печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.365 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
31.10.2017 Старший слідчий другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Київської області юрист 1 класу ОСОБА_6 звернулас до слідчого судді із клопотанням, погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про застосування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.365 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що другим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004715 від 05.09.2017 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Так, проведеним розслідуванням встановлено, що відповідно до вимог наказу Національної поліції України від 28.12.2016 року №1382 «Про організаційно-штатні питання в органах та підрозділах поліції охорони» та наказу Департаменту поліції охорони від 20.09.2016 року №132 «Про затвердження номенклатури посад поліції охорони щодо призначення, переведення та звільнення поліцейських, цивільного персоналу Департаменту та територіальних органів поліції охорони» наказом начальника Управління поліції охорони в Київській області № 17о/с від 01.02.2017 ОСОБА_5 призначено на посаду молодшого інспектора взводу реагування Білоцерківського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Київській області Національної поліції України.

Відповідно до книги нарядів Білоцерківського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Київській області планом проведення інструктажу з особовим складом, що заступає на службу 01.09.2017 року з 08 годин 00 хвилин до 08 годин 00 хвилин наступного дня визначено відповідального ОСОБА_8 та підпорядкованих йому працівників, зокрема ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

Цього ж дня у зв`язку із спрацюванням тривожної кнопки з вул. Сухоярська, 24 в м. Біла Церква в напрямку бульвару Олександріївський від кафе «Картопляна хата» з метою припинення правопорушення за вказаною адресою на службовому автомобілі «ЗАЗ ФОРЗА» д.н.з. НОМЕР_1 о 23 годині 12 хвилин направився наряд поліції охорони у складі водія-поліцейського взводу реагування Білоцерківського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Київській області сержанта поліції ОСОБА_9 та старшого наряду молодшого інспектора групи реагування ОСОБА_5 .

Вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_9 , рухаючись о 23 годині 15 хвилин по перехрестю вул. Воєводіна та Сквирське шосе, потрапив в дорожньо-транспортну пригоду. В ході ДТП відбулось зіткнення автомобіля «ЗАЗ ФОРЗА» із автомобілем марки «ДЕУ ЛАНОС» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 .

Близько 23 години 20 хвилин на місце ДТП прибули працівники поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які почали здійснювати документальне оформленням ДТП.

Окрім того, одразу після ДТП на місце події приїхав власник автомобіля «ДЕУ ЛАНОС» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_13 . В ході оформлення ДТП в ОСОБА_13 та невстановленої слідством особи чоловічої статі виник словесний конфлікт з приводу того, що вказана особа почала знімати ОСОБА_13 на відеокамеру свого мобільного телефону. Для перешкоджання відео фіксації себе ОСОБА_13 підійшов впритул до невідомої особи та попросив його припинити відеозйомку. При цьому активних дій щодо вказаного чоловіка та інших присутніх осіб ОСОБА_13 не вчиняв, рук не піднімав.

В цей час працівники УПО ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , стоячи позаду ОСОБА_13 підійшли ближче до останнього з обох сторін і за мовчазною згодою, взяли його за обидві руки та застосувавши прийом загиб обох рук за спину поклали його на асфальто-бетонне покриття, обличчям донизу, притиснувши голову ОСОБА_13 донизу, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у виді синця, садна, на обличчі, садна на лівому колінному суглобі, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №260 від 06.09.2017 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

При цьому, опору працівникам УПО ОСОБА_13 жодним чином не чинив. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_5 , діючи узгоджено, за мовчазною згодою, усвідомлюючи протиправність своїх дій та підтримуючи дії один одного, не маючи жодних доказів винності ОСОБА_13 в будь-якому злочині чи правопорушенні, в порушення ст. 43 Закону України «Про національну поліцію» без попередження заздалегідь голосом про застосування фізичної сили та спеціальних засобів за допомогою фізичного насильства та діючи умисно, перевищуючи владні повноваження, передбачені п. 3 ч. 4 ст. 42, підпунктом б) п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» надягли на руки ОСОБА_13 кайданки, чим остаточно пригнітили його волю. Після цього, на прохання невстановленого слідством чоловіка підняли за волосся голову ОСОБА_13 із землі щоб той сфотографував останнього. Окрім того в порушення ч.4 ст.43 Закону України «Про національну поліцію» на прохання ОСОБА_13 , який постраждав в результаті застосування заходів примусу, поліцейські відмовилися надавати йому невідкладну медичну допомогу, чим завдали йому морального болю і страждань, оскільки маючи тілесні ушкодження на обличчі, де утворилися кров`яні потоки, ОСОБА_13 власноруч не міг витерти кров, оскільки був обмежений у цьому одягненими на його руки кайданками.

В подальшому, не припиняючи свої протиправні дії, працівники УПО, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на неодноразові прохання ОСОБА_13 щодо зняття з нього кайданок не реагували.

Оскільки під час повалення на асфальт працівниками УПО ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження, в тому числі на обличчі була викликана карета швидкої медичної допомоги та о 00 годині 52 хвилині медичні працівники надали ОСОБА_13 медичну допомогу. При цьому останній продовжував перебувати у кайданках.

Після від`їзду карети ШМД з місця події о 01 годині 32 хвилині на місце події приїхав відповідальний по зміні УПО ОСОБА_8 , який через деякий час зняв кайданки з ОСОБА_13 .

Окрім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , маючи на меті приховати свої протиправні дії відносно ОСОБА_13 у виді заподіяння йому тілесних ушкоджень та застосування спеціальних засобів, а також бажаючи уникнути відповідальності за них, погрожуючи звинуватити його у вчиненні адміністративного правопорушення дрібного хуліганства, із застосуванням психологічного впливу змусили написати ОСОБА_13 пояснення щодо відсутності будь-яких претензій до них за вказаним фактом.

27.10.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 365 КК України.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 30.10.2017.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_5 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Слідчий вважає наявними ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вказані обставини, на думку слідчого, виправдовують тримання підозрюваного під домашнім арештом, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник доводи клопотання не визнали, просили відмовити у його задоволенні.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Так, ОСОБА_14 , будучи службовою особою правоохоронного органу, підозрюється, у тому, що діючи умисно, безпідставно, в порушення вимог ч. 1 ст. 260 КУпАП, перевищив владні повноваження, передбачені вимогами ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 44, підпункту б) п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», супроводжуючи їх насильством та застосуванням спеціальних засобів, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 181 КПК України зазначено, що домашній арешт це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Згідно ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення, слідчим суддею встановлено, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджуються долученими до матеріалів клопотання документами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 25.10.2017; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 24.10.2017; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 24.10.2017; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18.10.2017; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 25.10.2017, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 24.10.2017, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 . Від 20.10.2017, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.10.2017, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 06.09.2017, Довідкою про надання медичної допомоги від 02.09.2017 року, Постановою про призначення СМЕ від 06.09.2017 року, Висновком експерта №260 від 08.09.2017, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.09.2017, матеріалами з КЗКОР «КОЦЕМД та МК» «БСМД» з картою виклику та виїзду працівників ШМД, матеріалами з УПО від 19.10.2017, ОСОБА_20 , Заявою ОСОБА_9 від 27.10.2017 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , характеризуючі дані про його особу, конкретні обставини справи, мету застосування даного запобіжного заходу, приймаючи до уваги, те, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть належним чином забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного (Khodorkovskiy v. Russia (Ходорковський проти Росії), § 136) та як наслідок буде порушено принцип пропорційності.

Разом з тим, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).
При цьому, варто зазначити, що як особа ОСОБА_5 характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має середню спеціальну освіту та визначене місце проживання, проте позитивні характеристики підозрюваного, на які посилався захисник при розгляді клопотання, не можуть бути безумовними підставами для відмови у застосуванні запобіжного заходу, оскільки не спростовують існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України, проте дає підстави суду прийти до висновку, що застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту не викликано об`єктивною необхідність та ступенем доведених ризиків, а запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби здатний забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а відтак клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Біла Церква Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого в Білоцерківському міськрайонному відділі м. Біла Церква, молодшим інспектором взводу реагування УПО Київської області, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 з 23 години до 6 години.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, слідчим суддею чи судом.
Визначити строк дії ухвали - по 29 грудня 2017 року включно.
Ухвалу в частині застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_5 направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного - до Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1