Справа № 442/5300/17
Провадження № 1-кп/442/337/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
з участю обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження № 0001143 від 21.06.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. В. Ходаків, Козівського району, Тернопільської області, пенсіонерна, одруженого, з середньою освітою, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 20.06.2017 року близько 20.00 год., перебуваючи у с. Літиня під час словесного конфлікту, який виник на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_5 , наніс останній декілька ударів дерев`яною палицею в область лівого передпліччя та лівого стегна, таким чином заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому передпліччі та лівому стегні, садна на лівому передпліччі , які були спричинені дією твердого тупого предмета, які згідно висновку судово медичного експерта № 289 від 21.06.2017 року відносяться до легкого ступеня тяжкості.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які вони пред`явлені в обвинувальному акті, та дав показання, що дійсно 20.06.2017 року близько 20 .00 год., перебуваючи у с. Літиня під час словесного конфлікту, який виник на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_5 , наніс останній декілька ударів дерев`яною палицею в область лівого передпліччя та лівого стегна. Конфлікт розпочався тому, що потерпіла обзивала його дочку. В даний час щиро кається у вчиненні кримінального правопорушення та просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні дала покази, які відповідають фабулі обвинувачення. Щодо міри покарання обвинуваченого поклалась на думку суду.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінивши у сукупності надані по кримінальному провадженні докази, досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено в повному обсязі.
Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, який умисно заподіяв потерпілій легкі тілесні ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засуджених є їх виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворішим покарань, тому таке покарання слід призначити до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого , не сприятиме виправленню засудженого. Крім того покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо суворості покарання та правом підсудного на справедливе покарання.
Визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд, в якості обставин, які пом"якшують покарання враховує його визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, позитивно характеризується за місцем свого проживання, його пенсійний вік, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.1 ст. 125 КК України, що вище вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії невеликої тяжкості злочинів, особу винного, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та призначення йому покарання в межах санкції обвинувачення.
Цивільний позов не заявлено, судових витрат по справі не має.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 ( п`ятсот десять ) гривень.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.
Суддя ОСОБА_1