Справа № 592/535/18
Провадження № 1-кс/592/292/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурорів Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

слідчої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого слідчого відділення Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002619, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2017 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Первомайський Первомайського району Харківської області, громадянина України, українця, не працюючого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.05.2003 Зарічним районним судом м. Сум за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, 69, 70 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

- 13.10.2004 Зарічним районним судом м. Сум за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 03.10.2007 Зарічним районним судом м. Сум за ч.2 ст.125, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 185, ч.1 ст.70, 71 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 71 КК України по сукупності вироків приєднано частину не відбутого покарання за вироком цього ж суду від 13.10.2004 р. у вигляді 1 року позбавлення волі та кінцево призначено 4 роки позбавлення волі;

- 27.01.2012 Зарічним районним судом м. Сум за ч.2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 71, ст. 72 КК України по сукупності злочинів частково приєднана невідбута частина покарання відповідно вироку Зарічного районного суду м. Суми від 03.10.2007 р. та кінцево призначено покарання до1 року 1 місяця позбавлення волі;

- 18.06.2014 Зарічним районним судом м. Сум за ч.2 ст. 125КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;

- 14.08.2014 Зарічним районним судом м. Сум за ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 30.12.2016 по відбуттю строку покарання;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий своє клопотання погоджене з прокурором мотивує тим, що 07.07.2017 близько 19.30 год. ОСОБА_7 знаходився за місцем свого тимчасового мешкання у будинку АДРЕСА_1 . Зайшовши до будинку, ОСОБА_7 звернув увагу на ОСОБА_8 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння та спала на дивані в кімнаті, та у якої на пальцях руки були одягнуті каблучки. Побачивши каблучки, у ОСОБА_7 виник злочинний намір заволодіти вказаними каблучками. Реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди іншій особі, тобто діючи повторно, з прямим умислом та корисливою метою відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_7 бажаючи відкрито викрасти майно ОСОБА_8 , усвідомлюючи те, що його неправомірні злочинні дії відносно жінки не будуть припинені в силу її статі та перебування у стані алкогольного сп`яніння, забезпечивши таким чином вигідну для себе поведінку потерпілої, реалізуючи свій злочинний намір, підійшов до дивану, на якому спала ОСОБА_8 та наніс удар в ділянку обличчя останньої, від чого потерпіла відчула фізичний біль прокинулася та підвелася з дивану. Після чого, утримуючи ОСОБА_8 деякий час у кімнаті будинку, не звертаючи уваги на її прохання про припинення неправомірних дій, ОСОБА_7 наніс удар в ділянку тулуба, спричинивши ОСОБА_8 фізичного болю та наказав їй зняти з себе каблучки та покласти їх на папір, який ОСОБА_7 тримав в руці та подав до потерпілої. Розуміючи, що неправомірні дії ОСОБА_7 відносно неї не будуть припинені, для уникнення подальшого її побиття, ОСОБА_8 зняла з руки каблучки та передала їх ОСОБА_7 , поклавши на його вимогу на папір, тобто незаконно відкрито викрав чуже майно, чим спричинив матеріальних збитків ОСОБА_8 на заявлену суму 4000 грн.

Не зупинившись на скоєному 09.08.2017 близько 22.30 год. ОСОБА_7 рухався по вул. В. Чорновола у м. Суми. Проходячи неподалік перехрестя вул. Першотравнева та вул. Чорновола у м. Суми. ОСОБА_7 звернув увагу на ОСОБА_9 , яка рухалася в напрямку вказаного перехрестя, та тримала в руці мобільний телефон "Xiomi Redmi 4A" . Побачивши мобільний телефон, у ОСОБА_7 виник злочинний намір заволодіти вказаним мобільним телефоном. Реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди іншій особі, тобто діючи з прямим умислом та корисливою метою відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_7 бажаючи відкрито викрасти майно ОСОБА_9 , усвідомлюючи те, що його неправомірні злочинні дії відносно жінки не будуть припинені в силу її статі, забезпечивши таким чином вигідну для себе поведінку потерпілої, діючи повторно, реалізуючи свій злочинний намір, підійшов ззаду та наніс удар в ділянку голови. Не втримавшись на ногах від удару, ОСОБА_9 упала на землю на бік, продовжуючи тримати свій мобільний телефон в руці та почала голосно кричати, звати на допомогу, намагалася відбити від себе нападника, наносивши удари в нижню ділянку його тулуба. ОСОБА_7 для припинення активних дій потерпілої звільнитися, продовжуючи свої злочинні дії відносно ОСОБА_9 , продовжив наносити удари рукою в ділянку голови, спричинивши останній тілесні ушкодження. Після чого, утримуючи деякий час ОСОБА_9 на землі, не звертаючи уваги на її крики про допомогу та прохання припинення неправомірних дій, ОСОБА_7 вихопив з руки ОСОБА_9 мобільний телефон "Xiomi Redmi 4A", тобто незаконно відкрито викрав чуже майно, чим спричинив матеріальних збитків на заявлену суму 3000 грн.

Своїми умисними діями, що виразилися у відкритому, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторному з корисливою метою викраденні чужого майна, а саме двох каблучок із золота ОСОБА_8 на заявлену суму 4000 грн., мобільного телефону "Xiomi Redmi 4A" ОСОБА_9 на заявлену суму 3000 грн., ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 186 КК України, тобто грабіж, кваліфікуючою ознакою якого є «поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно».

08.07.2017 Сумським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області за даним фактом розпочате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002619, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

10.08.2017 Сумським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області за даним фактом розпочате кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003046, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

16.01.2018 вказані кримінальні провадження об`єднані в єдине провадження.

16.01.2018 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Зазначає, що ОСОБА_7 повторно вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, та неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Санкція інкримінованої йому статті передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, вважає що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , клопотання підтримали з наведених у ньому підстав і просили задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, вважає за доцільне застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його проживання та проживання матері ОСОБА_10 : АДРЕСА_1 . Зазначила, що на момент розгляду клопотання, ризики наведені прокурорами, щодо переховування від органу досудового слідства та можливого впливу на потерпілих та свідків не знайшли свого підтвердження. ОСОБА_7 з`явився до слідчого за першим викликом по повістці, яку отримав за місцем свого постійного проживання, виконує процесуальні обов`язки підозрюваного, не переховується, не впливає на свідків та потерпілих та не має такого наміру, сприяє проведенню досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_7 проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, зазначив, що повідомлену підозру визнає частково по епізоду з потерпілою ОСОБА_8 , щодо підозру по епізоду з потерпілою ОСОБА_9 не визнає, не вчиняв цих дій. За першим викликом з`явився до слідчого, повістку отримав за місцем свого постійного мешкання після звільнення 30.12.2016: АДРЕСА_1 , просив забезпечити його захисником, без захисника було йому повідомлено про підозру за ст. 186 ч. 2 КК України, проведено впізнання потерпілою ОСОБА_9 , вручено клопотання про застосування запобіжного заходу, і тільки після цього для розгляду справи в суді було забезпечено участь захисника, тому відмовлявся від підписів у процесуальних документах. Заявив про відсутність ризиків, зазначених слідчим та прокурором. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши сторони кримінального провадження, та перевіривши надані докази, заслухавши свідка ОСОБА_10 приходжу до наступних висновків. Слідчим суддею встановлені такі обставини.

Сумським відділом поліції ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0002619, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України (а.с.6, 7).

16.01.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (а.с. 33-35).
В розумінні ст. 209 КПК України ОСОБА_7 затриманий не був.
У відповідності з вимогами ч.ч.1 і 2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання було встановлено, що ОСОБА_7 є раніше судимою особою, тому у відповідності з вимогами п.5 ч. 2 ст.183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Чеботарь проти Молдови» зазначив: п.48. Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі ст.5 §1 (с), поліція не зобов`язана мати у своєму розпоряджені докази, достатніми для пред`явлення обвинувачення, не в момент арешту, не під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були в кінцевому рахунку пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа предстала перед судом. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, які були підставою для затримання. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів або інформації, які могли б впевнити об`єктивного спостерігача, що особа можливо, вчинила злочин.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» .

При цьому, слідчий суддя зазначає, що питання кваліфікації дій особи вирішується безпосередньо при розгляді матеріалів кримінального провадження по суті, тобто після спрямування обвинувального акту до суду, а не на стадії досудового розслідування.

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчим суддею встановлено, що надані стороною кримінального провадження з боку обвинувачення докази вказують на наявність фактів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення у якому останньому повідомлено про підозру, зокрема підтверджено:

1.по епізоду з потерпілою ОСОБА_8 :

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 (а.с. 9-14);

-протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (а.с. 15-16, 18-19, 20,21);

-довідкою з ломбарду (а.с 17);

2.по епізоду з потерпілою ОСОБА_9 :

-протоколами допиту потерпілої ОСОБА_9 (а.с. 23-26, 30);

-протоколом впізнання ОСОБА_7 потерпілою ОСОБА_9 (а.с. 27-29).

Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів свідчить про те, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного з злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра на даному етапі досудового слідства є обґрунтованою, що також узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N 42310/04) від 21.04.2011 р.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним у п. п. 1 - 5 ч. 1 вказаної норми права.

Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_7 , передбачений ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до тяжких, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Оцінюючи сукупність обставини, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного та його репутацію, який не має офіційного джерела доходів, офіційно не працює, є раніше судимою особою, має соціальні зв`язки, постійне місце проживання.

Наявність вищевикладених обставин, щодо наявності судимості та тяжкість можливого покарання за вчинене, в даному випадку, не є безумовною підставою для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.
Доведені прокурорами обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п.п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки поведінка ОСОБА_7 , його неодноразові випадки притягнення до кримінальної відповідальності, вказує на те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд вважає необґрунтованими та не доведеними доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. У слідчого судді на момент розгляду відсутні об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний має намір та вчиняє дії по незаконному впливу на потерпілих, свідків та має намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду та прокурорами не доведено наявність зазначених ризиків.
Злочини в яких підозрюється ОСОБА_14 , вчинені 07.07.2017 та 09.08.2017 відповідно. По епізоду з потерпілою ОСОБА_8 остання в своїй заяві про вчинений злочин прямо вказувала на ОСОБА_7 , як на особу яка його скоїла. 27.07.2017 ст. о/у Сумського ВП ОСОБА_15 опитав ОСОБА_7 , щодо подій, які відбулися 07.07.2017 з ОСОБА_8 (а.с. 32). На а.с. 43 містяться копії довідок на запит органу досудового слідства про не перебування ОСОБА_7 на диспансерних обліках від 17.07.2017. На а.с. 17 міститься довідка з ломбарду «Свіжа Копійка» датована 31.07.2017 про здані ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_11 речі. Тобто ОСОБА_7 , як мінімум 27.07.2017 був поінформований про наявне кримінальне провадження за заявою ОСОБА_8 , даних про перебування його в розшуку в цьому кримінальному провадженні, про виклики повістками чи іншими засобами до слідчого, прокурора, слідчого судді, про звернення до слідчого судді до 17.01.2017 про застосування запобіжних заходів, дозволів на затримання з метою застосування запобіжних заходів стороною обвинувачення не надано. З показань свідка матері ОСОБА_7 ОСОБА_10 , наданих в судовому засіданні вбачається, що син постійно з кінця 2016 року проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 , ніхто за 2017 рік з працівників за даною адресою не розшукував та не приходили повістки про виклик до слідчих органів. Повістка надійшла за зазначеною адресою в середені січня 2018 року та син отримав її та пішов до слідчого.

Також стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження ризиків впливу на потерпілих чи свідків. Наданий протокол додатково допиту потерпілої ОСОБА_8 датований 28.07.2017 в якому остання зазначає, що ОСОБА_7 26.07.2017 просив забрати заяву про вчинений злочин та обіцяв повернути каблучки, не може слугувати доказом майбутнього впливу, оскільки дані показання відбирались 28.07.2017, інших доказів слідчому судді не надано, інша потерпіла та свідки не зазначали про вплив на них підозрюваним.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Оцінюючи сукупність встановлені обставини, які визначені ст. 178 КПК України, останні свідчать, що прокурорами не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовити, у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.

Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

З метою забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаного вище ризику, доведеного прокурами в суді; даних про особу підозрюваного, його сімейного стану, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя вважає можливим застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки прокурори не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків, за відсутності даних про негативний влив підозрюваного з його сторони на процес кримінального провадження.

Виходячи з доведеності обґрунтованості підозри та наявності встановленого ризику передбаченому у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного обґрунтування клопотання: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; прибувати за кожною вимогою на визначений час до Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області, прокуратури, слідчого судді, суду; утриматися від спілкування з потерпілими ОСОБА_8 ,Ю ОСОБА_9 ; носити електронний засіб контролю, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 206, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 цілодобово.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

1) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

2) утриматися від спілкування з потерпілими ОСОБА_8 ,Ю ОСОБА_9 ;

3) носити електронний засіб контролю;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу та покладення обов`язків на підозрюваного по 27 лютого 2018 року включно.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Сумському відділу поліції ГУНП в Сумській області для негайної постановки на облік підозрюваного, про що необхідно повідомити слідчого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на слідчого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 .

Копію ухвали негайно після проголошення вручити слідчому, підозрюваному, захиснику, прокурору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1