1Справа № 335/258/18 1-кс/335/400/2018
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2018 року м. Запоріжжя
10.01.2018 року Командитне товариство «Кастор 17», в особі представника ОСОБА_5 , звернулось до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, з тих підстав, що арешт на майно було накладено необґрунтовано. Даних про те, що цілісний майновий комплекс підприємства є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які підлягають встановленню під час кримінального провадження, у тому числі предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій та набутий кримінально протиправним шляхом, з боку органу досудового розслідування надано не було. При цьому, накладення арешту на майно вкрай негативно впливає на підприємницьку діяльність юридичної особи, дане підприємство зараз знаходиться у надважкому стані та всіляким чином намагається вийти із створеної фінансової проблеми, однак дії пов`язані із накладенням арешту на майно підприємства не сприяють цьому та достеменно призводять до трагічних наслідків.
У судовому засіданні представник заявника підтримав клопотання та просив його задовольнити у повному обсязі з підстав, які викладені в ньому.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували з тих підстав, що арешт на майно слідчим суддею було накладено обґрунтовано, майно Командитного товариства «Кастор 17» є об`єктом кримінально-протиправних дій, внаслідок чого було визнано речовим доказом, як доказом факту розкрадання коштів товариства. Такожнадали суду витяг з ЄРДР та інші матеріали на підтвердження обґрунтованості накладення арешту.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, якими учасники процесу обґрунтовують свої доводи, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Однак, клопотання заявника про скасування арешту майна не є належним чином обґрунтованим, заявником у клопотанні та в судовому засіданні не доведено належними доказами, що в подальшому у застосуванні арешту майна відпала потреба та не доведено, що арешт майна накладено необґрунтовано.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Слідчий суддя зазначає, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
При вирішенні клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує підстави для арешту майна, зокрема, що арешт майна застосовується з метою забезпечення збереження речових доказів, тощо.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За вимогами статті 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження, повинен якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження,якій він наданий.
Відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердженнясвоєї позиції та захисту своїх інтересів.
Поряд із цим, представником заявника з урахуванням припису змагальності клопотання не надано слідчому судді доказів, які б спростовували обставини, що стали підставою для накладення арешту. На переконання слідчого судді, скасування арешту майна може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Таким чином, оскільки представник власника майна не довів суду, що арешт накладено необґрунтовано, а стороною органу досудового розслідування доведено, що у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні не відпала потреба, і прокурор в судовому засіданні навів сукупність підстав чи розумних підозр вважати що майно, на яке накладено арешт, є об`єктом кримінально протиправних дій, слідчий суддя вважає клопотання Командитного товариства «Кастор 17» є передчасним, тому у його задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170, 172-174, 309 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25 січня 2018 року

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 30 січня 2018 року о 13:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1