відбування покарання з випробуванням такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

- повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- обмежити дозвілля ОСОБА_6 , заборонивши відлучатись з місця проживання у нічний період доби з 23 год. до 6 год. ранку без супроводу законного представника (матері або батька).

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом 30 днів з дня проголошення.

Оскарження вироку з питань не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, згідно з ст. 349 ч.3 КПК України, не допускається.

Вирок набирає законної сили після спливу строку його оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1