Номер провадження: 11-сс/785/1905/17
Номер справи місцевого суду: 509/4527/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного: - ОСОБА_7

адвоката: - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляції прокурора та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.11.2017 року, якою залишено без задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22.00 до 05.00 год. відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, українця, громадянина України, з вищою освітою, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні неповнолітнього сина, неофіційно працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з матеріалів справи, рганами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України, за наступних обставин.

16.11.2017 у зв`язку з виконанням службових обов`язків, інспектор сектору реагування патрульної поліції №2 Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 перебував спільно із поліцейським Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції ОСОБА_10 на чергуванні на території Овідіопольського району Одеської області, де приблизно о 15:30 годині, патрулюючи на службовому автомобілі «Toyota Prius» реєстраційний номер НОМЕР_1 , місцевість в смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, проїзжаючи по вулиці К. Маркса та виїхавши на вулицю Ольгієвську, попереду свого авто побачили, що рухається автомобіль марки «Jaguar XF» р/н НОМЕР_2 , білого кольору.
Водій даного авто, побачивши, поліцейську машину, проїхав автобусну зупинку та приблизно через 5 метрів, різко зупинився на узбіччі дороги.
Зупинившись за даним автомобілем на службовому авто, поліцейські вийшли з машини. Після чого, ОСОБА_9 направився до зупиненого автомобіля, а ОСОБА_10 , залишився біля службового автомобіля. Підійшовши ближче до зупиненого автомобіля марки «Jaguar XF» р/н НОМЕР_2 , білого кольору, ОСОБА_9 побачив, що за кермом сидить раніше невідомий йому чоловік. Представившись поліцейським, ОСОБА_9 попросив у невідомого чоловіка, пред`явити посвідчення водія та документи на вищевказаний автомобіль. Водій, через відкрите бокове скло, не випускаючи з рук, показав посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та технічний паспорт на авто в якому пересувався. Далі, в ході розмови, яка виникла з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 помітив, що від водія йде різкий запах алкоголю. На прохання ОСОБА_9 , ОСОБА_7 вийшов з авто, після чого, йому було запропоновано на підставі п.2.5 Правил дорожнього руху, пройти медичне обстеження на вміст алкоголю в крові, на що останній відмовився. Далі ОСОБА_7 почав провокувати на конфлікт поліцейського
В свою чергу, ОСОБА_7 намагався знімати на камеру свого мобільного телефону поліцейського в результаті чого, його телефон впав на землю. В момент, коли ОСОБА_7 піднімав свій телефон, він, несподівано наніс один удар, кулаком правої руки в область голови працівника правоохоронного органу ОСОБА_9 .
Після цього, працівник правоохоронного органу ОСОБА_9 застосував до ОСОБА_7 прийом рукопашного бою та заломив руки. В цей момент, підбіг інший працівник правоохоронного органу ОСОБА_10 , який разом зі своїм колегою ОСОБА_9 , повалили ОСОБА_7 на землю, наділи на нього кайданки для заспокоєння, після чого ОСОБА_7 доставили до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області.
Відомості за даними фактами внесені до ЄРДР.
16.11.2017 року ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 2908 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.
17.11.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.
Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просять суд його задовольнити, мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний вчинив злочин середньої тяжкості, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначеного покарання, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечують, просять обрати більш м`який запобіжний захід.
Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.11.2017 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього наступних обов`язків:

-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-докласти зусиль до пошуку роботи або навчання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

На вказану ухвалу подана апеляція прокурором, в якій він просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Судом не враховано, що підозрюваний вчинив злочин середньої тяжкості, санкція якої передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на той самий строк у разі визнання його винуватим, вчинив злочин в стані алкогольного спяніння, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 16.11.2017 року, відмовився давати пояснення з приводу вчинених ним дій, офіційно не працює. Перебуваючи під домашнім арештом ОСОБА_7 може впливати на свідків, потерпілого з метою зменшити або уникнути взагалі кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а застосований судом запобіжний захід у виді домашнього арешту не може запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України та не забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, та обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з відповідними обов`язками, що передбачені ст. 194 КПК України. Слідчим не доведено жодного ризику передбаченого ст. 177 КПК України, усі доводи слідчого нічим не підтверджені та не обґрунтовані. Усі свідки обвинувачення є діючі працівники поліції, а це означає, що вони зацікавлені особи. Він має на утриманні дитину, батьків, які є особами похилого віку, цивільну дружину, є єдиним годувальником в родині, батьки часто хворіють. Також він знаходиться на випробувальному строку при прийомі на роботу до будівельної компанії. В його обов`язки входить спостереження за будівництвом на будівельному майданчику, яке ведеться цілодобово. Присутність його на майданчику для виконання своїх обов`язків необхідна як в день та і в нічний час. Вказана робота є єдиним джерелом доходу його родини та у разі її втрати, його родина залишиться без засобів для існування. Посилання слідчого на те, що він керував автомобілем, який зареєстрований в м. Києві, а тому він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином також є припущенням та нічим не підтверджується. Вказаний автомобіль належить ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» та є предметом лізингу. Він не є лізингоодержувачем або власником вказаного автомобіля. Відсутні буд-які дані, на підтвердження наявності в його діях ознак кримінального правопорушення. Залишається незрозумілим ступінь тяжкості нанесених тілесних ушкоджень, хто є потерпілим про вказаному провадженню. В протоколі огляду зазначено, що на автомобілі та на ділянцях місцевості де перебуває автомобіль не виявлено слідів боротьби та інших біологічних слідів.

Заслухавши апеляцію, доводи прокурора, який просив про задоволення своєї апеляції, а апеляційну скаргу підозрюваного залишити без задоволення, адвоката та підозрюваного Нетребського, яки просили про задоволення апеляції, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляції частково обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Як зазначено у ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як передбачається з ухвали суду, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частиною 2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Як зазначено у ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Колегія суддів дослідивши доводи апеляцій, ретельно перевіривши обґрунтованість пред`явленої підозри, ризики і характеризуючи дані на підозрюваного, прийшла до висновку, що доводи прокурора про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою не знайшли свого підтвердження.

Так Нетребському вручена підозра в скоєні правопорушення передбаченого ст. 345 ч.2 КК України. В обґрунтуванні даної підозри надано лише пояснення інспектора ОСОБА_9 і інспектора ОСОБА_10 достовірність яких викликає великій сумнів. Порушень правил дорожнього руху які б дали підставу для його затримання з даних пояснень не вбачається і свідчить про перевищення працівниками поліції службових повноважень. Дані про нанесення будь яких побоїв ОСОБА_11 відсутні. Із протоколу медичного огляду про встановлення стану алкогольного сп`яніння №13 чи 130, так як є дописка, від 17.11.17р (а.с.38) не вбачається, що ОСОБА_12 був в стані алкогольного сп`яніння, а вбачається, що в нього є тілесні ушкодження.

Вислухав пояснення підозрюваного, які повністю не співпадають с поясненнями робітників поліції і спростовують їх пояснення, колегія суддів приходить до висновку про відсутність на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу обґрунтованої підозри і дані обставини свідчать про наявність в діях працівників поліції кримінального правопорушення

Колегія суддів ретельно перевірила обґрунтованість затримання ОСОБА_7 і прийшла до висновку, що підстав для зупинення і перевірки документів у представників поліції не було. Він не порушував ПДР, зупинився в місці, яке не було заборонено.

В той же час його дії, пов`язані з фіксуванням подій на мобільний телефон викликаних поведінкою інспектора ОСОБА_9 і який він вибив з руки підозрюваного і намагався розламати його ногою, а в подальшому застосуванні физизної сили, кидання на землю підозрюваного, нанесення тілесних ушкоджень і застосування кайданів, свідчить про перевищення інспекторами своїх службових повноважень. Більш того, в матеріалах справи відсутній і протокол затримання, що свідчить і про суттєві порушення його права на захист.

Хоча ОСОБА_7 і підозрюється у скоєнні злочину середньої тяжкості, але раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні неповнолітню дитину, неофіційно працює, має постійне місце мешкання, в в`язку з чим можна зробити висновок і про відсутність ризиків, а ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України щодо можливості з боку підозрюваного незаконно впливати на потерпілого та свідків є надуманим, так як потерпілий і свідок самі застосовували силу і погрожували підозрюваному.

З урахуванням викладеного, вважаю, що слідчим та прокурором жодним чином не доведена не тільки недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаному ризику, а й не доведена підозра і ризики, в зв`язку з чим, підстав для застосування запобіжного заходу не вбачається.

Оцінюючи доводи, які є в ухвалі, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції при розгляді питання про відмову в обранні підозрюваному ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовано відмовив в санкції на арешт.

Приведені вище підстави дають колегії суддів право зробити висновок, про необхідність скасування прийнятого рішення слідчим суддею і винесення нової ухвали в якій відмовити слідчому в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою і в обранні будь якого запобіжного заходу.

З урахування даних обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що суд районний суд при винесені своєї ухвали вивчив не всі обставини по справі, до розгляду справи віднісся поверхово та прийняв рішення яке не відповідає вимогам діючого законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178,183, 194, п. 2 ч. 3 ст. 407, ст. 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора та підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.11.2017 року, якою залишено без задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22.00 до 05.00 год скасувати.

Винести нову ухвалу якою в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 і обранні інших запобіжних заходів відмовити.

Рішення є кінцевим і подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
Одеської області: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2