Справа №522/117/18
Провадження №1-кп/522/10/18
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.01.2018 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003896 від 05.12.2017 року, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця за національністю, не одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст.289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

суд, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 05.12.2017 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, маючи на меті єдиний умисел спрямований на заволодіння транспортним засобом, реалізуючи свій злочинний умисел,

ОСОБА_3 , того ж дня приблизно о 19:30 спільно з невстановленою слідством особою прибули на паркувальний майданчик магазину «Сільпо», який розташований на Французькому бульварі, 16, у

м. Одесі. Знаходячись на паркувальному майданчику, ОСОБА_3 разом невстановленою слідством особою вибрали предметом свого злочинного посягання автомобіль марки «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 27.03.2007 належить ОСОБА_6 , та який перебуває у фактичному користуванні та володінні у ОСОБА_7 , залишкова вартість якого складає 189 000 гривень, на якому приїхав потерпілий ОСОБА_7 та зайшов до магазину «Сільпо».

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 разом невстановленою слідством особою, розподіливши між собою ролі, а саме невстановлена слідством особа шляхом сканування сигналізації відімкнула автомобіль марки «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_1 , а ОСОБА_3 в свою чергу підійшовши до вказаного автомобіля та проник до салону, в цей час невстановлена слідством особа почала спостерігати за місцем перебування потерпілого ОСОБА_7 , який перебував в магазині «Сільпо», про що повідомляла ОСОБА_3 у телефонному режимі.

Продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, керуючись розробленим планом спрямованим на незаконне збагачення шляхом заволодіння транспортним засобом ОСОБА_3 , знаходячись в салоні автомобіля за допомогою металічного пристрою «T» подібної форми для замку запалювання автомобіля, які він приготував заздалегідь, як знаряддя злочину для замку запалювання автомобіля, після чого ОСОБА_3 запустив двигун автомобіля тим самим встановивши контроль над ним і намагався рушити з місця вчинення кримінального правопорушення однак свій злочинний задум довести до кінця не зміг по незалежних від нього обставинам оскільки був затриманий співробітниками поліції.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, за кваліфікуючими ознаками замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинено за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, 05.12.2017 приблизно о 19:30, ОСОБА_3 , перебуваючи в салоні автомобіля марки «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_1 розташованого на вул. Французький бульвар, 16, у Приморскому районі м. Одеси, керуючись раптово виниклим злочинним умислом направленим на заволодіння чужим майном, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний задум, з бардачку вказаного автомобіля таємно викрав зарядний пристрій марки «MI» об`ємом 16000 mah, вартістю 560 гривень та поклав до карману своєї куртки, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на вищевказану суму.

Після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та 26.12.2017 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
27 грудня 2017 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання: за ст. 185 ч.1 у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України - у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

Відповідно до вимог ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити ОСОБА_3 у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 , від відбуття покарання з випробувальним строком на 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обовязкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що під час укладання данної угоди дотримані вимоги КПК України та КК України, просив їх затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 і його захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості, дали згоду на застосування узгодженого обвинуваченим виду покарання, заявивши, що спроможний реально виконати взяті на себе обов`язки відповідно до угоди, яку з ним укладено.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд підготовчого судового засідання та судового розгляду справи без його участі.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст.289 КК України, є тяжким злочином за згодою потерпілого, тобто відповідає критеріям, визначеним ч. 4 ст. 469 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені п.п. 1,4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, - визнання своєї провини та щире каяття, відсутність претензій з боку потерпілого та позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставин, які обтяжували б покарання ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України

Керуючись ст. ст.118,122, 314,369-371,373, 374, 469, 474, 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 27 грудня 2017 року про визнання винуватості між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 185 ч.1 у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України - у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

Відповідно до вимог ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити ОСОБА_3 у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 , від відбуття покарання з випробувальним строком на 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 08.12.2017 року по 19.12.2017 року.

Речові докази - зарядний пристрій «MI» об`ємом 16000 mah повернути потерпілому ОСОБА_7 , маток прозорої липкої стрічки (скоч), дві металеві пристрої Т подібної форми знищити, мобільний телефон марки «Nokia N8» з сім картою «МТС», мобільний телефон марки «Nokia» з сім картою «МТС» - повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .
Міру запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_3 після вступу вироку в законну силу - скасувати.

Заставу внесену за ОСОБА_3 на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2017 року справа № 522/22999/17, у розмірі 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень, яка не була звернена в дохід держави, повернути за належністю заставодавцю, яким є ОСОБА_8 , паспорт серія НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Роз`яснити, що відповідно до ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя: