Справа № 206/4771/17
Провадження № 1-кс/206/480/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.09.2017 слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,
ВСТАНОВИВ
11.09.2017 на адресу Самарського районного суду м. Дніпропетровська поштою надійшло клопотання слідчого про арешт майна, погоджене прокурором, в якому слідчий просить накласти арешт у вигляді заборони розпорядження та користування транспортним засобом, вилученим під час огляду 06.09.2017 а саме: автомобілем марки FORD моделі TRANSIT, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, ключами від автомобіля, та залишити зберігати на стоянці тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 130, посилаючись на те, що 06.09.2017 до чергової частини Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення з територіального сервісного центру про те, що 06.07.2017 при експертному дослідженні транспортного засобу FORD TRANSIT д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , що знаходився під його керуванням, було виявлено, що фрагмент бризговідбійника з номером кузова вварений не в умовах заводу виробника.
За відсутності клопотань від учасників, на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Слідчий просив клопотання задовольнити.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали в їх сукупності, вважаю необхідним частково задовольнити клопотання про арешт майна з огляду на наступне.
З документів долучених слідчим в обґрунтування клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що під час огляду місця події 06.09.2017, відповідно до протоколу огляду місця події, за адресою: вул. Малиновського, 130 м. Дніпро, було оглянуто та вилучено автомобіль FORD TRANSIT д/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключі від зазначеного автомобіля.
З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вбачається належність зазначеного вище транспортного засобу ОСОБА_5 .
Відповідно до висновку експертного дослідження від 06.09.2017, виконаного на підставі письмового звернення ОСОБА_5 , фрагмент бризговідбійника з номером кузова вварений не в умовах заводу виробника. Маркувальний майданчик з номером кузова вкрито шаром корозії металу. Дублююча табличка з номером кузова знищена. Номер двигуна знаходиться в важко досяжному місці, його дослідження можливе тільки після демонтажу навісного обладнання або повного демонтажу двигуна.
Згідно постанови від 07.09.2017 Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області транспортний засіб FORD TRANSIT д/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від зазначеного автомобіля визнано речовими доказами, при цьому, автомобіль та ключі залишені на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: вул. Малиновського, 114, а свідоцтво при матеріалах справи.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України даний транспортний засіб, ключі та свідоцтво вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно із ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Частиною 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Так, ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
В той же час, згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10ст. 170 КПК України).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1ст. 173 КПК України
В той же час, слідчим у своєму клопотанні не доведено необхідності застосування арешту саме у вигляді заборони розпорядження та користування майном, в зв`язку із чим, слідчий суддя, враховуючи висновок експертного дослідження №04/1241/6Д від 06.09.2017, а також те, що ОСОБА_5 з 2014 року по сьогодні є власником вилученого транспортного засобу, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання, а саме накладення арешту на транспортний засіб, шляхом заборони вчинення дій направлених на відчуження у будь-якій формі: продаж, передача за довіреністю, передача під залог, знищення, пошкодження транспортного засобу - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Щодо вимоги слідчого про залишення на зберіганні транспортного засобу на стоянці тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 114, слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Так, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Враховуючи, що слідчим не надано жодного доказу щодо належності стоянки тимчасового зберігання транспортних засобів, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 114 до територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність такої вимоги слідчого, а тому, в цій частині клопотання задоволенню не підлягає, а транспортний засіб разом із ключами підлягає переданню власнику для зберігання.
Слідчий суддя, також, звертає увагу, що обставини викладені у клопотанні повинні підтверджуватись відповідними доказами, і навпаки, докази долучені до клопотання повинні бути зазначені у такому клопотанні.
В той же час, слідчим в клопотанні зазначено, що 06.07.2017 при експертному дослідженні транспортного засобу, було виявлено, що фрагмент бризговідбійника з номером кузова вварений не в умовах заводу виробника, при цьому до клопотання про арешт майна долучено висновок експертного дослідження від 06.09.2017, про який не зазначено у клопотанні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 104, 132, 170-173, 309 - 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити частково.
Накласти арешт на транспортний засіб, а саме автомобіль марки FORD моделі TRANSIT д/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; ключі від автомобіля марки FORD моделі TRANSIT д/н НОМЕР_1 , шляхом заборони вчинення дій направлених на відчуження у будь-якій формі: продаж, передача за довіреністю, передача під залог, знищення, пошкодження транспортного засобу - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Автомобіль марки FORD моделі TRANSIT д/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , ключі від автомобіля марки FORD моделі TRANSIT д/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 передати власнику ОСОБА_5 для зберігання.
Зобов`язати слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 повідомити Регіональний сервісний центр МВС України в Дніпропетровській області про накладення арешту на транспортний засіб, а саме автомобіль марки FORD моделі TRANSIT д/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , шляхом заборони вчинення дій направлених на відчуження у будь-якій формі: продаж, передача за довіреністю, передача під залог, знищення, пошкодження транспортного засобу та повідомити про це слідчого суддю після виконання негайно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1