Провадження № 1-кп/537/321/2017
Справа № 537/5085/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2017 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження №0001876 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Сергіївка Новотроїцького району Херсонської області, українець, громадянин України, освіта середньо - спеціальна, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив злочини проти власності за наступних обставин.

27 жовтня 2017 року близько 20 години 10 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , наніс один удар правою рукою в область обличчя потерпілій ОСОБА_4 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді садна на обличчі, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, після чого вихопив із рук потерпілої ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Samsung G 5» вартістю 2 940 грн., тобто відкрито, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, викрав чуже майно, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця вчинення злочину зник.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не оспорюючи фактичних обставин та зібраних доказів, свою вину по пред`явленому обвинуваченню за ст.186 ч.2 КК України визнав повністю та від давання показань відмовився.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочину підтверджується також показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка суду пояснила, що 27.10.2017 року вона вийшла із під`їзду будинку, в якому проживає та побачила, що між двома дівчатами, поряд з якими була маленька дитина та обвинувачений, відбувається сварка та одна дівчина висловлювала намір викликати працівників поліції. Оскільки вона є працівником поліції, то підійшла до них і запитала, чи необхідна допомога. В цей час обвинувачений наніс їй рукою один удар в обличчя, після чого забрав у неї телефон, який вона тримала у руці. Вона декілька разів просила його повернути телефон, однак він на це ніяким чином не реагував та пішов. Вона сказала дівчатам, щоб ті викликали працівників поліції, а саме пішла за обвинуваченим, однак згодом той зник з поля її зору.

Учасники судового провадження не оспорювали інші докази щодо обставин вчинення обвинуваченим встановленого судом злочину та не заперечували визнати недоцільним дослідження цих доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і їх позиція є добровільною, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_5 відкрито, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, викрав чуже майно майно потерпілої ОСОБА_4 , а тому суд його дії кваліфікує за ст..186 ч.2 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд в повній мірі враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що останній вчинив тяжкий злочин, всі конкретні обставини по справі, дані про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягається вперше, має на утриманні малолітню дитину, по місцю проживання характеризується посередньо, примусового лікування від алкоголізму та наркоманії не потребує, його вік та стан здоров`я.

Допитана в судовому засіданні в якості ОСОБА_7 суду пояснила, що обвинувачений її син. Син добрий, завжди їй допомагає та до затримання працював, однак неофіційно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вище викладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 потрібно призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі, яке є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості вчиненого останнім злочину, суд підстав для застосування ст.69 КК України не вбачає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягується вперше, має на утриманні малолітню дитину, по місцю проживання характеризується посередньо, примусового лікування від алкоголізму та наркоманії не потребує, викрадене у потерпілої майно їй повернуто, то суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, в порядку передбаченому ст..ст.75,76 КК України.

Питання щодо подальшої долі речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст..100 КПК України.

Оскільки суд прийшов до переконання про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням, то до набрання вироком законної сили обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно змінити на особисте зобов`язання.

Керуючись ст..ст.373 375 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст..ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки, поклавши на нього під час іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання та обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити з під варти негайно в залі судового засідання.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Samsung G 5» - залишити у володінні та користуванні власника ОСОБА_4 ; дорожню спортивну сумку, одяг, ноутбук «Асеr», кухонний ніж повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, яка подається через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Обвинуваченому, його захиснику та потерпілій роз`яснити їх право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1