Справа № 169/631/17
Провадження № 1-кп/169/74/17
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2017 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Володимир-Волинський Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя: АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, судимого:

-22 березня 2012 року Турійським районним судом Волинської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців з іспитовим строком на 1 рік,

-09 жовтня 2012 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.304 із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, звільненого від відбування покарання ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 липня 2016 року умовно-достроково на 6 місяців 29 днів,

-16 червня 2017 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та угоду про примирення, -

В С Т А Н О В И В:
20 серпня 2017 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів таємно повторно викрав з серванту, що знаходився в одній із кімнат вищезазначеного житлового будинку, належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «ALCATEL PIXI4», вартістю 2500 гривень 00 копійок зі стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар» вартістю 15 гривень 00 копійок та з накопичувачем пам`яті об`ємом 2 Gb вартістю 85 гривень 00 копійок, чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 2600 гривень 00 копійок

Такі дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

10 жовтня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнає повністю і щиро розкаюється у вчиненому; завдана потерпілому злочином майнова шкода повністю відшкодована; сторони узгодили, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначається у виді позбавлення волі на строк один рік. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2017 року, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки вісім місяців. Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується з такими видом і мірою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 просили затвердити укладену між ними угоду про примирення, прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти затвердження вказаної угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, завдану злочином потерпілому майнову шкоду повністю відшкодовано і будь-яких претензій майнового чи морального характеру потерпілий до обвинуваченого не має; сторони узгодили, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначається у виді позбавлення волі на строк один рік. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2017 року, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки вісім місяців. Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону й інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Під час судового засідання з`ясовано у потерпілого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що ОСОБА_5 не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні і сторони угоди.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення є правильною і підпадає під категорію злочинів, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про примирення.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 10 жовтня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2017 року, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки вісім місяців.

Початок строку відбуття покарання обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Речові докази по справі, а саме, мобільний телефон марки «ALCATEL PIXI4» зі стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар» та з накопичувачем пам`яті об`ємом 2 Gb, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , залишити у користуванні останнього.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий