Справа № 464/8357/17
пр.№ 1-кп/464/131/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17-18.04.2018 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003942 від 27.11.2017 року про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сокаль, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною вищою освітою, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 26.11.2017, близько 19:00 год., перебуваючи у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , під час побутового конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин між ним та його дружиною ОСОБА_5 , умисно, тримаючи у правій руці металеву трубу, наніс потерпілій ОСОБА_5 удар вказаною трубою по голові у ділянку потилиці. Після чого, коли потерпіла ОСОБА_5 обернулась обличчям до нього, ОСОБА_4 наніс удар вказаною металевою трубою по голові останньої, а саме у лобну ділянку, а також удар по лівій руці в результаті чого, спричинив потерпілій ОСОБА_5 садна на голові та синець на лівій руці, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. У вчиненому розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

В зв`язку з тим, що ніхто не оспорює фактичних обставин справи, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, яка перевірена судом, проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечують учасники судового провадження, дослідження доказів проводилося судом в порядку, передбаченому ч.3 ст349 КПК України.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України.

В судовому засідання допитаний обвинувачений, досліджені матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю, підтвердив, що 26.11.2017, близько 19:00 год., перебуваючи у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , під час побутового конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин між ним та його дружиною ОСОБА_5 , знаходячись в стані хвилювання, ударив дружину ОСОБА_5 металевою трубою по голові та по руці, спричинивши їй тілесні ушкодження. У скоєному щиросердо розкаявся. Просив його строго не карати.

Суд приходить до висновку, що обвинувачений вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення обвинуваченим злочину невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який є пенсіонером, вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується.

Суд враховує як обставини, що обтяжують покарання, так і обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, для підсудного ОСОБА_4 , суд визнає те, що він є пенсіонером, щиро покаявся.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до матеріалів досудової доповіді №8/2018 ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого на даний момент являється середнім. ОСОБА_4 не несе прямої загрози для суспільства, тому до нього може бути застосоване покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за скоєний злочин мінімальне покарання, передбачене ч.2 ст.125 КК України, у виді штрафу, а не інше покарання.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Витрат на залучення експертів немає.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження - на їх вимогу.

Суддя ОСОБА_1