Справа № 761/4172/18
Провадження № 1-кс/761/2970/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання останнього, подане в інтересах ПП «Наполіс Плюс», про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ПП «Наполіс Плюс», про скасування арешту майна грошових коштів, які знаходяться на рахунку ПП «Наполіс Плюс» № НОМЕР_1 , відкритому у Ф-Я «Київсіті» ПАТ «КБ «Приватбанк», м. Київ (МФО 380775) за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 104-А.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2018 року накладено арешт на грошові кошти ПП «Наполіс Плюс», відкритому в Ф-Я «Київсіті» ПАТ «КБ «Приватбанк», м. Київ (МФО 380775). Далі, як зазначає у клопотанні адвокат ОСОБА_3 , вказаний арешт накладено необґрунтовано та безпідставно, а тому останній просить скасувати такий арешт.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, проаналізувавши доводи клопотання, приходжу до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні на підставі матеріалів клопотання та матеріалів кримінального провадження, ГСУ ФР ДФС України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000258 від 21 грудня 2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України.
Далі, 12 січня 2018 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт на грошові кошти ПП «Наполіс Плюс» (41632401), що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у Ф-Я «Київсіті» ПАТ «КБ «Приватбанк», м. Київ (МФО 380775), адреса: м. Київ, вул. Фрунзе, 104-А.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 170 КПК України чітко передбачає коло осіб, відносно яких може бути застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. Зокрема ними є підозрюваний, обвинувачений, засуджений, або третя особа. При цьому вказаною нормою закону передбачено, що арешт на майно третьої особи допускається у разі, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкову вартість і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 1-4 частини першої ст. 96-2 КК України. Єдиним виключенням є та обставина, якщо арешт на майно накладається на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, у такому разі арешт на майно накладається будь-якої фізичної або юридичної особи.

Проте, для накладення арешту на майно на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий або прокурор, повинен довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.
В той же час, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя не знайшов обґрунтованих та переконливих даних, які б давали підстави вважати, що грошові кошти, які знаходяться на вказаному рахунку ПП «Наполіс Плюс» (41632401), може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.
При цьому, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Разом з тим, прокурор в судове засідання не з`явився, отже не довів, що грошові кошти, які належить ПП «Наполіс Плюс», набуті кримінально протиправним шляхом або використовуються для провадження злочинної діяльності.
Що стосується постанови старшого слідчого в ОВС управління розслідування кримінальних проваджень ГСУ ФР ДФС України від 5 січня 2018 року, якою вказані грошові кошти, визнано речовим доказом, то слід зазначити, що в ній слідчий не навів обґрунтованих даних, які б безсумнівно вказували, що дане майно, яке належить ПП «Наполіс Плюс», відповідно до ст. 98 КПК України, має реальні ознаки речового доказу. Дана постанова містить лише виклад фактичних обставин справи та вказівку на ст. 98 КПК України.
Крім того, відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Водночас, незважаючи на те, що слідчим суддею вживались заходи щодо витребування з Генеральної прокуратури України матеріалів кримінального провадження № 0000258 від 21 грудня 2017 року, на день розгляду клопотання вказані матеріали до суду надано не було, а прокурор у судове засідання не з`явився, отже жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання та підтверджували обставини, які б вказували на необхідність у подальшому застосуванні відповідних процесуальних заходів щодо майна ПП «Наполіс Плюс», не надав, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими.

Згідно вимог ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У зв`язку із зазначеним, на переконання слідчого судді, вжиті в рамках даного кримінального провадження процесуальні заходи його забезпечення щодо майна ПП «Наполіс Плюс»у вигляді арешту майна грошових коштів, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ПП «Наполіс Плюс» в Ф-Я «Київсіті» ПАТ «КБ «Приватбанк», м. Київ (МФО 380775), на даний час є необґрунтованими.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подано в інтересах ПП «Наполіс Плюс», про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2018 року на майно ПП «Наполіс Плюс» грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в банківській установі Ф-Я «Київсіті» ПАТ «КБ «Приватбанк», м. Київ (МФО 380775).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1