27 лютого 2018 р. Справа № 632/227/18 провадження № 1-в/632/66/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , представника Державної установи «Первомайська ВК (№117)» ОСОБА_7 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 23 жовтня 2017 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 70 КК України до шести років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році», -

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2018 року від засудженого ОСОБА_6 , який відбуває покарання у ДУ «Первомайська ВК (№117)», надійшло клопотання про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році» і звільнення від подальшого відбування покарання. В обґрунтування клопотання засуджений зазначив, що він вчинив тяжкий злочин, однак має неповнолітніх дітей, щодо яких не позбавлений батьківських прав, а також хвору матір, у зв`язку з чим підлягає звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі.

У судовому засіданні засуджений заявлене клопотання підтримав і просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Прокурор та представник адміністрації проти задоволення клопотання заперечували, пославшись на обмеження у застосуванні амністії, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши особову справу засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, окрім іншого, має право вирішувати питання про звільнення від покарання на підставі Закону України про амністію.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».
Статтею 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, зазначені у ст. 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Відповідно до пункту «в» ст. 1 наведеного Закону, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають, окрім інших, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Згідно з вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2017 року ОСОБА_6 , який має на утриманні одну малолітню дитину, засуджено за ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 70 КК України до шести років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Злочини вчинено 24 березня 2017 року.
Початок строку відбування покарання 04 грудня 2017 року, кінець строку 04 грудня 2023 року.

Тобто, на день набрання чинності законом про амністію ОСОБА_6 покарання не відбував, а тому під дію ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» він не підпадає.

Крім того, до застосування амністії існують певні обмеження, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році»,які повністю виключають можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_6 .

Зокрема, п.«е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», передбачає, що амністія не застосовується також до осіб, яких засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, вчинене особою у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів (ч. 2 ст. 286 КК України).
Як вбачається з наявного в особовій справі вироку, ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, а отже, відповідно до пункту«е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія до нього застосована бути не може.

Стосовно тверджень засудженого щодо наявності у нього хворої матері, то це не є підставою для застосування амністії.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування відносно нього ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від подальшого відбування покарання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1