печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , розглянувши матеріали кримінального провадження №0017809 від 30.11.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 125, ст. 340, ст. 340, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 171, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 365, ст. 340, ч. 2 ст. 365, ст. 340, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366, ст. 340, ч. 2 ст. 365, ст. 340 та іншими статями КК України, за погодженням прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків визначених ст. 194 КПК України.

Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_3 під час його розгляду та обґрунтовано наступним. Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0017809 від 30.11.2013 за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 125, ст. 340, ст. 340, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 171, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 365, ст. 340, ч. 2 ст. 365, ст. 340, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366, ст. 340, ч. 2 ст. 365, ст. 340 та іншими статями КК України, - перешкоджання проведенню зборів та мітингів у ніч з 29 на 30 листопада 2013 року на Майдані Незалежності в м. Києві, а також за фактами незаконної протидії акціям протесту.

02.10.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у перевищенні влади та службових повноважень, що супроводжувались насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, за відсутності ознак катування, в умисному перешкоджанні законній професійній діяльності журналіста та в незаконному перешкоджанні організації та проведенню зборів, мітингів, вчиненому службовою особою на виконання явно злочинного наказу, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 171, ч. 4 ст. 41, ст. 340 КК України.

Наявність достатніх доказів є обставиною, що дає підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Так, доказами вчинення ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень є:

показання потерпілого ОСОБА_7 ;протоколи огляду диску із фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 ;протокол пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 ;висновок судово-портретної експертизи;висновок судово-медичної експертизи щодо потерпілого ОСОБА_7 інші докази у їх сукупності.

З метою досягнення дієвості цього кримінального провадження необхідним є застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 177 КГІК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженніперешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Андрушівка Житомирської області, українець, громадянин України, раніше не судимий, зареєстрований у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні малолітню дитину, на момент повідомлення йому про підозру не працює.

Разом з тим, у сторони обвинувачення є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, буде вчиняти спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зокрема, ОСОБА_4 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 384 КК України, у іншому кримінальному провадженні - №0003905 від 14.12.2016, з метою уникнення кримінальної відповідальності, упродовж 17 місяців переховувався від органу досудового розслідування.

Встановлено, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні письмове повідомлення про підозру в день його складання (17.02.2016) ОСОБА_8 вручене не було у зв`язку із неможливістю такого вручення, оскільки місцезнаходження його було невідомо, а тому 17.02.2016 вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень - шляхом надіслання його поштою.

Також, 17.02.2016 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук. У подальшому, 18.02.2016 за результатами розгляду клопотання органу досудового розслідування ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії вказаної ухвали тривав до 18.08.2016.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.08.2016 повторно задоволено клопотання сторони обвинувачення і повторно надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, 17.02.2017 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 20.07.2017 о 22 год. 53 хв., на підставі ухвали слідчого судді, ОСОБА_8 затримано на Бориспільському шосе

в м. Києві, в районі станції метро «Бориспільська», при переслідуванні автомобіля в напрямку м. Бориспіль. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.07.2017 підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою продовжено на 60 днів (до 15.10.2017) ухвалою слідчого судді того ж суду від 17.08.2017. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 20.09.2017 ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.08.2017 скасовано. До підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце фактичного проживання ( АДРЕСА_2 ) строком до 15.10.2017 включно.

Окрім того, ОСОБА_4 в органах внутрішніх справ працював з лютого 2012 року по червень 2015 року. Як колишній міліціонер першої оперативної роти №1 ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, має значні зв`язки у правоохоронних органах, що дають йому додаткові можливості позапроцесуального впливу на учасників процесу.

За вказаних обставин, ОСОБА_4 , без запобіжного заходу, має можливість незаконно впливати на потерпілих, експертів, а також на свідків, з метою зміни ними показань, як в ході досудового розслідування, так і судового розгляду даного кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також, у розшуку на цей час перебуває один із безпосередніх керівників ОСОБА_4 - заступник командира оперативної роти №1 ПМОП «Беркут» ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні в ніч з 29.11.2013 на 30.1 1.2013 відносно учасників мирної акції протесту на Майдані Незалежності в м. Києві кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 340, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України, у зв`язку із чим орган досудового розслідування обгрунтовано вважає, що без застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній може вжити заходів щодо перешкоджання кримінальному провадженню, інформування розшукуваного про хід і результати слідчих дій, встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Окрім того, ОСОБА_4 , будучи колишнім працівником ПМОП «Беркут», має необхідні та достатні знання, що стосуються здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, тактики проведення слідчих дій, є достатньо обізнаним зі специфікою розслідування кримінальних правопорушень, може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у провадженні, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин провадження, схиляти їх до давання завідомо неправдивих показань у ході досудового розслідування з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому правопорушень, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.

При цьому, під час допиту ОСОБА_4 від надання показань категорично відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Така поведінка ОСОБА_4 в ході досудового розслідування, і саме відмова особи, яка є колишнім працівником правоохоронного органу, від дачі показань у кримінальному провадженні, у тому числі щодо вчинення тяжких злочинів іншими особами, навіть в умовах наявності в нього відповідного права, безпосередньо закріпленого та гарантованого Конституцією України, є прямим підтвердженням його незацікавленості у швидкому, повному та неупередженому розслідуванні, всебічному встановленні обставин кримінального провадження, а відтак, свідчить про стійкість його намірів перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення у будь-який спосіб як власної кримінальної

відповідальності, гак і кримінальної відповідальності інших учасників злочину, без обмеження себе для цього в жодних засобах.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, дії, передбачені ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону України №3207-УІ від 07.04.2011), караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю па строк до трьох років.

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, орган досудового розслідування прийшов до висновків, що:наявні докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;у разі визнання винуватим ОСОБА_4 загрожує покарання за більш тяжкий злочин (ч. 2 ст. 365 КК України) у виді позбавлення волі на строк від 3 (трьох) до 8 (восьми) років;з огляду на вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 до нього можна застосувати запобіжний захід, пов`язаний з обмеженням волі та свободи пересування;на час досудового розслідування підозрюваний офіційно не працює, звільнений з органів внутрішніх справ з 25.06.2015; ОСОБА_4 раніше не судимий;у даному кримінальному провадженні запобіжні заходи до нього раніше не застосовувалися;на цей час ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 384 КК України, у іншому кримінальному провадженні - №0003905 від 14.12.2016. У цьому ж кримінальному провадженні, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20.09.2017, до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 15.10.2017 включно.

При цьому, слід врахувати вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, у тому числі викривальні показання потерпілого, який категорично впізнав у підозрюваному особу, що зчинила злочин, тяжкість покарання (до восьми років позбавлення волі), що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини та малолітньої дитини на утриманні, майновий стан, його вік, стан здоров`я.

Більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КГІК України, не забезпечать виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків підозрюваного та не нададуть можливості запобігти ризикам зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово та просили застосувати заборону залишати житло періодично, враховуючи необхідність забезпечення утриманців. При цьому сторона захисту вказувала на те, що підозрюваний не переховувався від органу досудового розслідування та не чинити перешкоди у здійсненні кримінального провадження іншим чином.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваній особі слід виходити з наступного.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень;

Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Отже слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України .

При цьому слід врахувати те, що до підозрюваного ОСОБА_4 у іншому кримінальному провадженні застосований запобіжний захід, який останній зобов`язаний виконувати. За таких обставин застосування іншого запобіжного заходу може призвести до неможливості ОСОБА_4 виконувати один з покладених на нього обов`язків, що в свою чергу може призвести як до погіршення його становища, так і до перешкоджанню здійснення кримінального провадження в цілому. Отже в даному випадку достатнім буде застосування ч3 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.177,178,184, 192-194,196,198, 395,532,534 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слічого, прокурора, слідчого судді або суду у кримінальному провадженні №0017809 від 30.11.2013. Ухвала в частині відмови у застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1