Справа № 450/13/18 Провадження № 1-в/450/13/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого -судді ОСОБА_1 , за участю секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника органу виконання покарань ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Пустомити клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування закону про амністію, -

в с т а н о в и в :
05.01.2018 р. ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України "Про амністію у 2016 році", пославшись на те, що вироком суду від 08.04.2016р. був засуджений за ч.2 ст.286 КК України до 3-х років позбавлення та 3-х років позбавлення права керування транспортними засобами.

07.06.2016 року він був ув`язнений, але ухвалою суду він 22.12.2017р. достроково звільнений на підставі ст.81 КК України.

Він засуджений за тяжкий злочин, вчинений з необережності, у нього немає обтяжуючих обставин, а тому просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році», а саме на підставі ст.7 Закону скоротити наполовину залишок його терміну 1 рік 175 днів та скоротити наполовину 3 роки позбавлення права керувати транспортними засобами.

Присутній в судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подане клопотання підтримав повністю та просить його задовольнити з тих підстав, що після того, як 22.12.2017р. він був умовно-достроково звільнений від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, тому на нього поширюється дія ст.7 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні представник органу виконання покарань зазначив, що засуджений перебуває на обліку з 04.01.2018р. в частині виконання додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, після його умовно-дострокового звільнення. Закон України «Про амністію у 2016 році» припинив дію 07.12.2017р. , а тому в силу ст.18 даного Закону ОСОБА_5 не являється суб`єктом його застосування . При прийнятті рішення покладається на суд.

Прокурор в судовому засіданні відносно задоволення клопотання про застосування амністії заперечив.

Суд, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали , заслухавши думки учасників судового розгляду, встановив наступне.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ ( надалі-Закон), яким передбачено коло осіб, до яких може бути застосовано Даний закон.
Статтею 7 Закону визначено: «Скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону».
Згідно ст. 18 Закону, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і підлягає виконанню протягом трьох місяців.
Статтею 5 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набранняним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.

Згідно ст.6 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 вироком Апеляційного суду Львівської області від 08.04.2016 р. засуджений за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком три роки.
Початком відбування покарання є 07.06.2016 року, кінець 07.06.2019 року.
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 14.12.2017р. засуджений ОСОБА_5 від відбуття основного покарання за вироком Апеляційного суду Львівської області від 08.04.2016 р. у виді позбавлення волі звільнений умовно-достроково на 1 рік 175 днів.
Згідно Довідки Пустомитівського районного відділу з питань пробації від 25.01.2018р., гр-н ОСОБА_5 з 04.01.2018р. перебуває на обліку в частині виконання покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Аналізуючи вищевикладене та з рахуванням того, що ОСОБА_5 станом на день набрання чинності Законом не являвся особою, яка підпадає під дії Закону, а також що такий, будучи 14.12.2017р. за рішенням суду умовно-достроково звільненим від відбування основного покарання у виді позбавлення волі і з 04.01.2018р. перебуває на обліку в органу виконання покарань в частині виконання покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком три роки, і що такий звернувся з даним клопотанням в суд 05.01.2018р., тому ОСОБА_5 на момент звернення до суду та прийняття даного рішення , не являється особою, яка підпадає під дії Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-VII.
Тому суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_5 про застосування до нього ст.7 Закону України "Про амністію у 2016 році", не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.5,6 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст. 537, 539, 392-395 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» №1185-VII від 22.12.2016 р., суд, -
ухвалив:
Клопотання ОСОБА_5 від 05.01.2018р. про застосування до ньогоЗакону України "Про амністію у 2016 році" та скорочення наполовину залишку невідбутого ним терміну основного та додаткового покарання, відмовити.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області.

СуддяОСОБА_1