Справа № 635/7153/16- к
Провадження № 1-кп/635/331/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0003338 від 17 серпня 2016 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
УСТАНОВИВ:

в судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_7 від 19 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, строк якого продовжувався ухвалами Харківського районного суду Харківської області, останній спливає 17 грудня 2017 року.

В судовому засіданні прокурор вважав необхідним продовжити строк тримання під вартою, обвинувачений та захисник просили суд змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, потерпіла підтримала клопотання прокурора.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд виходить з наступного.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Вирішуючи питання про доцільність продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі, що обвинувачений в разі зміни запобіжного заходу може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілу, оскільки розгляд судового провадження не завершений, судове слідство проводиться спочатку. Таким чином, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки події злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відбувались після засудження обвинуваченого Московським районним судом м. Харкова за аналогічний злочин, що свідчить про можливість обвинуваченим вчинити новий злочин, і запобігання такому ризику застосуванням іншого більш якого запобіжного заходу неможливо, тому суд встановив, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу лишились в повному обсязі та не зменшились незважаючи на перебіг судового слідства, а тому суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів і відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м?який. Слід при цьому роз?яснити про можливість внесення суми застави, що визначена ухвалою слідчого судді від 19 серпня 2016 року в сумі 36250 гривень до спливу строку дії запобіжного заходу.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 08 лютого 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1