Справа 688/3646/17
№ 1-кп/688/38/18
Вирок
Іменем України

03 березня 2018 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 , її законного представника та цивільного позивача

ОСОБА_5 ,

представника цивільного відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Подільський господар 2004» - ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка Хмельницької області кримінальне провадження №0001430 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, на утриманні малолітня дитина, працюючого інженером МТФ ТОВ «Подільський господар 2004», раніше не судимого, -

у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, суд,-

В С Т А Н О В И В :

18 жовтня 2017 року близько 19-ої години 20-ти хвилин, ОСОБА_8 , керуючи в силу трудових обов`язків належним на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «Подільський господар 2004» автомобілем ВАЗ-211540, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 54,4 км/год в м. Шепетівка по вул. Героїв Небесної Сотні в напрямку від вул. Островського до вул. Залізничної, в порушення п. 18. 1 Правил дорожнього руху України, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на перехресті вулиць Героїв Небесної Сотні Ярослава Кривогубця Першотравнева, по якому в цей час переходила вул. Героїв Небесної Сотні пішохід ОСОБА_4 , 2003 року народження, не зменшив швидкості керованого ним транспортного засобу та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходові, для якого виникла небезпека, в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу та допустив наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_4 , яка переходила вул. Героїв Небесної Сотні зліва направо відносно напрямку руху вищевказаного автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток склепіння черепа з ліва з переходом на основу черепа, забою речовини головного мозку, посттравматичного лівобічного отиту, розриву барабанної перетинки, переломовивиху куприкової кістки, перелому верхніх та нижніх гілок обох лобкових кісток, перелому сідничної кістки зліва, рани в ділянці правого коліна, множинних саден на обличчі, на правій нижній кінцівці, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості, як небезпечні для життя в момент спричинення і перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками скоєної ОСОБА_8 дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України.

По справі заявлено цивільні позови: прокурором в інтересах держави в особі Шепетівської районної державної адміністрації, фінансового управління Хмельницької міської ради про стягнення з ОСОБА_8 відповідно 470,56грн. та 11466,34грн. витрат на лікування потерпілої; законним представником потерпілої до страхової компанії «Брокбізнес» про стягнення 10193,22 грн. матеріальної та 189806грн. моральної шкоди, та до ТОВ «Подільський господар 2004» про стягнення 100000грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, позови прокурора повністю, щиро розкаявся, показав, що 18 жовтня 2017 року, близько 19-ої години 20 хвилин, керуючи службовим автомобілем, який закріплений за ним для виконання службових обов`язків інженера МТФ ТОВ «Подільський господар 2004», рухаючись з ввімкненим світлом фар зі швидкістю не більше 60 км/год, проїжджаючи перехрестя вулиць Героїв Небесної Сотні Терешкової (тепер Я.Кривогубця) Першотравневої, відчув удар в автомобіль, після чого почав різке гальмування та зупинився біля бордюра, вибіг з автомобіля, побачив, що лежить потерпіла і став викликати швидку допомогу. Потерпіла переходила дорогу зліва направо по відношенню руху керованого ним автомобіля. Не побачив коли потерпіла переходила дорогу можливо із-за того, що вона була одіта в темний одяг. Добре знає місце, де трапилась дорожньо-транспортна пригода, оскільки проживає неподалік від цього місця. На вказаному перехресті пішохідний перехід позначено дорожньою розміткою «зебра», безпосередньо біля якої на узбіччі встановлено дорожній знак «пішохідний перехід». Тілесні ушкодження у потерпілої виникли від скоєної ним дорожньо-транспортної пригоди. Потерпілій відшкодував 21 000 грн. шкоди. Обставин скоєння ДТП та доказів вини не заперечує, згоден з кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 286 КК України.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у скоєні злочину об`єктивно стверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

-показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка показала, що ввечері 18 жовтня 2017 року, перед тим як переходити вулицю Героїв Небесної Сотні, перебуваючи на тротуарі біля автобусної зупинки, де був знак пішохідний перехід та дорожня розмітка «зебра», подивилась направо, наліво, справа далеко їхав автомобіль, тому вона почала переходити по середині «зебри» дорогу. На вулиці була темна пора, на стовпах світились ліхтарі. Побачивши що автомобіль їде швидко, стала переходити дорогу швидше. Наїзд на неї здійснено на «зебрі» за 2-3 метри до бровки до закінчення пішохідного переходу, коли перейшла більшу половину дороги. Думала, що автомобіль зупиниться. Звуку гальм не чула. Наїзд скоєно на її праву частину тіла;

-показаннями свідка ОСОБА_9 , який показав, що 18 жовтня 2017 року після 19-ої години, перебуваючи за метрів 30 від місця дорожньо-транспортної пригоди, почув удар, писк гальм, із-за ларька побачив, як потерпіла відлетіла від автомобіля. Моменту самого удару не бачив. Бачив лише один, той, що збив потерпілу, автомобіль. Відразу підійшов до потерпілої, яка лежала за пішохідним переходом більше як 5 метрів, до якої також підбігла медпрацівник і не дозволила їй рухатися. Водій автомобіля був на місці і викликав поліцію та швидку допомогу. На місце пригоди прибула швидка допомога, яка не надаючи на місці допомогу, відразу забрала потерпілу. В автомобілі був пошкоджений капот з правої сторони;

-показаннями свідка ОСОБА_10 , яка показала, що разом з потерпілою ввечері 18 жовтня 2017 року йшли додому. Коли потерпіла пішла на пішохідний перехід «зебру» переходити вулицю і пройшла більше половини дороги, почула удар, і повернувшись побачила, як потерпіла летить від машини. Моменту наїзду не бачила. Відразу підбігла до потерпілої, водій автомобіля зупинився за декілька метрів і підійшов до потерпілої. Коли відбувся наїзд вона з потерпілою розмовляла по мобільному телефону:

-показаннями свідка ОСОБА_11 , яка показала, що коли гуляла з собакою по вулиці, на якій світились ліхтарі, бачила, як йшли дві дівчинки, одна з яких мала переходити дорогу і тримала в руці телефон. Далі потерпіла пішла переходити дорогу за три метри перед пішохідним переходом і автомобілем, який її «задів» і вона впала. Після цього обвинувачений став викликати поліцію та швидку допомогу. Швидкість автомобіля була приблизно 50 км/год;

-поясненнями цивільного позивача ОСОБА_5 , яка на підтвердження заявленого позову пояснила, що потерпіла є її дочкою, яка більше двох місяців із-за дорожньо-транспортної пригоди в своєму організмі мала інородне тіло апарат ОСОБА_12 , із-за чого весь цей період була нерухомою, мала підвищену температуру, не могла виконувати природні функції, доглядати за собою, пропустила навчання. Для здійснення догляду дочки змушена була перебувати у відпустці за власний рахунок. До цього часу не пройшли наслідки дорожньо-транспортної пригоди, дочка скаржиться на біль в голові, ногах, має погану пам`ять, стала нервовою, продовжує лікування. Для відновлення здоров`я дитини необхідне санаторне лікування. Обвинувачений на відшкодування шкоди сплатив їй 21тис. грн., страховою компанією виплачено їй 4515грн. 01 коп., з яких 215гр. моральна шкода, тому просить стягнути з страхової компанії решту із заявленої суми витрат на лікування та моральну шкоду в заявленому розмірі. З ТОВ «Подільський господар 2004» просить стягнути моральну шкоду у заявленому розмірі, оскільки обвинувачений скоїв пригоду як працівник на службовому автомобілі при виконанні своїх обов`язків. Просить не карати обвинуваченого так як він допомагає у лікуванні дочки;

-представник відповідача ТОВ «Подільський господар 2004» позов не визнав, пояснив, що шкоду потерпілій має відшкодувати страхова компанія, оскільки товариство застрахувало свою відповідальність, обвинувачений скоїв злочин за межами режиму робочого дня, цивільним позивачем не надано доказів, на підтвердження моральної шкоди;

-даними протоколу огляду місця події від 18.10.2017 року зі схемою та фото таблицями до нього, згідно якого місцем дорожньо-транспортної пригоди є проїзна частина на перехресті вулиць Героїв Небесної Сотні Терешкової Першотравневої, де на правій смузі руху в напрямку вул. Залізничної знаходиться автомобіль ВАЗ-211540, номерний знак НОМЕР_1 , відстань до краю проїзної частини дороги від правого переднього колеса якого становить 0,9 метрів, від заднього 0,8 метрів. Умовне місце наїзду на пішохода відбулося на пішохідному переході на відстані 1 м. від краю правої частини дороги. В напрямку руху автомобіля на відстані 10,5 м від закінчення пішохідного переходу виявлені сліди плям бурого кольору, схожі на кров, за якими на відстані 2,1 м виявлено праве дзеркало заднього виду автомобіля. Слід гальмування від автомобіля починається на відстані 13 м від закінчення пішохідного переходу. На місці ДТП наявне вуличне освітлення, видимість добра, без опадів, туману;

-даними протоколу речового доказу від 19.10.2017 року з фото таблицями до нього, згідно якого оглянуто автомобіль ВАЗ-211540, номерний знак НОМЕР_1 , на якому явно виражені механічні пошкодження в передній правій частині: розлом переднього бампера від номерного знака справа, розбита (відсутнє скло) права фара та правий поворот, неправильної форми вм`ятина на капоті справа;

-висновком експерта №534 від 21.11.2017 року, згідно якого у неповнолітньої ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження: закритий перелом кісток склепіння черепа зліва з переходом на основу черепа, забій речовини головного мозку, посттравматичний лівобічний отит, розрив барабанної перетинки, переломовивих куприкової кістки, перелом верхніх та нижніх гілок обох лобкових кісток, перелом сідничної кістки зліва, рана в ділянці правого коліна, множинні садна на обличчі, на правій нижній кінцівці, які виникли від травмуючої дії тупих твердих предметів і відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості, як небезпечні для життя в момент спричинення. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, потерпіла знаходилась до травмуючого предмета, автомобіля, своєю правою боковою поверхнею тіла, після первинного контакту її відкинуло на дорожнє покриття лівою боковою поверхнею тіла;

-висновком експерта №466А від 17.11.2017 року, згідно якого на момент огляду рульове керування та гальмова система автомобіля ВАЗ-211540 р.н. НОМЕР_1 перебували у працездатному стані та у повній мірі виконували функції, що передбачені конструкцією. Несправностей вказаних систем, які б мали місце до ДТП і впливали на керованість даного транспортного засобу не встановлено;

-висновком експерта №487А від 21.11.2017 року, згідно якого в умовах даної пригоди швидкість руху автомобіля ВАЗ-211540 р.н. НОМЕР_1 , яка відповідає залишеному на проїзній частині сліду гальмування довжиною 17,2 м, складає не менше 54,4-56,9 км/год. В заданій дорожній обстановці технічна можливість у водія вказаного автомобіля ОСОБА_8 уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 , яка рухалася по нерегульованому пішохідному переході, залежала від виконання ним вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, тобто виконуючи вимоги вказаного пункту Правил водій вищезазначеного автомобіля мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 , яка рухалася по нерегульованому пішохідному переході. З технічної точки зору до виникнення даної пригоди призвели дії водія ОСОБА_8 , які не відповідали вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, а саме ненадання переваги в русі пішоходу ОСОБА_4 , яка рухалася по нерегульованому пішохідному переході.

Виходячи з наведеного, суд знаходить доведеною вину ОСОБА_8 у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за встановлених судом обставин.

Суд виключає з обвинувачення порушення ОСОБА_8 вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України (в редакції, чинній на день скоєння злочину), яким визначено, що в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год, оскільки за обвинувальним актом він обвинувачується у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди під час керування автомобілем зі швидкістю 54,4 км/год, що не являється порушенням вимог зазначеного пункту Правил дорожнього руху України. Крім того, суд знаходить виключити порушення ОСОБА_8 вимог п. 12.2 Правил дорожнього руху України, згідно якого у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, оскільки з формулювання обвинувачення не слідує викладу обставин обвинувачення на порушення вимог вказаного пункту Правил дорожнього руху. За даними протоколу огляду місця події на місці ДТП наявне вуличне освітлення, видимість добра, без опадів, туману.

Призначаючи обвинуваченому вид та розмір покарання суд враховує, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, його позитивні характеристики, думку законного представника потерпілої, яка просить не карати обвинуваченого так як він допомагає у лікуванні дочки, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розслідуванню злочину, повне відшкодування витрат на лікування потерпілої та частково моральної шкоди.

ОСОБА_8 вчинив тяжкий необережний злочин, за наслідками якого потерпілій заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, вперше притягується до кримінальної відповідальності, молодий за віком, працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, є фактично одним працюючим членом сім`ї, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання.

Крім того, при визначенні міри покарання суд враховує дані досудової доповіді на обвинуваченого, згідно якої ризик вчинення ним повторних кримінальних правопорушень та небезпеки для суспільства низький, його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі.

Вирішуючи питання застосування додаткової міри покарання суд враховує роз`яснення, дані у п.п. 20. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

З огляду на вищезазначені обставини вчинення злочину обвинуваченим, мотиви допущених останнім порушень правил безпеки дорожнього руху, ставлення винного до своєї протиправної поведінки та її наслідків, суд не вбачає підстав для призначення додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Виходячи з наведеного, положень до ч. 2 ст. 50 КК України згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження нових злочинів, враховуючи думку потерпілої сторони, призначити ОСОБА_8 покарання в межах санкції інкримінованого злочину у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України без позбавленням права керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання цивільних позовів прокурора та потерпілої, суд виходить з наступного.
Позови прокурора про стягнення витрат, понесених медичними закладами на лікування потерпілої, підлягають до задоволення у заявлених розмірах, оскільки такі витрати підтверджені належними та допустимими доказами, а визнання позову обвинуваченим не суперечить закону, не порушує прав, обов`язків чи інтересів інших осіб.

В позові потерпілої до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» слід відмовити з наступних підстав. Позивач до вказаного відповідача заявила вимогу про стягнення витрат на лікування в сумі 10193грн. 22 коп. та 189806грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні цивільний позивач підтвердила отримання від страхової компанії витрат на лікування в розмірі 4300грн. 01коп. та 215грн. моральної шкоди. Моральна шкода страховою компанією нарахована потерпілій у визначеному законодавством розмірі 5% від розміру нарахованої майнової шкоди. Вказані обставини підтверджені Страховим Актом №63468/1, затвердженим 15.02.2018 року та розрахунком страхового відшкодування до вказаного акта.

Відповідно до наявних у матеріалах кримінального провадження письмових доказів (заяви ОСОБА_8 від 24.11.2017 року, розписки Білоус від 24.10.2017 року, платіжних документів ПриватБанку) обвинувачений сплатив потерпілій 18000грн. на лікування та реабілітацію ОСОБА_4 . Крім того, позивач в судовому засіданні ствердила, що під час розгляду справи в суді обвинувачений ще сплатив на відшкодування шкоди 3000грн.

Виходячи з заявленого позивачем розміру витрат на лікування 10193,22грн., враховуючи, що страховою компанією за лікування відшкодовано 4300,01грн., суд знаходить в рахунок повного відшкодування витрат на лікування зарахувати зі сплачених обвинуваченим коштів 5893,21грн., а решту сплачених останнім коштів зарахувати в часткове відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль ВАЗ-211540, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на праві власності належить СТОВ «Подільський господар - 2004». ОСОБА_8 , як інженер по МТФ інженерного відділу, закріплений за вказаним автомобілем наказом генерального директора зазначеного товариства №84а-вк від 03 квітня 2017 року і використовував вказаний автомобіль в силу своїх трудових обов`язків.

Відповідно до роз`яснень п. 6. постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).

Таким чином відповідальним за заподіяння шкоди потерпілій в даному випадку є роботодавець обвинуваченого ТОВ «Подільський господар 2004», в зв`язку з чим суд відхиляє доводи представника вказаного відповідача на заперечення позову потерплої.

Враховуючи тяжкість тілесних ушкоджень, наслідки дорожньо-транспортної пригоди, що настали для потерпілої, характер страждань, тривалість її лікування, в тому числі і стаціонарного, суд знаходить справедливим і достатнім сатисфакції її моральної шкоди розмір у 100000грн.

Зважаючи, що на відшкодування моральної шкоди позивачем отримано від страхової компанії 215грн., обвинуваченим виплачено 15106,79грн. (21000грн. - 5893,21грн), до стягнення з відповідача ТОВ «Подільський господар 2004» на її відшкодування підлягає 84678,21грн. (100000 215 15106,79).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а судових витрат відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Крім того, в зв`язку з вирішенням по суті справи, суд знаходить зняти арешт з автомобіля ВАЗ-211540, номерний знак НОМЕР_1 .

Враховуючи, що обвинувачений звільняється від відбування покарання з випробовуванням, суд знаходить не застосовувати до нього запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позови прокурора задовольнити: стягнути ОСОБА_8 на користь:

Шепетівської районної державної адміністрації для перерахування комунальному закладу Шепетівської районної ради «Шепетівська центральна районна лікарня», код 02004812, МФО 815013, р/р 7812 470 (чотириста сімдесят)грн. 56 коп. за лікування потерпілої ОСОБА_4 ;

Фінансового управління Хмельницької міської ради для перерахування комунальному закладу Хмельницької міської ради «Хмельницька міська дитяча лікарня», код 02004674, МФО 815013, р/р 3301 11466 (одинадцять тисяч чотириста шістдесят шість)грн. 34коп. за лікування потерпілої ОСОБА_4 .

Позов законного представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальність «Подільський господар - 2004», , на користь ОСОБА_5 84678 (вісімдесят чотири тисячі шістсот сімдесят вісім)грн. 21коп. на відшкодування моральної шкоди.

В позові законного представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 2571 (дві тисячі п`ятсот сімдесят одну) грн. 52 коп. судових витрат за проведення експертиз Хмельницьким НДЕКЦ МВС України.

Речовий доказ: автомобіль ВАЗ-211540, номерний знак НОМЕР_1 - повернути ТОВ «Подільський господар - 2004».

Скасувати повністю арешт автомобіля ВАЗ-211540, номерний знак НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 19 жовтня 2017 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через суд, що ухвалив вирок, протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1