Справа № 459/2468/17
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

06 березня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області
в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що 10.03.2018 року спливає термін тримання його під вартою, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки останній може ухилятися від суду, продовжити злочину діяльність, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні. Звертає увагу, що ОСОБА_7 неодноразово судимий та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 проти задоволення клопотання заперечили, просять в задоволенні такого відмовити. Окрім цього, захисник ОСОБА_9 зазначив, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не додано доказів на підтвердження доводів клопотання.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає до задоволення, з огляду на таке.
Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що раніше був обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , завершує свою дію 10.03.2018 року.
Згідно ст. 331 КПК України, суд під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право вирішити питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченого главою 18 цього Кодексу.
Вимогами ч.3 ст.331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вирішуючи заявлене клопотання, суд оцінює, в тому числі, часткове визнання обвинуваченим своєї вини, зокрема вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; відсутність даних, що давали б підстави вважати, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватись під вартою; відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи , також наявність у обвинуваченого судимостей .
Виходячи із вимог чинного національного законодавства та усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд враховує, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають дійсні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Раніше судом вже було встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який є особливо тяжким, та передбачає покарання на строк до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, обвинувачений раніше неодноразово судимий, в тому числі за майнові злочини, неодружений, дітей чи інших непрацездатних членів сім`ї на утриманні не має, офіційно працевлаштованим не був.
Таким чином у суду є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та які не зменшились на даний час, зокрема, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується,
Відтак, застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, колегія суддів не вбачає можливим.
З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити, без визначення альтернативного внесення застави, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням насильства.
Керуючись ст. 177, 178, 183, 315, 331 КПК України, колегія суддів, -
клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05 травня 2018 року, включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3