ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1216/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2017 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0003621 від 01.04.2017 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Полтавської обл., Гребінківського р-ну, с. Писарщина, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, перебуваючого на обліку у лікаря психіатра з дігнозом F- 60.4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в місті Києві, раніше судимого:

-20.11.2000 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст.140, ч. 1 ст. 215-3, ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини особистого майна, на підставі ст. 46-1 КК України виконання вироку в частині основної та додаткової міри покарання відстрочено на два роки із сплатою штрафу в сумі 680 грн;

-30.01.2006 Лисичанським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини особистого майна, що належить на праві індивідуальної власності;?

-29.04.2015 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2017 приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , на території стихійного ринку, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до громадянки ОСОБА_7 , та, штовхнувши останню, вирвав з руки грошові кошти в сумі 142 грн 00 коп, спричинивши потерпілій майнової шкоди на зазначену суму.

Так, ОСОБА_5 01.04.2017 приблизно о 13 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Чубинського, 6/4, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на території стихійного ринку побачив біля торгового прилавку раніше невідому йому громадянку ОСОБА_7 . Скоротивши дистанцію, ОСОБА_5 помітив, як жінка дістає зі своєї сумочки гаманець та намагається дістати з нього грошові кошти, щоб розрахуватися за товар, в результаті, чого в нього виник раптовий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитись за вище вказаною адресою, порівнявшись із ОСОБА_7 , несподіванно для неї, з метою досягнення бажаної мети, штовхнув її в спину, внаслідок чого потерпіла впала на продавця торгового прилавку, біля якого знаходилась.

В подальшому, ОСОБА_5 , знаходячись поряд із ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, рукою потягнувся до її гаманця та витягнув з нього грошові кошти в сумі 142 гривні 00 копійок.

Досягнувши бажаної мети, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, однак через деякий час за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 3 був затриманий перехожими громадянами разом з викраденим майном.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні зазначеного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, визнав в повному обсязі та суду пояснив, що дійсно 01.04.2017 приблизно о 13 годині 00 хвилин він за адресою: АДРЕСА_2 , на території стихійного ринку помітив потерпілу ОСОБА_7 , яка розраховувалась грішми з продавцем. Маючи на меті заволодіти її грошовими коштами, він підійшов до потерпілої та штовхнув її, після чого вихопив з рук грошові кошти в сумі 142 грн., після чого почав убігати, але невдовзі був затриманий перехожими за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 3.У скоєному щиро покаявся.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Оскільки обвинувачений та інші участники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також розяснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом F-60.4, згідно висновку судово-психіатричної експертизи під час скоєння інкримінованого злочину міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, характеризується посередньо.

Обставиною, яка помякшує покарання обвинуваченому на підставі ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому на підставі ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також рецидив злочинів, оскільки встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий за скоєння злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, які є умисними некорисливими злочинами, та які не утворюють повторність із вчиненим обвинуваченим злочином, передбаченим ст. 186 ч. 2 КК України.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» - у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.
Також суд враховує, що відповідно до роз`яснень п. 4 ч.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір матеріальної шкоди, спричиненої злочином, яка потерпілій відшкодована шляхом повернення викрадених грошових коштів, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, суд приходить до висновку про те, що необхідною та достатньою мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.04.2015 р. до покарання за новим вироком.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.

У зв`язку із засудженням ОСОБА_5 до позбавлення волі, запобіжний захід щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки.
На підставі вимог ст. 71 КК України до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 частково приєднати невідбутий строк покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.04.2015 р. та за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначити 4 / чотири/ роки 2 /два/ місяці позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 «тримання під вартою» у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» - залишити без змін.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з 10.07.2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 р.) зарахувати у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 час його перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 01.04.2017 р. по 03.04.2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази: грошові кошти в розмірі 142 грн., які знаходяться на зберіганні у потерпілої - залишити у власності потерпілої ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1