Ухвала
Іменем України
25 січня 2018 р.

м. Київ
провадження № 51-476зп18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (перша палата):

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2017 року,
встановив:
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2017 року про роз`яснення ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2017 року по кримінальному провадженню № 0004626 від 02 червня 2014 року без змін.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) ухвалою від 20 жовтня 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на вказану ухвалу апеляційного суду на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали ВССУ від 20 жовтня 2017 року з підстав, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 445 КПК України (в ред. 2012 року). Посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої кримінальним процесуальним кодексом України, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норми права, викладеному в постанові Верховного Суду України від 03 березня 2016 року у справі № 5-347кс15. Зазначає, що рішення апеляційного суду від 06 липня 2017 року, на його думку, постановлене незаконним складом суду, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому суд касаційної інстанції не вправі був відмовляти у відкритті провадження.
Крім того, заявник вказує на те, що суд касаційної інстанції, відмовляючи йому у відкритті провадження за його касаційною скаргою, не прийняв до уваги положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року.
З огляду на зазначене, вважає, що касаційним судом було порушено його право на доступ до правосуддя.
Ухвалою судді Верховного Суду України від 22 листопада 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про невідповідність його заяви вимогам статей 444, 445, 448, 449 КПК України (в ред. 2012 року) та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків до 13 грудня 2017 року.
З урахуванням положень, передбачених пунктами 4, 6 § 3 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, вказана заява передана до Касаційного кримінального суду.

У межах наданого строку ОСОБА_4 усунув недоліки, зазначені в ухвалі від 22 листопада 2017 року.
Вивчивши заяву і долучені до неї матеріали, Суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до п.15розділу XI «Перехідних положень» КПК України в редакції Закону № 2147-VIIIвід 03 жовтня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених § 3 розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Відповідно до п. 1 §3 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, передаються до Касаційного кримінального суду.
Статтею 444 КПК України (в ред. 2012 року) встановлено, що Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.
Нормою ч. 1 ст. 446 КПК України (в ред. 2012 року) встановлено застереження, відповідно до якого Верховний Суд України вправі здійснювати перегляд судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1 3 ст. 445 вказаного Кодексу, лише після їх перегляду в касаційному порядку.
Перегляд судових рішень із зазначених підстав в межах повноважень Верховного Суду України згідно із главою 33 КПК України (в ред. 2012 року) передбачає порівняння правових висновків касаційного суду про застосування/незастосування певної норми права у рішенні, про перегляд якого порушено питання у заяві, з правовим висновком касаційного суду у рішеннях, доданих на підтвердження неоднаковості застосування.
Як убачається зі змісту ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2017 року, суд касаційної інстанції, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 , оскільки відповідно до ч. 4 ст. 424 цього Кодексу ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Отже, касаційний перегляд оскаржуваної заявником ухвали апеляційного суду не проводився, а тому ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2017 року не може бути предметом перегляду Верховним Судом України у порядку глави 33 КПК України (в ред. 2012 року).
Виходячи з наведеного, Суд дійшов висновку, що подана ОСОБА_4 заява про перегляд зазначеної ухвали касаційного суду є необґрунтованою і не вбачає підстав для допуску справи до провадження.
Керуючись статтями 444, 445, 446, 451 КПК України (в ред. 2012 року), пунктами 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р., Суд
постановив:
Відмовити у допуску справи до провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3