справа № 462/3089/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження справу про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше судженого, покарання повністю не відбув, -

за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304, ст. 198, ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_4 17 жовтня 2015 року о 23.00 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на вул. Любінській, 102 в м. Львові, порушуючи принцип вільного розвитку особистості, умови нормального розвитку та виховання дітей, достовірно знаючи, що його товариші ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з якими він перебував у компанії являються неповнолітніми, втягнув останніх у злочинну діяльність, а саме запропонував вчинити відкрите викрадення чужого майна у ОСОБА_7 , на що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 погодились.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 17 жовтня 2015 року о 23.00 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на АДРЕСА_2 , за попередньою змовою в групі з неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою відкритого викрадення чужого майна, утримуючи разом з ОСОБА_5 по обидва боки за руки ОСОБА_7 з метою подолання його опору, в момент, коли ОСОБА_6 перевіряв вміст кишень останнього, відкрито викрали належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Nokia 225 RM-1011 DualSim», ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 1489,00 грн., з карткою пам`яті об`ємом 4 ГБ, вартістю 80,00 грн., в якому знаходились сім-картки мобільних операторів «Київстар», вартістю 20,00 грн. з грошима на рахунку в сумі 10,00 грн. та «lifecell», вартістю 10,00 грн. з грошима на рахунку в сумі 05,00 грн. та в`язку з 2 ключами, чим завдали ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1614,00 грн.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 19 березня 2016 року о 12.00 год., перебуваючи на подвір`ї СЗШ №75 ім. Л. Українки на вул. Караджича, 11а в м. Львові, з метою відкритого викрадення чужого майна, в момент коли малолітня ОСОБА_9 , 2006 року народження тримала у руках свій мобільний телефон та намагалась зателефонувати, підійшовши ззаду, шляхом ривка відкрито викрав з правої руки останньої її мобільний телефон марки «SonyXperiaJST26i», ІМЕІ НОМЕР_3 , вартістю 5000,00 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «TMobile» з грошима на рахунку в сумі 14,00 грн., чим завдав матеріальної шкоди на загальну суму 5014,00 грн.

А також, обвинувачений ОСОБА_4 25 березня 2016 року о 16.30 год., перебуваючи на подвір`ї СЗШ №75 ім. Л. Українки на вул. Караджича, 11а в м. Львові, з метою відкритого викрадення чужого майна, в момент коли малолітній ОСОБА_10 робив фотознімок малолітнього ОСОБА_11 , 2005 року народження на його мобільний телефон марки «Samsung GrandNeroPlus» (GT-i9060MKSSEK), ІМЕІ НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , вартістю 3300,00 грн., в силіконовому чохлі вартістю 100,00 грн. з карткою пам`яті об`ємом 16 ГБ вартістю 200,00 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «lifecell», вартістю 20,00 грн., підійшовши ззаду, шляхом ривка відкрито викрав з рук ОСОБА_10 вказаний мобільний телефон, чим завдав ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 3620,00 грн.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 28 березня 2016 року, достовірно знаючи, що його неповнолітній брат ОСОБА_12 , 28 березня 2016 року перебуваючи на вул. Кульчицької в м. Львові, на пішохідному переході неподалік СЗШ №40 відкрито викрав в малолітньої ОСОБА_13 , 2005 року народження мобільний телефон марки «SamsungGalaxyA3», заздалегідь необіцяно отримав від ОСОБА_12 даний мобільний телефон, усвідомлюючи, що він здобутий злочинним шляхом та зберігав його до передачі цього ж дня для збуту ОСОБА_14 , а той ОСОБА_15 , який 28 березня 2016 року о 15.00 год. здав вказаний мобільний телефон на свій паспорт громадянина України в Ломбард «Скарбниця», що на вул. С. Бандери, 89 в м. Львові, за що отримав грошові кошти в сумі 2500,00 грн., з яких отримав 200,00 грн., а 2300,00 грн. передав ОСОБА_14 .

Також, обвинувачений ОСОБА_4 05 квітня 2016 року, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , на грунті раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_6 , з метою заподіяння умисного тілесного ушкодження, умисно завдав ОСОБА_8 удар кулаком в обличчя та ногами по тулубу і спині, чим спричинив останньому у відповідності до висновку судово-медичного експерта №776 від 06 квітня 2016 року тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєному визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що він повністю згідний із викладеним обвинуваченням. Також зазначив, що визнання ним вини є добровільним, без тиску та примусу. Просить суворо не карати.

На підставі повного визнання своєї винності обвинуваченим та доказів вчинення обвинуваченим злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304, ст. 198, ч.1 ст. 125 КК України, які ніким не оспорюються, суд вважає повністю доведеними факт скоєння злочину та винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинних дій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив повторне відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, за ч. 1 ст. 304 КК України, оскільки він вчинив втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність, за ст. 198 КК України, оскільки він вчинив заздалегідь не обіцяне зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом та за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_8 .

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх наслідки, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину визнав повністю, раніше притягався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, а також зізнався у вчиненому злочині, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які обтяжують покарання рецидив злочинів, вчинення злочину щодо малолітніх, тому покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304, ст. 198 КК України слід визначити в межах санкції статтей, за якими кваліфіковано злочини, у виді позбавлення волі, та за ч. 1 ст. 125 КК України, за якою кваліфіковано злочин, у виді штрафу, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів, та виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

Принцип обрання покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Оскільки, після постановлення вироку Галицьким районним судом м. Львова від 26 грудня 2017 року, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до ухвалення попереднього вироку, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, остаточно, за сукупністю злочинів, слід обрати покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за даним вироком та вироком Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2017 року.

Також при обранні покарання суд враховує вимоги ч. 3 ст. 72 КК України та вважає, що покарання у виді штрафу слід виконувати самостійно.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_16 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачу, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_9 , внаслідок дій ОСОБА_4 та вчиненого ним злочину, завдано майнову шкоду у розмірі 5014, 00 грн. внаслідок крадіжки телефону марки «SonyXperiaJST26i», а тому з ОСОБА_4 слід стягнути на користь ОСОБА_16 5014,00 грн. відшкодування майнової шкоди.

Також, згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Отже, суд вважає, що з ОСОБА_4 слід стягнути на користь позивача 43,70 долари США, що становить на час пред`явлення позову 1129,65 грн. витрат за доставлення довіреності на представництво інтересів позивача у суді з метою належного виклику відповідачів до суду.

Однак, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 48,00 доларів США, що становить на час пред`явлення позову 1240,80 грн. витрат за виготовлення довіреності позивачем, оскільки позивачем всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не надано суду жодних доказів, що виготовлення нею такої довіреності становило саме 48 доларів США, що становить на час пред`явлення позову 1240,80 грн.

У відповідності до ч. 8 ст. 182 КПК України заставу у розмірі 30000,00 грн. слід звернути в дохід держави та зараховувати до спеціального фонду Державного бюджету України, оскільки обвинувачений ОСОБА_17 порушив покладені на нього обов`язки при застосуванні запобіжного заходу, а саме: не відлучатися за межі м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung GrandNeroPlus» слід залишити потерпілому ОСОБА_11 .

Керуючись ст.ст. 17, 182, 318, 322, 331, 369-371, 374 КПК України, ст.ст. 81, 133 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304, ст. 198, ч.1 ст. 125 КК України та обрати покарання:
-за ч. 2 ст. 186 КК України 4 /чотири/ роки 6 /шість/ місяців позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 304 КК України 3 /три/ роки позбавлення волі;

-за ст. 198 КК України 2 /два/ роки позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 125 КК Україн 50 /п`ятдесят/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 850,00 /вісімсот п`ятдесят гривень/ 00 копійок.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обрати покарання засудженому ОСОБА_4 4 /чотири/ роки 6 /шість/ місяців позбавлення волі та 50 /п`ятдесят/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 850,00 /вісімсот п`ятдесят гривень/ 00 копійок.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточно, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком та вироком Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2017 року, обрати ОСОБА_4 покарання 4 /чотири/ роки 6 /шість/ місяців та 50 /п`ятдесят/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 850,00 /вісімсот п`ятдесят гривень/ 00 копійок.

У відповідності до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень 00 копійок виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_16 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди слід задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_16 6143 /шість тисяч сто сорок три/ гривні 65 копійок відшкодування шкоди.

Звернути в дохід держави та зараховувати до спеціального фонду Державного бюджету України 30000 /тридцять тисяч/ гривень 00 копійок застави, внесеної на р/р 0757, банк одержувача Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, , одержувач ТУ ДСА у Львівській області.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung GrandNeroPlus» залишити потерпілому ОСОБА_11 .

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з моменту проголошення, засудженим, який перебуває під вартою, у цей же термін, з моменту вручення копії вироку.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Копія вірна.

Суддя: ОСОБА_1