Справа № 297/1253/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 29.09.2016 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:
В провадженні Берегівського районного суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні 21 грудня 2017 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про повернення законному володільцю ОСОБА_4 вилученого рухомого майна, а саме автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Клопотання мотивовано тим, що вказаний транспортний засіб було вилучено разом з належними обвинуваченому ОСОБА_4 документами під час огляду 29 вересня 2016 року в рамках даного кримінального провадження. Оскільки після вилучення автомобіля слідчий та прокурор не звертались до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, захисник вважає, що автомобіль в силу вимог ч. 5 ст. 171 КПК України підлягає негайному поверненню.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення даного клопотання, оскільки відповідно до ст. 100 КПК України, майно повертається власнику, однак ні захисником, ні обвинуваченим не було надано доказів того, що ОСОБА_8 є власником автомобіля.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечила проти задоволення даного клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду справи з приводу заявленого клопотання, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з копії протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.09.2016 року, по закінченню огляду транспортний засіб ВАЗ 21099, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , направлено на майданчик тимчасово утримання (а. с. 49-64).

Вказаний автомобіль постановою ст. слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 від 18.05.2017 року було визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000159 від 29.09.2016 року, автомобіль постановлено зберігати на майданчику утримання транспортних засобів Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області до завершення розслідування (а. с. 133-134).

Згідно з вимогами ст. 283 КПК України, досудове розслідування закінчується, зокрема, у зв`язку зі зверненням прокурора до суду з обвинувальним актом.
Так, прокурор звернулася до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 06 червня 2017 року (а. с. 10).

Однак, вищевказаний транспортний засіб ОСОБА_4 повернуто не було, а як вбачається з повідомлення ст. слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , для вирішення питання про повернення вилученого рухомого майна ОСОБА_4 та його захиснику необхідно звернутися до Берегівського районного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
При цьому, зреєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до вилученого автомобіля сторона обвинувачення не зверталася,на вилучений транспортний засіб також не було накладено арешт. Однак автомобіль не було повернуто особі, у якої його вилучено. У зв`язку з наведеним, суд вважає утримання вказаного транспортного засобу без належних для того підстав на майданчику утримання транспортних засобів Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області, протиправним та таким, що порушує права законного володільця на його володіння та користування.

Разом з тим, посилання прокурора ОСОБА_3 на те, що автомобіль не підлягає поверненню ОСОБА_4 , так як докази того, що останній є його власником, відсутні, суд до уваги не приймає, у зв`язку з наступним.

Як встановлено в судовому засіданні, власником транспортного засобу є ОСОБА_10 , що вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а. с. 64). Останній уповноважив ОСОБА_11 користуватися та розпоряджатися автомобілем ВАЗ 21099, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (а. с. 66), який, в свою чергу, видав довіреність ОСОБА_4 на право користування та розпоряджання автомобілем (а. с. 65). Тобто суд дійшов до висновку, що ОСОБА_4 є законним володільцем та користувачем автомобіля.

Однак, вищенаведене твердження прокурора суд вважає хибним, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 100, 372, 392 КПК України, суд

ухвалив:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про повернення вилученого рухомого майна задоволити.

Негайно повернути ОСОБА_4 транспортний засіб ВАЗ 21099, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що зберігається на майданчику утримання транспортних засобів Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області, як законному володільцю.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.
Суддя ОСОБА_1