Дата документу 26.03.2018 Справа № 554/1900/18
Єдиний унікальний номер справи: №554/1900/18
Провадження № 1-кс/554/2474/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.03.2018 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна , -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням , посилаючи на те, 22.03.2018 о 04:25 в м. Кременчук, по вул. Н.Сотні, поряд із зупинкою «Ринок», невстановлені особи, відкрито із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого спричинивши один удар в область голови потерпілого ОСОБА_4 , заволоділи його сумкою з речами, одягом та грошовими коштами в сумі 1000 гривень.

22.03.2018 в якості свідка було допитано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка показала, що 22.03.2018 біля буд. 16/5 по вул. Шевченка м.Кременчука, де вона мешкає, о 07:20 вона знайшла мобільний телефон Nokia 6030 сірого кольору IMEI: НОМЕР_1 , банківську картку Приватбанк № НОМЕР_2 та пачку цигарок «Winston». Після того як ОСОБА_5 роздивилась вказаний телефон, вона зрозуміла, що телефон Nokia належить її знайомому ОСОБА_6 та вирішила зателефонувати його цивільній дружині ОСОБА_7 , яка в свою чергу повідомила, що 22.03.2018 ОСОБА_8 затримали працівники поліції. Після цього ОСОБА_5 за іншою адресою мешкання: АДРЕСА_1 добровільно видала працівникам поліції вищевказані речі, а саме: мобільний телефон Nokia 6030 сірого кольору IMEI: НОМЕР_1 , банківську картку Приватбанк № НОМЕР_2 та пачку цигарок «Winston».

22.03.2018 вказані речі було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, мобільний телефон Nokia 6030 сірого кольору IMEI: НОМЕР_1 , банківську картку Приватбанк № НОМЕР_2 та пачку цигарок «Winston» у даному кримінальному провадженні є речовими доказами, які тимчасово вилучені під час огляду місця події 22.03.2018, та можуть бути використані як докази у кримінальному проваджені.

З метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність накласти арешт на дане майно, оскільки прокурор, слідчий не забезпечить схоронності речових доказів.

Враховуючи викладене, вилучені мобільний телефон Nokia 6030 сірого кольору IMEI: НОМЕР_1 , банківську картку Приватбанк № НОМЕР_2 та пачку цигарок «Winston» в ході проведення огляду, відповідають критеріям зазначеним у статті 167 КПК, тому відповідно до ст. 170 КПК на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення схоронності речового доказу та проведення ряду необхідних слідчих дій.

Таким чином, з метою забезпечення кримінального провадження, просив клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, пояснення надав аналогічно викладені в клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягаює задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон Nokia 6030 сірого кольору IMEI: НОМЕР_1 , банківську картку Приватбанк № НОМЕР_2 та пачку цигарок «Winston» тимчасово вилучений протоколом огляду місця події від 22.03.2018.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1