У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні 0002722, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером :72:536:0105 та цегляну споруду на ній за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі на будівлі, підсобні, підвальні і складські приміщення, виробничі і промислові приміщення, які використовуються для процесу будівництва та/або знаходяться на вказаній земельній ділянці із забороною розпоряджатися та використовувати майно до постановлення у кримінальному провадженні №0002722 від 13.03.2017 кінцевого рішення.

Слідчий посилається на те, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0002722 від 13.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Солом`янського УП надійшло повідомлення першого заступника голови Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_5 , щодо самовільного, всупереч вимог ст. 96 ЗКУ, використання земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_1 та АДРЕСА_11 .

Так, відповідно до рішення №922/922 від 18.12.2008 року, ОСОБА_6 у приватну власність для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель передано земельну ділянку по АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :72:536:0105).

06.03.2017 року Солом`янською районною в м. Києві державною адміністрацією на ім`я власника даної земельної ділянки видано припис про порушення вимог п.п.317 пп. 7.3.1 пп. 3.2.1 Правил благоустрою м. Києва та ст.152 КупАП.

Відповідно до відповіді Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва №073-8376 від 12.09.2017 року Департаментом зареєстровано подані замовником будівництва фізичною особою декларації: про початок виконання будівельних робіт Будівництво індивідуального житлового будинку; АДРЕСА_1 від 24.05.2017 року №КВ 81 та про готовність об`єкта до експлуатації Будівництво індивідуального житлового будинку; АДРЕСА_1 від 09.06.2017 року №КВ 70.

Поряд з цим, згідно листа №055-14872 від 19.09.2017 року у Департаменті містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), за наявним інформаційним забезпеченням містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 не надавались.

Відповідно до акта обстеження земельної ділянки №17-1405-09 від 11.09.2017 року, земельна ділянка по АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :72:536:0105) перебуває у власності ОСОБА_7 , її цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та на ній ведеться будівництво цегляної споруди не встановленого призначення.

Так, проведеним 06.09.2017 оглядом земельної ділянки встановлено, що вона частково огороджена парканом та на їх території здійснюється будівництво цегляної споруди із наскрізними проходами. Під час огляду на об`єкті розміщено будівельні матеріали, будівельне обладнання, тимчасову споруду для господарчих потреб, а також працюють люди. Паспорт будівництва відсутній.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :72:536:0105) на праві приватної власності належить громадянину ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_1 .

Крім того, у довідці зазначено, що на дану земельну ділянку, ухвалою суду серія та номер 63819932 вид. 13.12.2016 року Солом`янським районним судом м. Києва, накладено обтяження, серед яких заборона будь-яким особам вчиняти забудову на ній.

В ході досудового розслідування, для забезпечення належного кримінального провадження, земельну ділянку за кадастровим номером :72:536:0105 та зведену на ній споруду за адресою: АДРЕСА_1 - визнано речовими доказами в кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002722 від 13.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Разом з тим, другий абзац зазначеної норми передбачає можливість накладення арешту у вигляді заборони для іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0002722 від 13.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Згідно витягу з кримінального провадження, внесеного 13.03.2017 р. до ЄРДР за №0002722 вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що до СВ Солом`янського УП надійшло повідомлення першого заступника голови Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_5 , щодо самовільного, всупереч вимог ст. 96 ЗКУ, використання земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_1 та АДРЕСА_11 .

Постановою слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 від 11.09.2017 р. земельну ділянку, кадастровий номер: :72:536:0105 та будівлю на ній визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002722.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Прокурором доведено наявість підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме, що вищезазначене майно є речовим доказом у даному кримінальному проваджденні, та можуть бути використані, як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи те, що слідчим доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, то його слід задовольнити, оскільки настання інших наслідків може перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі вищевикладеного, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :72:536:0105 та цегляну споруду на ній за адресою: м. Київ, пр. Повітрофлотський, 118, в тому числі на будівлі, підсобні, підвальні і складські приміщення, виробничі і промислові приміщення, які використовуються для процесу будівництва та/або знаходяться на вказаній земельній ділянці.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1