Справа № 466/3793/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції клопотання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, до засудження не працював, уродженця та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:

13.09.1995 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст. 140 ч.3, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою 1 рік 6 місяців.

22.03.1996 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст. 140 ч.2, 45 КК України до 4 років позбавлення волі умовно з іспитовим терміном - 3 роки.

12.12.1997 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 42, 43 КК України до 2 років позбавлення волі.

13.06.2003 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст. 185 ч.3, 396 ч.1, 70. 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим терміном 1 рік 6 місяців.

30.06.2005 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст. 296 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 29.11.2009р. умовно- достроково на невідбутий термін - 1 рік 1 місяць 1 день.

26.02.2008 року Червоноградським Міським судом Львівської області за ст. 185 ч.2, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.12.2009р. умовно- достроково на невідбутий термін - 4 місяці 23 дні.

04.03.2010 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст. 186 ч.2, 7! КК України до 4 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 19.04.2013р. умовно- достроково на невідбутий термін - 11 місяців 23 дні.

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

в с т а н о в и в :

18.12.2013 року ОСОБА_5 засуджений Червоноградським міським судом Львівської області за ст. 185 ч.2. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

25.11.2014 року ОСОБА_5 засуджений Червоноградським міським судом Львівської області за ст. 186 ч.2, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 21.06.2016 р. ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з 03.09.2014 року по 27.02.2015р. у строк відбування покарання у розрахунку один день за два дні позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч.5 КК України.

Початок терміну покарання - 27.02.2014 року, кінець строку покарання - 03.12.2017 року.

За час відбування покарання в виді позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 характеризується наступним чином:

Перебуваючи із 05.03.2014 року в СІЗО м. Львів, порушень вимог режиму тримання під вартою не допускав. Адміністрацією слідчого ізолятора не заохочувався.

В Личаківську виправну колонію (№30) прибув 26.03.2014 року. До роботи на виробництві установи не залучався у зв`язку із скороченням обсягів виробництва.

Адміністрацією установи не заохочувався. Порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу.

Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом не завжди.

Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.

Не приділяє увагу до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням.

До виконання законних вимог персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Не приймає участь у суспільно-корисній праці щодо поліпшення житлово- побутових умов проживання засуджених у відділенні відповідно до вимог ст. 118 КВК України, ініціативи не проявляє.

В судовому засіданні вину у скоєному злочині згідно вироку від 18.12.2013р. визнав повністю, а згідно вироку від 25.11.2014р. - не визнав. Згідно вироків судовий позов не числиться.

Соціально корисні зв`язки з рідними та близькими підтримує.

В судовому засіданні представник ЛВК № 30 ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 заперечили щодо задоволення клопотання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання.

Заслухавши пояснення засудженого, представника адміністрації виправної колонії, яка заперечила щодо задоволення даного клопотання, висновок прокурора, який у задоволенні клопотання просить відмовити, перевіривши надані матеріали, оглянувши матеріали особової справи, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.

ОСОБА_5 відбуває покарання за ст. 186 ч. 2, 71 КК України у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі та під час УДЗ неодноразово вчиняв умисні злочини.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення» - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

14.04.2016 року комісією установи відмовлено у застосування ст.ст. 100,101 КВК України як такому що не стає на шлях виправлення.

14.07.2016 року комісією установи відмовлено у застосуванні ст.82 КК України як такому що не став на шлях виправлення.

24.11.2016 року комісією установи відмовлено у застосуванні ст.81 КК України як такому що не довів своє виправлення.

На час розгляду клопотання засуджений не працевлаштований, доказів, що він звертався до адміністрації ЛВК № 30 щодо його працевлаштування не надано. Належне виконання засудженим законних вимог адміністрації ЛВК № 30 під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбуття покарання

Незважаючи на відбуття засудженим 2/3 строку покарання, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 не надав достатніх доказів для висновку про своє виправлення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у відповідності до ст. 81 КК України - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд міста Львова.

Суддя ОСОБА_1