В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ "05" грудня 2017 р.

Колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9

за участю прокуроів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

ОСОБА_13

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24

ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києві, громадянина України, українця, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитинину, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 14 п.п.1,6,9,12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст, Закарпатської області, громадянина України, єврея, неодруженого, з незакінченою вищою освітою, працюючого на посаді директора в «Linked Generation LTD» та в «Унгвар Енерджі», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

07.10.2010 у м. Києві, ОСОБА_28 за попередньою змовою з ОСОБА_29 , умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, поєднаний з проникненням у житло та спрямований на заволодіння грошовими коштами у особливо великих розмірах, за таких обставин:

ОСОБА_28 та ОСОБА_29 будучи раніше знайомими приблизно з 1993 року по Житомирській ВК № 4, де разом відбували покарання, зустрілись у вересні 2010 року у невстановленому місці та під час зустрічі ОСОБА_28 знаючи із певних джерел про знаходження в квартирі АДРЕСА_3 великої суми готівкових грошових коштів, запропонував ОСОБА_29 вчинити розбійний напад на подружжя пенсіонерів ОСОБА_30 , 1929 р.н. та ОСОБА_31 , 1926 р.н. які проживали за вищевказаною адресою з метою заволодіння грошовими коштами у сумі приблизно 50-60 тисяч доларів США, що в перерахунку на національну грошову одиницю, згідно курсу Національного Банку України станом на 07.10.2010 становило 395 495 474 594 грн., що

в 600 і більше разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину. На дану пропозицію ОСОБА_29 погодився, чим вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_28 .

З цією метою, ОСОБА_28 та ОСОБА_29 спільно розробили злочинний план, відповідно до якого ОСОБА_29 повинен був з`явитись за вищевказаною адресою, представитися мешканцям вищевказаної квартири ОСОБА_32 або ОСОБА_33 поштарем-кур`єром, щоб вони відкрили двері своєї квартири та таким чином незаконно проникнути у їх житло. Крім цього, ОСОБА_28 , повинен був взяти з собою газовий балончик, з метою подолання можливого опору потерпілих, а також маску, щоб виключити можливість впізнати його потерпілими, з якими був раніше знайомий. ОСОБА_29 повинен був взяти з собою ніж, з метою вчинення погроз та тиску, для полегшення заволодіння грошовими коштами ОСОБА_31 та ОСОБА_34 .

Реалізуючи свій злочинний план, 07.10.2010, приблизно о 12 год. 40 хв., ОСОБА_29 та ОСОБА_28 , прийшли до квартири АДРЕСА_3 , в якій проживають ОСОБА_35 та ОСОБА_36 . Після чого, з метою безперешкодного проникнення у зазначену квартиру, ОСОБА_29 подзвонив у дверний дзвінок вказаної квартири і представився ОСОБА_32 поштарем-кур`єром, та повідомив, що він приніс листа для ОСОБА_37 .. В цей час, ОСОБА_28 , одівши жіночу панчоху на голову, з метою виключити можливість впізнати його потерпілими, знаходився поряд з вхідними дверима даної квартири і чекав на їх відкриття, щоб в подальшому безперешкодно проникнути в квартиру та подолати волю потерпілих до вчинення опору.

ОСОБА_38 , будучи переконана, що ОСОБА_29 є поштарем-кур`єром, відчинила вхідні двері квартири , після чого, ОСОБА_29 , слідуючи плану вчинення даного злочину, одразу ж зайшов у квартиру і напав на ОСОБА_30 , схвативши її руками за шию та кинув на підлогу обличчям до низу, чим подавив волю останньої до опору.

В цей час ОСОБА_28 , який знаходився поруч з ОСОБА_29 , зайшов у дану квартиру і закривши двері, також вчинив напад на ОСОБА_30 , а саме притиснув колінами на спину останньої, яка лежала на підлозі обличчям вниз. Після чого, ОСОБА_28 , утримуючи таким чином ОСОБА_30 , взяв її за голову рукою і наніс головою біля 11 ударів об підлогу. Окрім того, під час нанесення ударів, ОСОБА_28 , з метою остаточно подолати опір останньої, розпорошив невстановлений газ їй в обличчя з газового балончика, який був заздалегідь приготовлений як знаряддя вчинення даного злочину.

В цей час ОСОБА_29 , з метою заволодіння чужим майном та грошовими коштами направився до кімнати для їх пошуку, але в цей момент побачив у кімнаті ОСОБА_31 , після чого, з метою подолання перешкоди у вчиненні даного злочину та незаконного заволодіння чужим майном, здійснив напад на ОСОБА_31 , взявши останнього руками за шию, кинув на підлогу обличчям до низу і став колінами на його спину, чим вчинив насильство небезпечне для життя та здоров`я. Потім, ОСОБА_29 , погрожуючи ОСОБА_33 вбивством, почав вимагати від останнього передати йому грошові кошти. В свою чергу, ОСОБА_35 , сприймаючи дані погрози як реальні і боячись за своє життя та здоров`я, передав ОСОБА_29 грошові кошти у сумі 1500 грн., якими останній та ОСОБА_28 незаконно заволоділи.

Після чого, слідуючи своєму умислу на заволодіння грошовими коштами, які зберігалися у сейфі даної квартири, ОСОБА_29 , діставши заздалегідь приготовлений, як знаряддя вчинення даного злочину ніж, почав ним погрожувати фізичною розправою ОСОБА_32 та вимагати, щоб вона передала їм ключ від сейфу, в якому мали знаходитись грошові кошти у вищевказаній сумі. При цьому, для підтвердження реальності своїх намірів, притуляв лезо ножа до шиї ОСОБА_34 .. Однак, ОСОБА_38 , хоч і сприймала дані погрози як реальні, не віддала ОСОБА_29 та ОСОБА_28 ключ від сейфу. В результаті чого останнім не вдалось відкрити сейф і заволодіти грошовими коштами.

В подальшому ОСОБА_28 заволодів майном ОСОБА_39 та ОСОБА_31 , а саме: радіотелефоном, вартістю 500 грн., мобільним телефоном

«Моторола», вартістю 400 грн., в якому містилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн., на рахунку якої було 10 грн., кухонним ножем, вартістю 200 грн., а також ключами від дверних замків квартири, які не представляють матеріальної цінності, всього на загальну суму 1135 грн.

Таким чином, ОСОБА_29 та ОСОБА_28 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами у особливо великих розмірах, свій умисел не довели до кінця, з причин, що не залежали від них, а заволоділи лише грошовими коштами у сумі 1500 грн. та майном потерпілих на суму 1135 грн., заподіявши матеріальну шкоду на загальну суму 2 635 грн., після чого з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим майном та грошовими коштами на власний розсуд.

Своїми злочинними діями насильницького характеру ОСОБА_28 за попередньою змовою з ОСОБА_29 спричинили, згідно висновку експерта № 552/і від 11.11.2010, ОСОБА_33 наступні тілесні ушкодження синці: на спинці, кінчику та крилах носу (по всій поверхні); на верхній губі по центру та зліва; в проекції лівої виличної дуги; в проекції вертикальної гілки нижньої щелепи зліва; на передній поверхні лівої вушної раковини; у лобно-скроневій ділянці справа; у підочній ділянці справа в проекції зовнішнього кута; розлитий крововилив на слизовій нижньої губи по всій поверхні з переходом на червону кайму на фоні якого по центру та зліва 2 садна, які не є небезпечними для життя і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Згідно висновку експерта № 553/і від 11.11.2010, ОСОБА_32 заподіяно тілесні ушкодження синці: у ділянці кінчику та крилах носу; у лобній ділянці зліва; у лобній ділянці справа; на лівій щоці з переходом в проекцію нижньої щелепи; на підборідді по центру та зліва; в проекції нижньої щелепи справа; на верхній губі по центру; в проекції правої виличної дуги; в проекції кута нижньої щелепи зліва; у тім`яній ділянці справа; у тім`яно-потиличній ділянці зліва, які не є небезпечними для життя та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Крім того, ОСОБА_28 , 27.09.2011 у м. Києві, умисно, повторно, з корисливих мотивів, вчинив замах на таємне викрадення чужого майна в особливо великих розмірах (крадіжку), поєднаного з проникненням у житло, тобто вчинив злочин проти власності, за таких обставин:

ОСОБА_28 знаючи із певних джерел про знаходження в квартирі АДРЕСА_4 великої суми готівкових грошових коштів, 27.09.2011 умисно, з корисливих спонукань, вирішив таємно проникнути у зазначену квартиру та вчинити крадіжку грошових коштів, які належали ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , у сумі 50-60 тисяч доларів США, що в перерахунку на національну грошову одиницю, згідно курсу Національного Банку України станом на 27.09.2011 становило 398 680 478 416 грн., що в 600 і більше разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_28 , знаючи приблизний розпорядок життя мешканців вищезазначеної квартири, 27.09.2011, приблизно о 17 год. 30 хв. з метою змусити ОСОБА_30 , під надуманим приводом, вийти з квартири АДРЕСА_4 , з невстановленого досудовим слідством телефону зателефонував останній на стаціонарний телефон НОМЕР_1 та повідомив завідомо неправдиву інформацію щодо виникнення пожежі у квартирі АДРЕСА_5 , в якій вона зареєстрована. ОСОБА_38 , повіривши даному повідомленню, вийшла з квартири АДРЕСА_3 і направилась на АДРЕСА_6 .

ОСОБА_28 , в цей час, скориставшись відсутністю ОСОБА_39 та ОСОБА_31 , використавши заздалегідь заготовлений ключ від дверного замка квартири АДРЕСА_3 , який він здобув при невстановлених слідством обставинах, проник у дану квартиру. Після чого, з метою вчинення таємного викрадення грошових коштів, які зберігались у сейфі, що вмонтований в стіну даної квартири, використовуючи невстановлений досудовим слідством предмет, частково

пошкодив стіну та здійснив спробу вибити сейф із стіни. Однак, приблизно о 18 год. 35 хв. ОСОБА_38 повернулась у квартиру і ОСОБА_28 вимушений був втекти з квартири, не вчинивши усіх необхідних дій для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від волі останнього.

Отже, ОСОБА_28 , підшукав знаряддя злочину та вчинив дії, безпосередньо спрямовані на вчинення таємного викрадення майна в особливо великих розмірах, поєднаного з проникненням у житло, однак, з причин, що не залежали від волі останнього, не вчинив усіх необхідних дій для доведення злочину до кінця.
Крім того, ОСОБА_28 , раніше вчинивши ряд злочинів, направлених на заволодіння майном, в тому числі і розбійний напад, на квартиру подружжя ОСОБА_39 та ОСОБА_31 та не досягнувши своєї злочинної мети, вирішив знову вчинити розбійний напад на тих же потерпілих, спланувавши свої дії, та вступивши в попередню змову із іншими особами.

17.05.2012 року ОСОБА_28 , за попередньою змовою з ОСОБА_40 , кримінальне провадження відносно якого закрито судом у зв`язку зі смертю обвинуваченого, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, вчинив готування до нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, поєднаного з проникненням у житло та спрямованого на заволодіння грошовими коштами у особливо великих розмірах, тобто вчинив злочин проти власності, за наступних обставин:

Так, ОСОБА_28 , знаючи із певних джерел про знаходження в квартирі АДРЕСА_3 великої суми готівкових грошових коштів, приблизно в лютому 2012 року, у невстановленому досудовим слідством місці міста Києва, запропонував раніше знайомому ОСОБА_41 , якого знав із часу спільного навчання у школі, вчинити розбійний напад на ОСОБА_30 та ОСОБА_31 за місцем їх проживання, за адресою: АДРЕСА_7 , з метою заволодіння грошовими коштами у сумі приблизно 50-60 тисяч доларів США, що в перерахунку на національну грошову одиницю, згідно курсу Національного Банку України станом на 17.05.2012 становило 399 500 479 400 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину. На дану пропозицію ОСОБА_42 погодився, чим вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_28 .

Після чого, ОСОБА_28 та ОСОБА_42 , кримінальне провадження відносно якого закрито судом у зв`язку зі смертю обвинуваченого, з метою встановлення розпорядку дня та способу життя потерпілих ОСОБА_31 та ОСОБА_39 , почали стежити за останніми. ОСОБА_28 та ОСОБА_42 стежили за потерпілими біля будинку АДРЕСА_4 , а також слідували за ними під час того, як останні їздили у своїх справах по м. Києву. Під час стеження за потерпілими ОСОБА_43 та ОСОБА_44 в період з лютого 2012 року до 17.05.2012, ОСОБА_42 та ОСОБА_28 встановили, що ОСОБА_38 з квартири майже не виходить, а ОСОБА_35 зранку виходить з квартири та їздить по воду до б`ювету, який розташований біля будинку АДРЕСА_8 , також ОСОБА_35 їздить отримувати пенсії, сплачувати за комунальні послуги та на дачу. Окрім того, під час стеження за потерпілими ОСОБА_28 та ОСОБА_42 встановили, що ОСОБА_38 двері квартири нікому, окрім ОСОБА_31 , взагалі не відчиняє.

Після чого, ОСОБА_28 та ОСОБА_42 спільно розробили злочинний план, відповідно до якого необхідно знайти людину, яка б виконала умисне вбивство ОСОБА_39 та ОСОБА_31 , щоб безперешкодно заволодіти їх грошовими коштами, тобто полегшити вчинення розбійного нападу, та виключити можливість впізнати ОСОБА_28 та ОСОБА_45 , яких потерпілі раніше знали.

10.05.2012 року, ОСОБА_42 , кримінальне провадження відносно якого закрито судом у зв`язку зі смертю обвинуваченого, перебуваючи у інтерактивному клубі, що розташований біля станції метро «Дарниця» в м. Києві, познайомився з ОСОБА_46 , після чого, 12.05.2012р. звернувся до останнього з пропозицією вчинити умисне вбивство ОСОБА_31 та ОСОБА_39 із застосуванням вогнепальної зброї та заволодіти їх

грошовими коштами. В свою чергу ОСОБА_47 погодився на дану пропозицію, однак в подальшому, усвідомивши протиправність своїх дій, від вчинення злочину відмовився і звернувся до правоохоронних органів із заявою про злочин, що готується. При цьому ОСОБА_47 дав згоду співробітникам органів внутрішніх справ допомагати у проведенні оперативно-розшукових заходів, виконуючи роль безпосереднього виконавця вбивства потерпілих ОСОБА_31 і ОСОБА_39 , з метою викриття злочинних намірів ОСОБА_28 та ОСОБА_45 та попередження злочину.

Після чого, 13.05.2012, приблизно о 20-00 год., біля станції метро «Нивки» у м. Києві, ОСОБА_42 , кримінальне провадження відносно якого закрито судом у зв`язку зі смертю обвинуваченого, познайомив ОСОБА_28 з ОСОБА_48 . Після чого, вказані особи пройшли у кафе-палатку з написом «Чернігівське» і знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 , де ОСОБА_28 сказав ОСОБА_49 , що для полегшення вчинення розбійного нападу на ОСОБА_31 та ОСОБА_30 потрібен пістолет з глушником, щоб вбити останніх.

Слідуючи спільному злочинному плану, 15.05.2012, приблизно о 13-00 год., ОСОБА_28 та ОСОБА_42 , кримінальне провадження відносно якого закрито судом у зв`язку зі смертю обвинуваченого, зустрілись із ОСОБА_46 у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване на площі Ленінградській у м. Києві, де утрьох обговорили план вчинення даного злочину, а саме: до квартири потерпілих вони проникнуть тоді, коли ОСОБА_35 ранком вийде з квартири, вони за ним прослідкують і коли ОСОБА_35 повернеться та відкриє двері, то вони слідом за ним проникнуть до квартири, де вчинять вбивство ОСОБА_31 та ОСОБА_34 .. Після чого, ОСОБА_42 , за допомогою заздалегідь заготовленого перфоратора, виб`є зі стіни квартири металевий сейф, в якому зберігаються грошові кошти. Даний сейф вони заберуть і відкриють вже за межами вказаної квартири.

Після чого, 16.05.2012, приблизно о 20-00 год., у кафе «Конго», що розташоване біля будинку АДРЕСА_10 , ОСОБА_42 , кримінальне провадження відносно якого закрито судом у зв`язку зі смертю обвинуваченого, зустрівся із ОСОБА_46 , який показав йому пістолет з глушником та 5-ть бойових патронів, які були вручені оперативними співробітниками для проведення оперативної комбінації. ОСОБА_42 переконавшись про наявність вогнепальної зброї у ОСОБА_50 та реальної можливості вчинити умисне вбивство потерпілих, зателефонував ОСОБА_28 і повідомив про це.

Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, 17.05.2012, приблизно о 09-00 год., ОСОБА_28 , ОСОБА_42 , кримінальне провадження відносно якого закрито судом у зв`язку зі смертю обвинуваченого, та ОСОБА_47 зустрілись на площі Ленінградській в м. Києві. При цьому, ОСОБА_42 взяв з собою перфоратор «Einhell GLOBAL BH-G», серійний номер НОМЕР_2 , яким він, відповідно розробленому ОСОБА_28 плану, мав вибити із стіни квартири АДРЕСА_3 металевий сейф із грошима, і заволодіти ним. ОСОБА_47 , в свою чергу, діючи відповідно розробленого плану, взяв з собою вказаний вище пістолет з глушником та 5-ть бойових патронів, про наявність яких повідомив ОСОБА_28 та ОСОБА_41 , щоб виконати умисне вбивство ОСОБА_39 та ОСОБА_31 для полегшення вчинення розбійного нападу.

Далі ОСОБА_28 довів ОСОБА_41 та ОСОБА_49 остаточний план вчинення даного злочину, а саме вони почекають, поки ОСОБА_35 вийде з будинку, і коли останній вийде, то ОСОБА_28 буде слідкувати за ним, а ОСОБА_42 та ОСОБА_47 зайдуть у під`їзд № 13 будинку АДРЕСА_4 , в якому розташована квартири АДРЕСА_4 , де проживають потерпілі, і заховавшись там, будуть чекати повернення ОСОБА_37 .. Коли останній буде повертатись до будинку, то ОСОБА_28 зателефонує ОСОБА_41 і повідомить про наближення потерпілого, щоб дати можливість ОСОБА_41 та ОСОБА_49 зайняти зручну позицію для вчинення злочину. Після того, як ОСОБА_35 зайде у будинок, то ОСОБА_28 буде залишатись на вулиці і спостерігати за навколишньою обстановкою. А коли ОСОБА_38 відкриє ОСОБА_33 двері квартири, то ОСОБА_47 мав убити ОСОБА_31 та ОСОБА_30 з використанням вогнепальної зброї. Після чого, ОСОБА_42 мав

проникнути у квартиру і знайти ключ від сейфу, а якщо не знайде, то за допомогою заздалегідь заготовленого перфоратора вибити сейф із стіни квартири і забрати з собою. Обговоривши план вчинення даного злочину, ОСОБА_42 та ОСОБА_47 випили приблизно по 100 мл горілки.

17.05.2012 року, приблизно о 10-00 год., ОСОБА_35 вийшов з під`їзду будинку АДРЕСА_4 та направився до трамвайної зупинки. ОСОБА_28 , слідуючи заздалегідь розробленому ним плану, направився слідом за ОСОБА_43 , щоб прослідкувати за ним і повідомити час його повернення ОСОБА_51 .. ОСОБА_35 сів у трамвай маршруту № 33, яким доїхав до зупинки «вул. П. Запорожця». ОСОБА_28 тим же трамваєм прослідував за останнім. ОСОБА_35 , вийшовши на вказаній зупинці пішов до б`ювету, що розташований біля по вул. П.Запорожця в м. Києві, де набрав у пляшку води. ОСОБА_28 в цей час стояв біля вказаного будинку і спостерігав за діями ОСОБА_37 . Останній, набравши у пляшку води, повернувся на трамвайну зупинку, ОСОБА_28 прослідував за ним. Після чого, ОСОБА_35 сів у трамвай маршруту № НОМЕР_3 , в який також сів ОСОБА_28 та о 10 год. 27 хв., слідуючи заздалегідь розробленому ними плану вчинення злочину, зі свого мобільного телефону НОМЕР_4 зателефонував ОСОБА_41 на мобільний телефон НОМЕР_5 та повідомив, що ОСОБА_35 їде додому.

Під`їжджаючи на трамвайну зупинку біля будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_28 знову зателефонував ОСОБА_41 та повідомив, що ОСОБА_35 вже під`їхав до будинку. Отримавши дане повідомлення, ОСОБА_42 , діючи відповідно заздалегідь розробленого плану, разом з ОСОБА_46 у вищезазначений час підійшли до під`їзду № 13 будинку АДРЕСА_4 . Після чого, ОСОБА_42 заздалегідь заготовленим електромагнітним ключем, який йому дав ОСОБА_28 спеціально для вчинення даного злочину, відкрив замок дверей під`їзду і разом з ОСОБА_46 зайшли у під`їзд, де ліфтом піднялись на 8-й поверх.

Далі ОСОБА_42 та ОСОБА_47 східцями піднялись на 9-й поверх, де розташована квартира АДРЕСА_4 та ОСОБА_47 у присутності ОСОБА_45 дістав заздалегідь приготовлений пістолет і дослав патрон у патронник. Після чого, ОСОБА_42 та ОСОБА_47 сховались на східцях за ліфтовою шахтою, щоб їх не було видно з квартири АДРЕСА_4 . ОСОБА_28 в той час залишився на вулиці біля даного будинку, де спостерігав за навколишньою обстановкою. При цьому ОСОБА_42 та ОСОБА_28 були впевнені, що ОСОБА_47 виконає умисне вбивство ОСОБА_39 та ОСОБА_31 для полегшення вчинення розбійного нападу.

В цей час, ОСОБА_35 , зайшов у під`їзд № 13 будинку АДРЕСА_4 , ліфтом піднявся на 9-й поверх, і подзвонив у дверний дзвінок своєї квартири АДРЕСА_4 . ОСОБА_42 , почувши, що на даний дзвінок відкрились двері квартири, кинувся до ОСОБА_31 , з метою вчинення розбійного нападу на останнього та ОСОБА_30 , а також вчинення їх вбивства, однак одразу ж був затриманий співробітниками міліції.

Таким чином, ОСОБА_28 та ОСОБА_42 , кримінальне провадження відносно якого закрито судом у зв`язку зі смертю обвинуваченого, вступили в попередню змову на вчинення вказаного злочину, підшукали знаряддя злочину та співучасників, створили всі умови для вчинення нападу на ОСОБА_31 та ОСОБА_30 , з метою заволодіння їх грошовими коштами, поєднаного із застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, поєднаного з проникненням у житло та спрямованого на заволодіння грошовими коштами у особливо великих розмірах. Однак, дії ОСОБА_28 та ОСОБА_45 були припинені з причин, що не залежали від їх волі.

Також зазначеними вище діями, ОСОБА_28 та ОСОБА_42 , кримінальне провадження відносно якого закрито судом у зв`язку зі смертю обвинуваченого, вступили в попередню змову, підшукали знаряддя злочину та співучасників, створили всі умови для вчинення умисного вбивства ОСОБА_31 та ОСОБА_39 , з корисливих мотивів та з метою полегшити вчинення розбійного нападу на останніх. Однак, дії ОСОБА_28 та ОСОБА_45 спрямовані на вчинення даного злочину, були припинені з причин, що не залежали від їх волі.

Обвинувачений ОСОБА_28 в судовому засіданні вину у вчиненні

інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та пояснив, що кримінальна справа відносно нього сфальсифікована за ініціативою працівників УБОЗу. Так, у вересні 2011 р. у нього відбувся інцедент з однією комерційною компанією, оскільки йому не виплатали гроші у сумі 50 тис.доларів. З цього моменту, на його думку, за ним почали слідкувати, почали провокувати працівники УБОЗу.

Обвинуваченого ОСОБА_52 він знає з дитинства, так як це його одноклассник. Підтримував з ним дружні стосунки.

З обвинуваченим ОСОБА_29 знайомий з 1993 року.

З потерпілими ОСОБА_53 та ОСОБА_54 він найомий з 2009 року. Неодноразово приїжзджав до них додому, це відбувалось протягом 3 років, поки його не заарештували.

Його знайомий, на той час - ОСОБА_55 розповідав, що привозив гроші потерпілій ОСОБА_56 , після смерті її сина. ОСОБА_57 казав що біля 50 тис. доларів привозив.

Йому ОСОБА_58 також зі слів ОСОБА_59 відомо де у квартирі потерпілих був сейф. У них кухня студія, напроти студії є кімната, там балкон, там десь є сейф.

По суті обвинувачення його у розбійному нападі 07.10.2010 р. на квартиру потерпілих по АДРЕСА_7 , ОСОБА_28 пояснив, що не знає хто вчинив даний злочин проти ОСОБА_60 , його там не було. Його ніхто там не бачив. Цього дня він не зустрічався з потерпілими ОСОБА_61 та ОСОБА_62 та не мав ключів від квартири по АДРЕСА_11 .

Цього дня він був дома, працював. Не пам`ятає адресу, бо на той час знімав квартиру.

Не пам`ятає точно де він перебував у той день 07.10.2010р.. Можливо перебував на роботі в офісі по вул. Фрунзе в м. Києві. Офіс знімали з ОСОБА_63 ..

Того дня 07.10.2010р. він не зустрічався з ОСОБА_29 .. А взагалі вони періодично зустрічались. Розбійний напад на квартиру потерпілих вони з ОСОБА_29 не планували. У нього - ОСОБА_28 не було газового балончика, маски та панчохи, як це зазначено в обвинуваченні. ОСОБА_29 йому цих речей не надавав.

Він - ОСОБА_28 надав покази, що саме він разом з ОСОБА_29 у 2010 році скоїли напад на потерпілих у квартирі за адресою АДРЕСА_4 . Надання неправдивих показів по відношенні ОСОБА_29 . ОСОБА_28 пояснив тим, що дуже боявся за своє життя.

Коли 17 травня 2012р. УБОП їх затримав, повезли на базу спецпідрозділу «Сокол», де їх били. Прізвищ співробітників УБОЗу, які їх били, він не знає. Одного з співробітників УБОЗу допитували як свідка, він є у списку. На базі «Сокола» він - ОСОБА_28 надав неправдиві покази, стосовно участі ОСОБА_29 у нападі на потерпілих у 2010 році, оскільки був впевнений, що ОСОБА_29 в м. Києві в той час не було та взагалі, так як ОСОБА_29 постійно не проживає в м. Києві.

По епізоду інкримінованого йому замаху на крадіжку з квартири потерпілих 27.09.2011р. по АДРЕСА_4 , обвинувачений ОСОБА_28 суду показав, що вину не визнає.

Того дня 27.09.2011р. не пам`ятає де він перебував. Можливо прогулювався з донькою. Але по АДРЕСА_11 не перебував у квартирі, не повідомляв Сілаєву про пожежу. Ключів від квартири АДРЕСА_3 він не мав. Телефони потерпілих ОСОБА_60 та ОСОБА_31 йому не були відомі, ні стаціонарний ні мобільний.

По епізоду інкримінованого йому готування до розбійного нападу на квартиру потерпілих 17.05.2012р. по АДРЕСА_7 , ОСОБА_28 вину не визнав та суду показав, що даного злочину не вчиняв і не організовував. Не заходив 17 числа у будинок де проживала потерпіла.

Протягом деякого часу ОСОБА_42 разом із ним - ОСОБА_28 почав займатись торгівлею, але у нього не було грошей. Через це ОСОБА_42 хотів продати двері, які продавали потерпілі ОСОБА_64 та ОСОБА_62 , щоб отримати гроші і займатись торгівлею.

ОСОБА_65 з ОСОБА_66 познайомились в травні 2012 року.

Того дня, тобто 17.05.2012р. зранку він зустрівся на Ленінградській площі з ОСОБА_66 та ОСОБА_67 десь о пів на дев`яту девять годин. ОСОБА_68 і ОСОБА_65 хотіли подивитись двері, які знаходились у квартирі потерпілих ОСОБА_60 та ОСОБА_69 по АДРЕСА_7 . ОСОБА_65 неодноразово телефонував йому, приїжджав і казав що треба скоріше з`їздити і подивитись двері.

Він ОСОБА_70 знав, що ОСОБА_64 нікому сторонньому двері не відкривала. ОСОБА_57 приїхати не міг, тому його - ОСОБА_28 просилии у цей день приїхати ОСОБА_65 і ОСОБА_68 . Крім того, ОСОБА_68 цього дня мав познайомити його із своїм керівником.

Він, ОСОБА_68 і ОСОБА_65 втрьох перебували на Ленінградській площі, випивали напроти арки у входу біля будинку ОСОБА_60 , через дороги біля парку, метрів 100 від арки.

Потім він побачив, як із будинку на вулицю вийшов ОСОБА_71 , пішов до трамвайної зупинки, метрів за 40 навскосу та побачив що він від`їжджає і сказав що ОСОБА_64 сама двері нікому не відчинить.

В цей час ОСОБА_68 повідомиів що його начальника сьогодні на зустрічі не буде, тому пробувши на Ленінградській площі хвилин 20-30, похав додому. ОСОБА_65 і ОСОБА_68 залишились напроти будинку АДРЕСА_11 , біля парку.

Він - ОСОБА_70 сів у трамвай та поїхав, так як йому потрібно було на базар. Але не доїхавши до авторинку, вийшов, бо пригадав, що позичив ОСОБА_72 у той день гроші, і подивився що у грошей немає. Вийшов з трамваю у районі бул. ОСОБА_73 , зателефонував ОСОБА_72 і повернувся на Ленінградську площу, щоб забрати гроші.

Може година пройшла як він поїхав і десь в 10-00 - 10-30 повернувся на Ленінградську площу на трамваї та зателефонував ОСОБА_72 і ОСОБА_74 . Вони сказали що зараз підійдуть, а він - ОСОБА_70 чекав їх близько 5-7 хвилин, а потім пішов до арки будинку потерпілої ОСОБА_60 , так як подумав що вони там можуть сидіти, або що вони самі могли піти дивитись двері. Не дійшовши до будинку, під`їхала машина і його запхали у неї. Це була машина «Сокола».

Де в цей час були ОСОБА_65 і ОСОБА_68 він не знає.

13.05.2015 о 8-й вечора дійсно була зустріч з ОСОБА_66 та ОСОБА_67 у кафе, але на зустрічі не обговорювали розбійний напад. Він - ОСОБА_70 нічого не пропонував. Це ОСОБА_68 все розказував що треба робити та провокував на вчинення злочину.

Переглянувши в судовому засіданні відео зустрічі з ОСОБА_66 та ОСОБА_67 у кафе, обвинувачений ОСОБА_70 на запитання суду показав, що не знає що означає його фраза на відео: "ні, тільки мочити!" та пояснити не можє, так як такого не чув. Крім того, на відео на якому він зображений, він не казав що у нього є такі ключі, а просто сказав що ключі є. Напевно вони у ОСОБА_52 були.

ОСОБА_55 працював із сином ОСОБА_60 , треба у ОСОБА_59 спитати, а він - ОСОБА_70 не знає де вони взялись. В офісі було багато ключів. Він не вимагав дістати пістолет і ОСОБА_68 йому пістолет не показував, не знає чи показував ОСОБА_72 .

По епізоду інкримінованого йому готування до умисного вбивства двох осіб 17.05.2012р. по АДРЕСА_7 , ОСОБА_28 вину не визнав та суду показав, що даного злочину не вчиняв і не організовував. Пояснив, що у нього не було ніякої користі, він не намірювався вчиняти ніякого злочину. Знав що ОСОБА_64 не відчиняє нікому двері, бо коли з ОСОБА_75 обговорювали, то з`ясували, що після нападу ОСОБА_64 нікому не відчиняла двері. Знав лише, що потерпілий ОСОБА_62 їздив на дачу, по ОСОБА_76 трасі, в основноу влітку.

Не знає чому на відео, яке переглядали в суді, зафіксовано як він розповідає ОСОБА_72 та ОСОБА_74 про те, що слідкував за потерпілим ОСОБА_77 . Тоді він міг усе що завгодно розповідати

Коли він разом із Норенком після всіх епізодів нападів на квартиру потерпілої приздили до потерпілої ОСОБА_60 , крім того, вона дзвонила їм і розповідала що з нею ставалось.
Обвинувачений ОСОБА_78 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що із обвинуваченим

ОСОБА_28 він знайомий з 1996 року, так як разом відбували покарання у ОСОБА_79 , після звільнення періодично зустрічались.

07 жовтня 2010р. він - ОСОБА_29 зранку приїхав у Київ з м. Хуст потягом «Ужгород-Київ», з метою провести зустрічи, які стосувались його роботи. У той момент він був засновником ЧП, це були бізнесові справи.

На запитання суду з яких конкретно комерційних справах він приїхав і з ким конкретно і з яких питань збирався зустрічатись, обвинувачений відмовився відповідати, посилаючись на ст. 63 Конституції України.
ОСОБА_28 зустрів його на вокзалі і вони поїхали в офіс до ОСОБА_28 , що знаходився за адресою вул. Фрунзе 160. Їхали на метро та на маршутці. В офісі ОСОБА_29 познайомився з ОСОБА_75 . В цей час, в офісі було ще 2 жінки, співробітниці.

В офісі він - ОСОБА_29 знаходився приблизно з 10-30 год. до 11-30 год.. Пив каву, слухав презентацію ОСОБА_28 , познайомився з Норенком. Потім ОСОБА_29 разом з ОСОБА_80 поїхав. У нього була призначена зустріч з ОСОБА_81 , це товариш ОСОБА_29 .. Більш точних і повних даних про нього не знає. Зустріч була запланована на 7-ме число. ОСОБА_82 мав виступити посередником з людиною, яка не ідентифікувала себе. Справа йшла про можливе працевлаштування ОСОБА_29 . Вони з ОСОБА_80 об 11-30 год. поїхали в в кафе, адреси якого він - ОСОБА_29 не знає, також не пам`ятає району і назви кафе. Об 11 год.20 хв. він отримав останній дзвінок від ОСОБА_83 , але з ним не зустрівся. Десь годни до 13-ї знаходились у кафе, потім вони з ОСОБА_80 роз`їхались. ОСОБА_29 зателефонував до свого товариша - ОСОБА_84 і поїхав до нього додому в район «Академмістечка». Більш точних і повних даних про нього суду не скаже.

Десь о 15 год. він приїхав до свого товариша та весь час до вечора він знаходився у нього вдома у приватному будинку до 20-ї години ОСОБА_29 .. Потім за ним приїхав його знайомий - ОСОБА_85 , даних про якого ОСОБА_29 суду повідомити не може, та вони всі разом поїхали на автомобілі ОСОБА_86 десь у центр. Кафе було десь там, ОСОБА_29 не може пам`ятати хронологію почасову, не може сказати приблизно коли приїхали у кафе. ОСОБА_29 разом з товаришами був у кафе приблизно півтори години. Потім ОСОБА_87 привіз його - ОСОБА_29 з ОСОБА_88 додому десь о 23 годині. ОСОБА_29 залишився на ніч. Рано вранці о 8 й ранку йому зателефонував ОСОБА_89 та призначив зустріч у районі залізничного вокзалу з людиною, яку він не знае. З нею ОСОБА_29 повинен був поговорити про можливе працевлаштування його в сусідній області. ОСОБА_90 , яку обвинувачений не знае, підшукував людину, яка може управляти пятью гектарами угодій. Він залефонував о 8 годині ранку, приблизно о 12 вони зустрілись біля южного виходу залізничного вокзалу, приблизно годину поговорили на вулиці. Обвинувачений зазначив, що нічого про цю людину не знае. Звали його ОСОБА_91 , йому було не більше 35, казав що він працівник спецслужби.

Обвинувачений відмовився пояснити суду про що відбувалась у них розмова, так як вваажае що це немає відношення до справи.

Потім він - ОСОБА_29 купив білет і поїхав в м. Ужгород на потязі Київ-Ужгород о 18-00 годині. Весь час до потягу ОСОБА_29 не відлучався з вокзалу, чекаючи потяг.

Обвинувачений наголосив, що 02 жовтня 2010 його в м. Києві не було, він був у м. Хуст. У вересні 2010р. ОСОБА_29 відвідував м. Київ, а саме 10-19 вересня 2010р. Приїздив до м. Києва для проходження консульської перевірки на еміграцію в посольстві Ізраїль. У цей приїзд вони не зустрічались із ОСОБА_28 .. Спілкувались по телефону наступного дня про прості питання, про дітей, сім`ю. ОСОБА_28 ніколи не розповідав ОСОБА_29 про потерпілих. З потерпілим ОСОБА_77 обвинувачений познайомився у слідчого, а з Сілаєвою він познайомився 26 червня 2012 року після його затримання.

ОСОБА_29 категорично заперечує, що перебував по вул. Пражській, о 12 й годині 07.10.2010 року, оскільки він фізично не міг бути у районі Ленінградської площі, бо в 11 год.30 хв. він знаходився на АДРЕСА_12 . Обвинувачений наголошує, що за пів години неможливо доїхати з вулиці Фрунзе до Ленінградської площі.

Також, ОСОБА_29 зазначив, що він не мав маски, газового балончика і ножа, не купував. На його думку потерпіла його з кимсь плутає. ОСОБА_29 заперечує, що ОСОБА_28 говорив йому про грошові кошти наявні у потерпілих. Ніяких ключів від квартири потерпілих чи домофону ОСОБА_29 . ОСОБА_28 не передавав.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані, у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Провівши судовий розгляд кримінального провадження, в ході якого були допитані обвинувачені, потерпіла, свідки, досліджені наявні у провадженні письмові докази, судова колегія вважає, що винуватість ОСОБА_28 та ОСОБА_29 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами, дослідженими та зібраними в ході судового слідства:

По епізоду інкримінованого ОСОБА_28 та ОСОБА_29 розбійного нападу 07.10.2010 р. на квартиру потерпілих по АДРЕСА_7 , їх винуватість підтверджується:

Показаннями потерпілої ОСОБА_39 , згідно яких 2009 році вона із чоловіком ОСОБА_43 відвідували могилу сина на Лісному кладовищі та біля могили то побачила незнайомого чоловіка який сидів. Підійшовши до чоловіка привіталась, спитала хто він, на що останній повідомив, що був троваришем її покійного сина. Цей незнайомий чоловік був ОСОБА_28 , потерпіла впізнала його.

В стороні стояв автомобіль молочного кольору, марки потерпіла не знає, а номера автомобіля видно не було. Вона запропонувала ОСОБА_28 "пом`янути" сина але він відмовився, після цього він сів в автомобіль та поїхав. Потерпіла з чоловіком його раніше не бачили. Після того як прийшли до дому зателефонували товаришу сина - ОСОБА_92 та повідомили, що було на кладовищі.

В кінці 2009 року, перед Новим роком у грудні ОСОБА_57 прийшов до потерпілих додому разом з ОСОБА_80 , це було другий раз коли потерпіла бачила ОСОБА_28 . Сілаєва зразу впізнала ОСОБА_28 , але він не зізнався що вже її бачив раніше на кладовищі, ОСОБА_70 завжди приходив до них з Норенком. Сорочинський ніколи не приходив до них один.

З ОСОБА_93 до вчиненого відносно неї розбійного нападу знайома не була.

Потерпіла вказала, що станом на 07.10.2010 року в сейфі, який вмонтований у них в квартирі було приблизно 30 тисяч доларів. ОСОБА_94 , з яким працював син потерпілих, знав про гроші які були в сейфі, більше ніхто не знав про гроші.

Вони з чоловіком дізнались про сейф після смерті сина. Одного разу пропали ключі від квартири, вони шукали їх цілу ніч але знайшли звязку ключів, показали їх ОСОБА_95 він повідомив, що це від сейфа і показав їм сейф, у середній кімнаті, до цього моменту вони про сейф не знали, ніяких судових спорів з приводу грошей у них не було та на данний час немає.

02.10.2010 року, перебуваючи за місцем свого проживання, в АДРЕСА_7 , почула як задзвонив домофон, відповівши, почула, як чоловік який представився кур`єром та спитав: «Чи в цій квартирі проживає ОСОБА_96 .? Йому надійшов лист, який треба вручити». Вона здивувалась, оскільки знала, що коли приходять рекомендовані листи то з пошти надходить талончик по якому отримуєш лист. Вона сказала, що зараз спуститься на перший поверх до почтових скриньок і коли спустилась, то нікого не побачила, ніякого кур`єра не було. На вулиці теж нікого не було. Пройшла до площі і нікого не зустріла. В цей час її чоловіка ОСОБА_31 не було в м. Києві, так як він поїхав на дачу в Житомирську область. Також про цей випадок потерпіла ОСОБА_38 розповіла другу родини ОСОБА_97 , який

завжди допомагав родині потерпілої, оскільки довгий час працював з їх покійним сином ОСОБА_98 , який йому дуже довіряв.

Через тиждень 07.10.2010 року, приблизно о 12-00 год. ОСОБА_38 разом з сусідами по поверху стояли біля своїх квартир та розмовляли, в цей час ОСОБА_38 почула що до неї хтось дзвонить по домофону. Знову той-же чоловічий голос сказав: «Це я». потерпіла поцікавилась куди цей чоловік дівся минулого разу, на що відповіді не отримала. Тоді вона знову спустилась до поштових ящиків на ліфті разом зі своєю сусідкою з кв. АДРЕСА_13 . Під час спуску ліфт зупинився між поверхами двері ліфту відкрились та потерпіла разом зі своєю сусідкою побачили чоловіка на вигляд років 40-45. Вони запитали куди йому їхати до низу чи вгору? Чоловік повідомив що йому не потрібно їхати «вниз». Чоловік був лисуватий, в піджаку, на плечі у нього була сумка. Після того як вона та ОСОБА_99 спустились на перший поверх там знову нікого не було.

Піднявшись до себе в квартиру в якій був її чоловік ОСОБА_35 , вона закрила за собою вхідні двері і в цей момент подзвонили у двері. В «глазок» вона побачила чоловіка, якого вона бачила раніше на сходах. Він запитав: «Чи є зараз дома ОСОБА_96 .?, йому потрібно отримати листа». Коли вона відкрила вхідні двері, на порозі стояв чоловік, якого вона впевнено впізнає в залі суду як обвинуваченого ОСОБА_29 .. Цей чоловік тобто ОСОБА_29 зразу накинувся на неї та почав її душити. Вона чинила опір та кричала, на що ОСОБА_29 почав ще сильніше душити. Почувши крик ОСОБА_39 , з іншої кімнати відізвався ОСОБА_35 , після чого ОСОБА_29 кинув її на підлогу та пішов до ОСОБА_37 ..

В цей час в коридорі вона побачила ще одного чолорвіка в масці та рукавицях, який почав душити потерпілу та наносити їй удари ногами по всьому тілу, заливати обличчя сумішу з балончика, а потім бити потерпілу головою об підлогу. В цей момент було чути крики ОСОБА_35 з сусідньої кімнати.

Весь час ОСОБА_29 надавав накази чоловіку в масці, що саме йому робити, а чоловік в масці постійно мовчав і потерпіла не чула його голосу.

Потім вона піднялась з підлоги за допомогою палки та пішла до кімнати де перебував ОСОБА_35 , зайшовши в яку побачила як ОСОБА_29 знущався з її чоловіка, який в цей момент стояв на колінах в кімнаті та плакав. Потім ОСОБА_33 дозволили сісти на диван, він плакав.

Потерпіла ще раз вказала в судовому засіданні, що один з нападників - чоловік без маски - це був ОСОБА_29 ..

ОСОБА_29 віддавав накази іншому чоловіку. Вони шукали сейф, але найти не могли. ОСОБА_29 вимагав гроші у її чоловіка ОСОБА_37 .. Він як раз отримав пенсію 1500 грн., яку віддав ОСОБА_29 ..

Весь цей час ОСОБА_29 не пускав потерпілу до чоловіка, потерпіла хотіла підійти до чоловіка через кухню, але ОСОБА_29 не дозволяв їй при цьому постійно погрожуючи потерпілій розправою та висловлюючись в її бік нецензурною лайкою. В руках при цьому у нього була «заточка» - довга загострена металева палка. ОСОБА_29 повідомив ОСОБА_30 що якщо вона не віддасть ключі від сейфу то він її приріже. Крутив заточкою перед шиєю потерпілої. Вона відповіла, що грошей немає, що в них помер син, на що ОСОБА_29 відповів, що знає про це. Потерпіла добралась до раковини умилась, бо обличчя у неї було все в крові. Хотіла дійти до свого чоловіка, бо у того було все обличчя в крові, кров йшла з носа, потерпіла хотіла його умити, але ОСОБА_29 перегородив їй дорогу та погрожуючи їй розправою та заборонив підходити до ОСОБА_37 .. ОСОБА_35 сидів на дивані та плакав, а потерпіла сиділа під наглядом ОСОБА_29 ..

ОСОБА_29 весь час висловлювався в її адресу:«Убью тебя, прирежу!», потерпіла сприймала ці погрози, як реальну загрозу своєму життю.

Весь цей час ОСОБА_29 дзвонив телефон, змісту в розмовах не було. Потерпіла не звернула увагу на телефон ОСОБА_29 , але звернула увагу на його одяг піджак, сорочку.

Потім ОСОБА_29 з чоловіком в масці порадились, та повідомили ОСОБА_30 та ОСОБА_31 про те, що вони йдуть, але якщо вони в цей час почнуть кричати, то вони повернуться та уб`ють їх. Під час того як ОСОБА_29 та чоловік в масці виходили з

квартири, то чоловік в масці забрав телефон стаціонарний, мобільний «Моторола» та обірвали проводку зв`язку. Потім вона та ОСОБА_35 з`єднали проводку та зателефонували своїй племінниці, у якої були ключі від їхньої квартири, щоб та викликала міліцію та відкрили двері оскільки ОСОБА_29 та чоловік в масці закрив двері та потерпілі не могли вийти з квартири.

Потерпіла вказала, що майстри, які робили ремонт в квартирі сусідки виходячи з під`їзду бачили ОСОБА_29 та чоловіка в масці, який виходячи з квартири зняв маску і виходячи з під`їзду був вже без маски.

Наголосила, що зразу візуально впізнала ОСОБА_100 на досудовому слідстві, а після того як він почав говорити вона переконалась що це була саме та людина, крім того, потерпіла додала, що 07.10.2010 року, що ОСОБА_78 при виході з квартири сказав, що - " ОСОБА_101 , не виходите из квартири!" 26.06.2012 року вона впізнала ОСОБА_100 на досудовому слідстві під час впізнання, Під час впізнання по фото, ще до затримання ОСОБА_100 вона впізнавала і ОСОБА_28 і ОСОБА_100 .

ОСОБА_29 вона впізнала по голосу який чула в домофоні 07.10.2010 року. Вона не бачила хто саме приходив, але голос був подібний на голос того чоловіка, який приходив 02.10.2010 року. Також ОСОБА_29 впізнала при впізнанні, після його затримання.

Показаннями свідка ОСОБА_102 , яка суду пояснила, що потерпіла є її рідною тіткою. Обвинувачених не знає. З обвинувачених ОСОБА_103 бачила один раз одну людину у 2006 році, це був ОСОБА_29 , він знаходиться на лаві підсудних.

07.10.2010 року ОСОБА_103 знаходилась на роботі та приблизно в обідній час зателефонувала її тітка, ОСОБА_38 і повідомила, що на них був скоєний напад їх били, принижували вимагали гроші, ключі від сейфу. Нападників було двоє один в масці один без. Нападники забрали телефони та закрили їх в квартирі їхніми ключами.

Вона - ОСОБА_103 зателефонувала в міліцію та повідомила про напад. ОСОБА_104 потім розповіла, що їй дзвонив, кур`єр сказав що принесе повістку, оскільки після смерті сина вирішувались спадкові справи, тому вона відкрила двері, нападникам. Нападників було двоє, один її душив, чоловік потерпілої вийшов, нападники були здивовані що він був дома. Вони переключились на нього він плакав, його ставили на коліна та били, він плакав, казав, що він воював, нападники вимагали ключ від сейфа. На той момент ключів від сейфа не було, оскільки, зі слів тітки, ключі від сейфа загубились. Вони забрали пенсію потерпілого забрали телефони, взяли ключі та пішли а їх закрили в квартирі їхніми ключами. Стосовно нападників потерпіла повідомила, що один із нападників був схожий на ОСОБА_29 , при цьому вона нагадала свідку, що ця людина приходила на 2-й день після смерті сина.

Свідок ОСОБА_103 пригадала, що саме ця особа розповідала про м. Смілу, про лікарню в м.Смілі, а саме в розмові ОСОБА_78 говорив, що навіщо сина потерпілих поклали в лікарню в Києві краще в м. Смілі, та повідомив що він сам колись там лежав.

В період коли був живий чоловік потерпілої, вони намагались нікого не турбувати справлялись самі. В період з 2010 та до смерті чоловіка потерпілої свідок їздила приблизно 1 раз в місяць.

Свідок ОСОБА_103 стверджує, що у потерпілої ОСОБА_39 пам`ять дуже добра і станом на 2010 рік також станом на 2015 рік.

Показаннями свідка ОСОБА_105 , який суду пояснив, що потерпіла є його сусідкою. Коли саме, він не пам`ятає, це було декілька років назад потерпіла разом з чоловіком подзвонили до них в двері та розповідали, що на них напали та побили. При нападі били руками та ногами. Більше нічого не свідок не пам`ятає. Йому відомо про 2 напади на потерпілу та її чоловіка, так як останні йому подзвонили в двері і сказали, що їх побили, що вірвалися в квартиру, про події розповідали або цього дня або в наступний день. Він бачив у потерпілої ОСОБА_60 та її чоловіка були садна на руках та обличчі.

письмовими доказами, дослідженими в суді:
- протоколом пред`явлення фотографій для впізнання від 21.06.2012, згідно якого потерпіла ОСОБА_38 впізнала на фото № 3 фототаблиці № 1 ОСОБА_29 і показала, що саме даний чоловік 07.10.2010 вчинив на неї та ОСОБА_31 напад у їх квартирі

АДРЕСА_3 . При цьому ОСОБА_38 показала, що даний чоловік, зображений на фото № 3, під час нападу представився кур`єром і був без маски (т. 3 а.с. 211-212);

- протоколом очної ставки між обвинуваченим ОСОБА_29 та потерпілою ОСОБА_44 від 26.06.2012, в ході якої потерпіла ОСОБА_38 підтвердила свої показання і з впевненістю вказала, що це саме ОСОБА_29 , представившись кур`єром, 07.10.2010 вчинив напад на неї та її чоловіка ОСОБА_37 . Вона в цьому повністю впевнена, оскільки дуже добре його запам`ятала(т. 9 а.с. 167-172)

- протоколом пред`явлення фотографій для впізнання від 21.06.2012, згідно якого потерпілий ОСОБА_35 впізнав на фото № 3 фототаблиці № 1 ОСОБА_29 і показав, що даний чоловік 07.10.2010 вчинив на нього та його дружину ОСОБА_30 у квартирі АДРЕСА_3 . Саме даний чоловік кинув його на підлогу і тиснув колінами на спину. Чоловікові, зображеному на фото № 3, ОСОБА_35 віддав грошові кошти в сумі 1500 грн. Однак, ОСОБА_35 додав, що більш точно, чи це саме той чоловік, може сказати його дружина ОСОБА_38 (т. 3 а.с. 214-215);

протоколом огляду місця події від 07.10.2010 у квартирі АДРЕСА_3 , відповідно якого встановлено, що дана квартира розташована на 9-му поверсі вказаного будинку. У кімнаті № 2 даної квартири в стіні вмонтований металевий сейф. На підлозі в коридорі виявлено сліди речовини бурого кольору, змиви якої вилучено (т. 3 а.с. 6-10);

висновком експерта № 415 від 23.11.2010: на наданій на дослідження косметичній паличці зі змивом речовини бурого кольору, вилученим при огляді місця події з підлоги в коридорі квартири АДРЕСА_3 , виявлена кров людини (т. 3 а.с. 38-40);

висновком експерта № 553/і від 11.11.2010, відповідно якого у ОСОБА_39 на момент судово-медичного огляду 08.10.2010 були виявлені такі тілесні ушкодження: - синці: у ділянці кінчику та крилах носу; у лобній ділянці зліва; у лобній ділянці справа; на лівій щоці з переходом в проекцію нижньої щелепи; на підборідді по центру та зліва; в проекції нижньої щелепи справа; на верхній губі по центру; в проекції правої виличної дуги; в проекції кута нижньої щелепи зліва; у тім`яній ділянці справа; у тім`яно-потиличній ділянці зліва. Описані вище тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, утворилися від одинадцятикратної дії тупих предметів, які не відобразили характерних ознак поверхонь контакту та могли утворитися у строк, зазначений у описовій частині постанови, тобто 07.10.2010, кожне з яких за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (т. 3 а.с. 105-107);

Висновком експерта № 552/і від 11.11.2010, відповідно якого у ОСОБА_31 на момент судово-медичного огляду 08.10.2010 були виявлені такі тілесні ушкодження: синці: на спинці, кінчику та крилах носу (по всій поверхні); на верхній губі по центру та зліва; в проекції лівої виличної дуги; в проекції вертикальної гілки нижньої щелепи зліва; на передній поверхні лівої вушної раковини; у лобно-скроневій ділянці справа; у підочній ділянці справа в проекції зовнішнього кута; розлитий крововилив на слизовій нижньої губи по всій поверхні з переходом на червону кайму на фоні якого по центру та зліва 2 садна.Описані вище тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, утворилися від щонайменш семикратної дії тупих предметів, які не відобразили характерних ознак поверхонь контакту та могли утворитися у строк, зазначений у описовій частині постанови, тобто 07.10.2010, кожне з яких за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (т. 3 а.с. 118-120)

Протоколом огляду документа оптичного диска СD-R Verbatim, на якому міститься штамп «КОНФІДЕНЦІЙНО» та маркування: « НОМЕР_6 », який наданий ПрАТ «Київстар» за вих. № 1672/01 від 03.08.2012.

В ході огляду та проведеного аналізу встановлено: абонент НОМЕР_4 ( ОСОБА_28 ), знаходячись 07.10.2010 на території Шевченківського, Оболонського та Подільського районів міста Києва, в період з 09.32 год. до 12.10 год. 07.10.2010, телефонних з`єднань з будь-якими іншими абонентами взагалі не має.

В період часу з 12.10 год. до 15.55 год. 07.10.2010 абонент НОМЕР_4 ( ОСОБА_28 ) на телефонні дзвінки не відповідає, що викликає сумнів в тому, що телефон знаходиться біля нього. І тільки о 15.55 год. ОСОБА_28 телефонує абоненту НОМЕР_7 .

О 16.52 год. та 21.25 год. 07.10.2010 з телефону НОМЕР_4 ( ОСОБА_28 ) здійснюються телефонні дзвінки на телефонний номер НОМЕР_8 , який використовував ОСОБА_29 , і дані телефонні з`єднання тривають відповідно 46 та 39 секунд;

абонент НОМЕР_4 ( ОСОБА_28 ) в період часу з 01.01.2010 по 16.08.2011 знаходився на площі Ленінградській в м. Києві, біля будинку № 3 по вул. Празькій в м. Києві, лише 5 раз (01.04.2010; 23.04.2010; 10.06.2010; 31.08.2010; 14.01.2011);

Приєднаним до справи як доказ документом роздруківка дзвінків абонентського номеру НОМЕР_9 , яким користувався ОСОБА_29 , надана органу досудового слідства ПрАТ «МТС Україна» за вих. № GD-12-12209 від 08.08.2012. (т. 5 а.с. 202-211, 215-218)

Протоколом огляду документа роздруківки дзвінків абонентського номеру НОМЕР_9 , яким користувався ОСОБА_29 , надана органу досудового слідства ПрАТ «МТС Україна» за вих. № GD-12-12209 від 08.08.2012.

В ході огляду зазначеної роздруківки дзвінків, аналізуючи адреси розташування базових станцій ПрАТ «МТС Україна», через які проводились телефонні з`єднання з абонентом НОМЕР_9 , встановлено, що даний абонент знаходився в м. Києві 12.09.2010-13.09.2010 та 07.10.2010-08.10.2010.

Також, встановлено, що 07.10.2010 о 13.26 год. абонент знаходився в районі Ленінградської площі м. Києва (тобто в районі місця проживання потерпілих ОСОБА_106 та ОСОБА_31 ), оскільки телефонні з`єднання проводились через базову станцію розташовану за адресою: м. Київ, вул. Миру, 1, універмаг «Дарниця».

Окрім цього, з аналізу телефонних з`єднань абонента НОМЕР_9 ( ОСОБА_29 ), встановлено, що 07.10.2010 о 11.14 год. він знаходився в районі дії базової станції, що розташована за адресою: АДРЕСА_12 .

А в період часу з 11.14 год. до 13.26 год. 07.10.2010 телефонних з`єднань абонента НОМЕР_9 ( ОСОБА_29 ) з будь-якими іншими взагалі не має (т. 5 а.с. 212-214).

По епізоду інкримінованого ОСОБА_28 замаху на крадіжку з квартири потерпілих 27.09.2011р. по АДРЕСА_7 його вина підтверджується:
Показаннями потерпілої ОСОБА_39 , згідно яких в суботу 27.08.2011 о 08.30 год. вона маршруткою поїхала на цвинтар «Лісовий», що у Деснянському районі міста Києва, де похований їх син ОСОБА_107 . Вона завжди їздить у суботу на могилу сина. Підійшла до могили сина і нахилилась над могилою через огорожу. В цей час її хтось схватив рукою ззаду за шию і почав штовхати вперед. Їй вдалось вирватись і вона побачила молодого хлопця, віком біля 25 років. ОСОБА_38 почала кричати, даний хлопець провів рукою по її одязі, але кишень на її одязі не було. Далі вказаний хлопець ногою вдарив ОСОБА_30 у праву ногу нижче коліна і кинув її на землю. Після чого, схватив її сумочку, в якій знаходились ключі від квартири та годинник, і втік.

Після чого, ОСОБА_38 викликала працівників міліції і поїхала у Деснянське РУ ГУМВС України в м. Києві, де написала заяву про даний напад.

27.09.2011, приблизно о 17.30 год. вона знаходилась вдома, у квартирі АДРЕСА_3 одна, оскільки ОСОБА_35 в той час перебував на дачі. Приблизно о 17.30 год. даного дня на стаціонарний телефон подзвонили. По телефону чоловічий голос сказав, що він житель квартири АДРЕСА_14 , і з її квартири АДРЕСА_15 іде дим, щось там горить. Вона запитала, хто телефонує, на що даний чоловік сказав, що коли вона терміново не приїде, то він викликає пожежних і положив трубку. Після чого, ОСОБА_38 одразу ж вийшла з квартири АДРЕСА_3 , закрила за собою замок дверей на ключ, і швидко пішла на трамвайну зупинку. Як тільки вона прийшла на зупинку, то одразу ж приїхав трамвай маршруту № 33, яким вона доїхала до зупинки « ОСОБА_108 ». Після чого, перебігла проїзну частину і побігла до

будинку АДРЕСА_16 . В цей час на вулиці знаходилась конс`єрж, яка сказала, що в будинку все спокійно, ніякої пожежі не має. Після чого, ОСОБА_38 зайшла в будинок, ліфтом піднялась на 7-й поверх, підбігла до своєї квартири АДРЕСА_15 . Відчинивши двері квартири, вона переконалась, що ніякого запаху диму не було, нічого не горіло, все було в порядку. Після чого, ОСОБА_38 піднялася на 8-й поверх і підійшла до квартири АДРЕСА_14 , вона подзвонила у дзвінок і стукала у двері, однак їй ніхто не відкрив. Потім ОСОБА_38 східцями побігла вниз на 1-й поверх, і від конс`єржа дізналась, що жінка з квартири АДРЕСА_14 гуляє на вулиці з дитиною.

Тоді ОСОБА_38 зрозуміла, що її шляхом обману виманили з квартири АДРЕСА_3 , щоб вчинити крадіжку. Тому вона побігла на трамвайну зупинку і на трамваї маршруту № 33 доїхала до Ленінградської площі. Після чого, швидко побігла додому, піднялась ліфтом до квартири АДРЕСА_3 . Ключі вона вже тримала в руці і, коли хотіла відімкнути замок дверей, то виявила, що замок вже відкритий і двері ледве прикриті. ОСОБА_38 забігла в квартиру і одразу ж побігла у кімнату, де в стіні міститься сейф. У кімнаті все було розкидано, навколо сейфа була розбита стіна, по квадрату, тобто невідомі особи намагались вибити стіну навколо сейфу, щоб вийняти його зі стіни. Однак їм це не вдалось. У квартиру вона повернулась приблизно о 18.30 год, після чого, ОСОБА_38 одразу ж викликала співробітників міліції.

Показаннями свідка ОСОБА_102 , згідно яких їй відомо, що 27.08.2011 року на потерпілу ОСОБА_109 був здійснений напад на Лісному кладовищі. Годині в 11-00 потерпіла зателефонувала ОСОБА_110 з чужого мобільного телефону та повідомила, що на неї на кладовищі напав чоловік він її кидав, бив, спасли її чоловіки працівники кладовища. Нападник забрав сумку в сумці були ключі від двох квартир та документи. Чоловік був кавказької національності.

Потім 27.09.2011 року зателефонували на домашній телефон тітки та повідомили, що з квартири на ОСОБА_111 йде дим, що це сусіди зверху. ОСОБА_35 в той час був на дачі, тому її тітка - ОСОБА_64 поїхала, на АДРЕСА_6 та залишила квартиру. Коли повернулась додому то побачила відкриті двері, а в самій квартирі була спроба виламати сейф. Зі слів тітки двері були відкриті ключами. Сейф був закритий, біля сейфа була вибита штукатурка. Сейф свідок побачила тільки після смерті чоловіка потерпілої. Вона не цікавилась що знаходиться в сейфі.

- Приєднаним до кримінальної справи № 04-31362 як доказ документом оптичний диск СD-R Verbatim, на якому міститься штамп «КОНФІДЕНЦІЙНО» та маркування: «1755». Даний диск наданий ПрАТ «Київстар» за вих. № 1672/01 від 03.08.2012 і на ньому міститься інформація щодо вхідних та вихідних дзвінків абонентів: НОМЕР_4 ( ОСОБА_28 ) згідно якої в період з 10.09.2011 по 27.09.2011 абонент НОМЕР_4 ( ОСОБА_28 ) знаходився біля будинку АДРЕСА_4 , в такі дні: 10.09.2011; 13.09.2011; 17.09.2011; 20.09.2011; 23.09.2011; 24.09.2011; 25.09.2011; 26.09.2011 (перед вчиненням проникнення у житло), а також 27.09.2011, тобто в день вчинення проникнення у квартиру АДРЕСА_3 . При цьому, 27.09.2011 ОСОБА_28 , знаходиться в районі Ленінградської площі м. Києва приблизно з 09-34 год. до 18-35 год (т. 5 а.с. 85, 128-131).

Протоколом пред`явлення ОСОБА_32 предметів для впізнання від 21.06.2012, в ході чого остання впізнала ключі від дверних замків, які вилучені 17.05.2012 під час особистого обшуку ОСОБА_28 , а саме: ключ з написом «APECS» та номером «А3441L01»; ключ металевий світло-сірого кольору без гравіювання має напівкруглу форму; ключ металевий світло-сірого кольору (сейфовий) із гравіюванням на основі: «САМ». В ході проведення слідчої дії ОСОБА_38 показала, що дані ключі від їх квартири АДРЕСА_5 і саме ці ключі були викрадені у неї під час нападу на неї 27.08.2011 на цвинтарі «Лісовому», що розташований у Деснянському районі міста Києва(т. 2 а.с. 76-77);

Протоколом пред`явлення ОСОБА_33 предметів для впізнання від 21.06.2012, в ході чого останній впізнав ключі від дверних замків: 1 ключ з написом «GERDA», 1 ключ з написом «KALE», 1 ключі з написом «LEX», 1 ключі від електромагнітного замка, що

вилучені 17.05.2012, під час огляду місця події на сходинковій площадці 9-го поверху під`їзду № 13 будинку АДРЕСА_4 та особистого обшуку ОСОБА_112 . В ході проведення даної слідчої дії ОСОБА_35 показав, що це ключі від їх квартири АДРЕСА_3 (т 2 а.с. 92-93);

Носієм інформації відеокасета «SONY MiniDV Premium DIGITAL VIDEOCASSETTE DVM60 ME 60 LP:90» та відеодокумент, що зафіксований на ній, який містить інформацію про зустріч ОСОБА_45 , ОСОБА_28 та ОСОБА_50 15.05.2012, під час даної зустрічі останні ведуть розмову щодо готування до вчинення злочину, а саме до вбивства двох осіб. А також ОСОБА_28 розповідає, що він шляхом обману, повідомивши ОСОБА_32 , що у квартирі по АДРЕСА_6 , змусив її вийти з квартири по АДРЕСА_4 , після чого проник в дану квартиру та намагався демонтувати зі стіни сейф з метою вчинити крадіжку. Однак дана спроба йому не вдалася, оскільки повернулась ОСОБА_38 (т. 5 а.с. 70-73);

Переглядом в судовому засіданні даного відео.

По епізоду готування другого розбійного нападу на квартиру потерпілих по АДРЕСА_7 та готування до вбивства ОСОБА_39 та її чоловіка ОСОБА_31 17.05.2012 року вина ОСОБА_28 підтверджується:
Показаннями потерпілої ОСОБА_39 , згідно яких після ремонту сином квартири, залишились двері, і в квітні 2012 року вона з чоловіком хотіли їх продати, ОСОБА_113 привів їм покупців на двері. Вони прийшли втрьох ОСОБА_114 , ОСОБА_42 та ОСОБА_113 . Тоді перший раз побачила ОСОБА_52 , до цього часу його потерпіла не бачила та не знала При цьому ОСОБА_42 повідомив, що хоче купити ці двері для свого начальника, попросив одні двері забрати, щоб показати їх. Потім 15-16 квітня він прийшов і знову просив взяти одну з дверей для того щоб показати начальнику. Коли 3-й раз вони приїхали купувати двері, ОСОБА_57 та ОСОБА_65 пройшли до кімнати розмовляти про ціну дверей, а ОСОБА_28 залишився стояти в коридорі. 16.04.2012 року знову не зійшлись в ціні.

Квартира складається з 3 кімнат, сейф знаходився в середній частині квартирі. На думку потерпілої нападники все чудово знали від наводчика і про сейф і про гроші.

Чоловік потерпілої завжди був присутній при усіх зустрічах з ОСОБА_67 в квартирі, так як після подій 07.10.2010 року у потерпілої різко погіршилось здоровье, вона рідко виходила з дому була прикована до ліжка.

17.05.2012 року Вона ОСОБА_38 була вдома. Зранку її чоловік поїхав по воду на АДРЕСА_8 , як завжди на травмаї. У відсутність чоловіка вона ніколи не виходила з квартири одна, їй ніхто не телефонував і в двері не дзвонив.

Цього дня, вона не може точно вказати о якій годині повернувся чоловік, як набрав води так зразу і повернувся до дому. 17.05.2012 року позвонили в двері, прийшов її чоловік до дому поставив воду, роздівся і в цей момент вони почули постріл, щось розірвалось на сходинковому майданчику, двері були закриті. Потерпіла підійшла до глазка а там повно людей і валяється на грязній підлозі, довгий, худий чоловік. Вона відкрила двері, і побачила людину схожу на ОСОБА_52 однак обличчя вона не бачила бо він лежав обличчям до полу.

Один із чоловіків, одягнений в форму "камуфляж" підійшов до потерпілої та показав зв`язку ключів, які вона впізнала, як від її квартири. Чоловік повідомив, що ключі він дістав з кармана людини яка лежала на підлозі.

Показаннями свідка ОСОБА_50 , який суду пояснив, що з ОСОБА_67 , він познайомився 10 травня 2012 року, в ігровому клубі біля станції метро «Дарниця». Наступного дня 11 травня, ОСОБА_47 зайшов після роботи знову в той ігорвий клуб, зустрівся з ОСОБА_67 та запропонував пообідати в сусідньому кафе, де випили по 50 грам горілки. В процесі розмови ОСОБА_65 розповів ОСОБА_49 що у них з товаришем ОСОБА_115 є справа, і що їм потрібна допомога. Розповів що вони збираються пограбувати «бабушку з дедушкой» десь на Ленінградській площі, угловий будинок, на 9 поверсі квартира. При цьому ОСОБА_65 запропонував йому - ОСОБА_74 виконати роль кілера та що для цього потрібен пістолет. Свідок відповів що подумає, а на наступного дня ОСОБА_65 допомагав

ОСОБА_49 дома перевезти меблі, ОСОБА_65 знову сказав що їм потрібна допомога, і що потрібно виконати роль кілера. В цей же день він - ОСОБА_47 поїхав до УБОЗу на вул. Горького, де зустрівся з зам. начальником відділу та розповів йому що була така пропозиція, до нього та сказав що це все неправильно, не можна вбивати людей та написав заяву. З дня знайомства з ОСОБА_67 до того моменту як ОСОБА_68 приїхав до УБОЗУ пройшло дня 3 4 , бо вони з ним познайомились 10 травня а 17 травня треба було йти за адресою потерпілої. Після того як свідок написав заяву, з ним провели оперативну роботу, видали муляж пістолета "ІЖ 79", це пістолет з глушником без бойка але бойовими набоями, щоб було видно що набої в ньому справжні. Після йому зателефонував ОСОБА_65 та сказав що зустрічаємось не в п`ятницю а в четвер, але свідок знав що вже йде оперативна робота і погодився. За день вони зустрілись в кафе "Стрелка" яке знаходиться в районі Ленінградської площі, куди ОСОБА_65 прийшов разом з ОСОБА_80 .

ОСОБА_68 намагався умовити їх не вбивати потерпілих, але ОСОБА_70 сказав, що потерпіла їх вже бачила під час інших нападів на кладовищі та в квартирі, в лице вона їх знає, тому по іншому не вийде. ОСОБА_65 теж сумнівався чи потрібно вбивати. А ОСОБА_70 наполягав на вбивстві, так як потерпіла його бачила, та знає його, бо він працював разом з її сином, та весь час казав що треба тільки вбивати. Вони домовились зустрітись з ОСОБА_67 на наступний день. Під час зустрічі в кафе «Стрелка», на свідку була синя куртка на якій був закріплений мікрофон, оперативники слухали їх розмову, щоб впевнитись в його словах, за його згодою, в цей же час вівся відеозапис розмови.

Коли вони зустрілись на наступний день біля метро «Дарниця», ОСОБА_68 показав ОСОБА_72 пістолет, а після цього на наступний день, після їхньої зустрічи, йому зателефонував ОСОБА_70 .

Зараз свідок не пам`ятає точних дат, пам`ятає тільки послідовність подій оскільки пройшло багато часу. На наступний день йому зателефонував ОСОБА_70 , та сказав, що зустрічаємося в п`ятницю та будем працювати по плану який придумав ОСОБА_70 , свідок погодився. Потім ОСОБА_68 зателефонував в УБОЗ та повідомив, що напад планується на п`ятницю. А наступного дня, в четвер, в проміжок часу з 7-30 до 8-00 йому зателефонував ОСОБА_70 і сказав щоб він терміново приїжджав, та що ми по працюємо по плану сьогодні. Це було 17.05.2012 року, цю дату свідок пам`ятає точно, оскільки в цей день було день народження у його товариша. ОСОБА_68 відразу зателефонував до УБОЗУ, його запевнили що все в порядку, що вони контролюють ситуацію, тому він спокійно приїхав на зустріч, яка відбулась на Ленінградській площі, напроти будинку потерпілої, на зупинці громадського транспорту вони зустрілись з ОСОБА_67 приблизно о 8-20 год. - 8-30 год.. ОСОБА_70 обурювався, що ОСОБА_65 разом з ОСОБА_66 тягнуть час, бо ОСОБА_65 теж запізнився. Після цього, ОСОБА_70 сказав, що їде слідкувати за дідом бо той поїде до бювету за водою, кудись на «Юність», це чоловік потерпілої. ОСОБА_70 також сказав, що є ключі але ключами скористатись не можна оскільки бабуся відкриває двері тільки на голос чоловіка після нападу на цвинтарі. Після цього ОСОБА_70 перейшов на трамвайну зупинку та поїхав разом з дідусем в сторону «Юності», на трамваї, а він - ОСОБА_68 разом з ОСОБА_67 залишились чекати на трамвайній зупинці, його дзвінка, напроти арки будинку потерпілих.

Через приблизно години 2, подзвонив ОСОБА_70 на телефон ОСОБА_52 та повідомив, що вони під`їжджають, а йому - ОСОБА_74 було потрібно разом з ОСОБА_67 зайти до під`їзду та піднятись на 9 поверх, стати за ліфтом та чекати діда. Вони так і зробили. В будинку він - ОСОБА_68 дістав з сумки пістолет , передьоргнув затворну раму перед ОСОБА_67 , щоб він бачив що це не муляж, та чекали, коли підніметься дідусь. По плану ОСОБА_28 , після того як дідусь вийде з ліфту ОСОБА_68 з ОСОБА_67 повинні були запхати дідуся в квартиру та здійснити вбивство. ОСОБА_70 в цей момент повинен був знаходитьсь на вулиці, по його плану та в разі появи міліції повідомити по телефону про це ОСОБА_52 . Коли ліфт двинувся, ОСОБА_65 спустився на три сходинки ближче до ліфту і ОСОБА_68 почув як відкрився замок, тому що він знав що оперативники вже всередині. Він не бачив як саме затримували ОСОБА_52 , але здається він був уже в квартирі коли його затримали також відразу затримували і його - ОСОБА_116 .

Коли вони чекали потерпілого за ліфтом, то ОСОБА_68 запитав у ОСОБА_52 навіщо це йому, а той відповів що важка життєва ситуація, що йому не має де жити, що у нього багато боргів.

Про інші напади ОСОБА_74 розповідав сам ОСОБА_70 , повідомивши, що нападали на бабусю 2-3 рази, один раз на кладовищі коли потерпіла їздила до сина, тоді ОСОБА_70 забрав в неї ключі від квартири, а 2-й раз в квартирі нападали на бабусю, але хтось прийшов чи подзвонив і спугнув їх, і вони утікли. ОСОБА_70 не розповідав, хто саме з ним був, але вказував що був не сам. ОСОБА_52 не було з ним, це свідок знає точно бо ОСОБА_72 він запропонував працювати на останньому епізоді. ОСОБА_70 спланував цей напад бо він був впевнений що у бабусі, залишилась трьохкімнатна квартира, після сина на ОСОБА_117 , і в сейфі повинно було приблизно знаходитись від 30 тисяч доларів. Вони повинні були цей сейф вскрить, вплоть до того що ОСОБА_65 взяв з собою перфоратор, щоб в разі чого випиляти зі стіни сейф та відчинити його в безпечному місці. Перфораторо був в рюкзаці у ОСОБА_52 , а в ОСОБА_116 була маленька сумочка на плечі, в якій був пістолет.

Пістолет був потрібен бо ОСОБА_70 настоював саме на вбивстві, ОСОБА_68 намагався їх відговорити, та пропонував просто їх пограбувати, але ОСОБА_70 сказав: «Якщо ти відмовишся «все одно ми їй отвертку в голову», все одно ми все зробимо, оскільки вона його вже бачила, її потрібно вбити.» Вбивство повинен був скоїти він - ОСОБА_68 , як кіллер, це все запланував ОСОБА_70 . Двері до підїзду, де знаходиться квартира потерпілих ОСОБА_65 відкривав ключами, связка яких була у ОСОБА_28 , і в день нападу він передав їх ОСОБА_72 і скоріш за все ключ від під`їзду у вигляді магніту був використаний ОСОБА_67 при відкритті дверей під`їзду. ОСОБА_70 пояснював що ключі він забрав під час нападу на потерпілу на кладовищі, коли вона була на могилі у сина. Про напад на кладовищі він розповідав використовуючи слово «МИ», але хто, саме був з ним, він не розповідав. З його слів ОСОБА_70 був в квартирі тільки раз, скориставшись ключами, вони зайшли до квартири, бабуся була в квартирі, що саме вони там робили він не розповідав, але казав що їх спугнули, і вони не завершили напад, він розповідав що нападав на потерпілу 3 рази але без результатно, тому було прийнято рішення, що треба знайти кіллерв та вбити її щоб добратись до грошей.

ОСОБА_70 розповідав що до цього, у них було 2-3 епізоди нападів на бабусю. Щось розповідав про тілесні ушкодження, під час попередніх нападів в квартирі. Начебто казав що вони травил бабусю сльозоточивим газом, в ході одного з нападів, якого саме не знає, а так зрозумів застосовували якийсь газ. Казав, що сейф знаходиться десь під вікном, біля виходу з балкону, що все що буде в сейфі, а там мало бути від 40 до 300 тисяч доларів, буде ділитись на 4 частини бо є ще хтось третій.

До моменту знайомства з ОСОБА_67 , свідок ніколи не працював в правоохоронних органах і на даний час не має ніякого відношення до правоохоронних органів.

Показаннями свідка ОСОБА_118 , який суду пояснив, що у травні 2012 рроку перебував на посаді начальника відділу УБОЗ м. Києва. Один із співробітників відділу повідомив, що до нього звернувся чоловік на імя ОСОБА_91 , якій розповів, що його наглядно знайомі пропонують йому вчинити напад на помешкання громадян. Після цього свідок надав розпорядження викликати ОСОБА_119 на детальну розмову, під час якої той розповів, що під час розпивання спиртних напоїв, йому запропонували вчинити напад на громадян, при цьому потерпілу необхідно вбити, оскільки вона одного з нападників знає в лице, тому треба її вбити. Це був ОСОБА_70 або ОСОБА_78 , свідок не пам`ятає, про це свідок доповів керівництву, після цього було відібрано пояснення та заява про готування злочину від ОСОБА_119 . Щоб переконатися в достовірності інформації були проведені заходи відповідно до вимог закону, а саме ОСОБА_120 була видана техніка для фіксації зустрічі, в подальшому в цей же день ОСОБА_91 зустрівся з ОСОБА_80 та ОСОБА_67 в кафе на Ленінградській площі, внаслідок чого було отриманого аудіо та відео підтвердження про готування до злочину, була показана квартира потерпілих по АДРЕСА_11 , також ОСОБА_120 було проговорено, що під час нападу треба вчинити вбивство. По їх словам винагорода була в сейфі в квартирі десь 50-100 тисяч доларів, оскільки гроші залишились від покійного сина, цей сейф знаходився десь у квартирі ця інформація надійшла від колишніх працівників з якими працював син. Під час подальших заходів було встановлено особу цих людей це був ОСОБА_70 та ОСОБА_65 та особу потерпілих ОСОБА_38 та її вже покійний чоловік.

ОСОБА_91 15.05.2012 року приїхав в УБОЗ та надав свідчення. Впродовж наступної доби було проведено оперативні заходи. Злочин повинен був скоєний швидко, бо зі слів ОСОБА_119 вони виношували задум давно та щоб не знайшли іншого виконавця це все частково підтверджувалось на аудіо та відео записі. На законних підставах було отримано дозвіл та отримано пістолет з 5 бойовими набоями, це все було вручено ОСОБА_120 який здійснив зустріч чи з ОСОБА_80 чи з ОСОБА_67 та показав, що в нього є зброя і під час цього вони обговорили дату скоєння нападу, який повинен бути був на наступний день. За його - ОСОБА_118 вказівкою, працівники приїхали до потерпілої та запропонували проїхати до УБОЗу для проведення розмови. Їй повідомили, що на неї готується напад з можливим вбивством її а можливо чоловіка. Схема вироблена таким чином, що у потерпілих була, ще квартира в яку потерпілий їздив поливати квіти, по плану нападників, вони повинні були чекати коли потерпілий вийде з дому прослідкувати за ним, а потім коли потерпіла буде відчиняти двері то разом з ним зайти до квартири. Оскільки на потерпілих були вже вчинено напади, про що зі слів ОСОБА_119 йому повідомили ОСОБА_65 чи ОСОБА_70 , по іншому вони в квартиру не могли попасти. Після цього було запропоновано прийняти участь в оперативній комбінації, про що потерпіла надала письмову згоду. Їй пояснили що в квартирі будуть перебувати працівники «Соколу», потерпілі були під охороною. З потерпілою поїхало 2 чи 3 чоловіка зразу а потім в нічний час приїхали ще 2-3 чоловіки які всю ніч провели з потерпілою та її чоловіком. По домовленості ОСОБА_119 з ОСОБА_80 та ОСОБА_67 зустрілися на наступний день в ранковий час на Ленінградській площі. Працівники міліції за цім спостерігали, після цього чоловік потерпілої поїхав по своїм справам при цьому один з обвинувачених прослідкував за чоловіком потерпілої. В цей час ОСОБА_65 та ОСОБА_91 з іншими чекали біля будинку АДРЕСА_11 сигналу. Коли один із обвинувачених дав сигнал, тоді ОСОБА_91 разом з ОСОБА_67 піднялись до квартири а особа, яка супроводжував зайшла до під`їзду потерпілих. Потім вони зайшли до ліфту, піднялись до квартири, потерпіла почала відкривати двері, потерпілий виходив з ліфту чи з боку і в час коли відчинялись двері, ОСОБА_65 та ОСОБА_91 появляються на сходинковому майданчику і в цей час спрацювала група затримання - 2 осіб , а ту особу, що супроводжувала потерпілого, затримали біля під`їзду будинку. Потім викликали слідчо-оперативну групу і провели інші слідчі дії. Після цього затримані були до ставленні до управління УБОЗу, потерпілі були доставлені також, для відібрання пояснень.

Вважає, що ОСОБА_91 звернувся до міліції як свідомий громадянин, після того як дізнався про готування до злочину. У ОСОБА_119 прізвище ОСОБА_68 .

Особи ОСОБА_28 та ОСОБА_52 були встановлені під час зустрічі, оперативним шляхом і після затримання вони дійсно виявились ОСОБА_70 та ОСОБА_65 .

Показаннями свідка ОСОБА_121 , який суду пояснив, що з потерпілою познайомився під час затримання осіб по цій справі. Серед обвинувачених в залі суду впізнає ОСОБА_122 та ОСОБА_45 , третього не знає, перший раз його бачить. Весною, 2012 року, йому зателефонував його керівник, наказав приїхати в район Ленінградської площі. Точну дату не пам`ятає. Коли вони туди прибули, там працівники спецпідрозділу «Сокіл» затримали декілька осіб. На той час він працював в УБОЗ м. Києва, оперуповноваженим в особливо важливих справах. Не пам`ятає саме скільки вони чекали, потім «Сокіл» затримав обвинувачених.

Номер будинку свідок не пам`ятає, будинок потерпілої знаходиться приблизно в 100 метрах від Палацу водного спорту на Ленінградській площі. «Сокіл» затримав ОСОБА_122 біля під`їзду. Коли свідок разом з колегами приїхали до службового кабінету ОСОБА_121 , то йому доручили допитати ОСОБА_122 з приводу пограбування потерпілої. В ході допиту стало відомо, що ОСОБА_123 , намагався вже декілька разів скоїти напади на потерпілих. На допиті мова йшла про те що вони за попередньою змовою з ОСОБА_40 намагались проникнути до квартири потерпілої та викрасти сейф. ОСОБА_123 на допиті дав визнавальні покази. При затриманні ОСОБА_28 засоби фізичного впливу не застосовувались. Допит ОСОБА_28 відбувався в службовому кабінеті УБОЗ м. Києваза адресою: Антоновича, 114.

Показаннями свадка ОСОБА_124 , який суду пояснив що в травні 2012 року він працював старшим оперуповноваженим в УБОЗ м. Києва та за вказівкою керівника вони виїхали на Ленінградську площу де їм було пояснено що зараз проходять заходи з приводу документування вчинення кримінального правопорушення по попередженню спроби невідомими на той час йому особами, а саме вбивства потерпілої та подальшому її пограбування. Все це відбувалося за адресою Ленінградська площа, праворуч від палацу водного спорту. Точної адреси не пам`ятає. Виїхав весь відділ, керівник та був залучений спецпідрозділ «Сокіл». Потім була вказівка під`їхати до під`їзду де підійшли працівники « ОСОБА_125 » які вже затримали ОСОБА_112 . Як їм пояснили, його затримали біля квартири. Затримали ще одну особу біля будинку, якого свідок впізнав в судовому засіданні, а саме ОСОБА_126 .. Далі вивели з будинку ОСОБА_45 , який під час затримання "спорожнився". Після затримання їх посадили в службовий автомобіль та завезли до приміщення "Соколу". На базі «Соколу» ОСОБА_41 дали час помитись, дали йому чистий одяг, який був на базі та надали йому змогу переодягтись, потім привезли їх до УБОЗУ м Києва за адресою вул.. Антоновича, 114, де свідок його допитав. Під час допиту ОСОБА_42 пояснив, що ОСОБА_123 запропонував пограбувати бабусю та що вони вже один раз намагались пограбувати її, але в них щось не вийшло, а це була друга спроба. ОСОБА_42 підшукував особу яка мала би зброю, та була би разом з ними, для виконання цього пограбування та вбивства. Зі слів слідчого, ОСОБА_45 затримували на поверсі біля квартири потерпілих, ОСОБА_122 та третю особу в якої був пістолет. Після допиту їх доставили до РУ міліції Дніпровського району м Києва.

Ніяких заходів фізичного впливу до затриманих не застосовував, ні під час перевезення обвинувачених ні під час їхнього допиту. ОСОБА_42 під час допиту розповідав про обставини злочину. Затримань було багато, але свідок затримання ОСОБА_45 запам`ятав бо в його добра пам`ять.

Показаннями свідка ОСОБА_127 , який суду пояснив, що станом на травень 2012 року працював оперуповноваженим УБОЗ м. Києва. Увечері одного з днів їх викликав керівник ОСОБА_128 та повідомив, що планується замах на вбивство та розбійний напад на квартиру за адресою АДРЕСА_4 . Було поставлено завдання, у відділку міліції вже знаходилась потерпіла, їх керівник познайомив їх з потерпілою та доручив їм здійснювати її охорону та недопущення розбійного нападу, а в разі здійснення розбійного нападу провести затримання. Він разом із іншими співробітниками та потерпілою приїхали до її квартири, де на них чекав її чоловік та розташувались у даній квартирі. Свідок пам`ятає що під`їзд знаходився, після входу в арку, з лівої сторони, дев`ятий поверх, останній. Через годину до них в квартиру приїхали ще 4 людини з підрозділу "Сокіл" з цією ж метою. Вони в 6-х ночували у даній квартирі разом з потерпілими. Вранці чоловік потерпілої взяв бідони під воду та поїхав в бювет по воду сам, а вони залишились всі в квартирі. Коли він повертався, їм передали по радіостанції що потерпілий повертається, також їм повідомили що в під`їзд зайшло ще 3 чоловікі які будуть вчиняти даний злочин. Потерпілий подзвонив в домофон, потерпіла підійшла, відчинила йому двері домофона, з квартири, в цей час оперуповноважений ОСОБА_129 відкрив двері для зустрічі потерпілого, а інші вони зайняли позицію для затримання. Шевченко повинен був вибігати першим після того як відкриється шахта ліфта для того щоб прикрити собою потерпілого. Через двері було чутно що хтось знаходиться на сходинковому майданчику, було чутно рух, що там хтось був, вони розуміли що там знаходяться ці двоє, відразу було чутно що хтось підіймається, в момент відкриття дверей ліфту, ОСОБА_129 дав команду що потрібно затримувати і разом з « ОСОБА_130 » затримали двох чоловік. Серед затриманих людей свідок впізнає в залі суду обвинуваченого ОСОБА_52 . Коли свідок вийшов з квартири то побачив на підлозі лежало двоє затриманих, серед яких був ОСОБА_65 поряд з ним лежав пістолет з глушником, схожий на «ЇЖ». Ніяких засобів впливу свідок не застосовував, оскільки затримання здійснювали працівники « ОСОБА_125 ».

ОСОБА_70 був затриманий в той же день на вулиці біля під`їзду. На думку свідка, саме він координував дії нападників які піднімались до квартири. Потерпіла розповіла про інші напади під час перебування свідка в квартирі, за рік чи два.

Показаннями свідка ОСОБА_102 , згідно яких зі слів потерпілої ОСОБА_39 їй відомо про напад в травні 2012 року. Вона розповідала, що її чоловік як завжди взяв бутилки поїхав за водою, повернувся потім вони почули хлопок з коридору, потім побачили двох людей на підлозі в коридорі та було багато міліції. Хто напав на той момент тітка не казала.

Після травня 2012 року їй не відомі про будь які протиправні дії в бік ОСОБА_39 , нападу та погроз в бік потерпілих після травня 2012 року не було.

Показаннями свідка ОСОБА_131 , згідно яких він декілька років тому був свідком подій на сходинковому майданчику біля своєї квартири по АДРЕСА_11 , при затриманні людей, які лежали на підлозі обличчям до низу з руками заведеними за спину. Свідку здається, що поряд з затриманими на підлозі лежав пістолет «Макаров».В цей час до квартири потерпілих ОСОБА_60 та ОСОБА_69 АДРЕСА_4 двері були відкриті. Працівник міліції приходив додому та писав протокол. Але стверджувати це він не може. Напади на квартиру потерпілих були вже після смерті їхнього сина.

Свідок ОСОБА_132 суду пояснив, що ОСОБА_70 є його двоюрідним братом. Саме він познайомив його із ОСОБА_29 , якого бачив 2-3 рази. ОСОБА_52 також знає через ОСОБА_28 .

Він - ОСОБА_132 познайомився з сином потерпілих - ОСОБА_133 в 1993 році, працювали в одній компанії. З 1999 року працював з ОСОБА_77 у відкритому їм власному товаристві на посаді директора до 30.10.2006 року. В жовтні 2006 року 30 числа йому зателефонували і повідомили, що ОСОБА_62 скоїв самогубство. Після цього потерпіла ОСОБА_64 разом із чоловіком з 31.10.2006 року почали проживати в квартирі покійного сина - ОСОБА_69 .

З ОСОБА_98 у нього були довірливі стосунки і свідок чудово знав про сейф та про вміст сейфу, у нього були ключі. Батьки покійного не знали про сейф, і він - ОСОБА_132 приїхав 31.10.2006 року до батьків віддав ключі та показав де сейф, відкрив вони його побачили зразу закрили сейф та свідок залишив ключі батькам ОСОБА_134 .. Дублікатів не робив.

Фірма продовжувала працюватиі і доходи з неї ОСОБА_132 віддавав батьку покійного - ОСОБА_135 під розписку десь приблизно 30 тисяч доларів.

Потім він - ОСОБА_132 відкрив свою фірму та почав займатись аналогічним бізнесом, в цей час він переїзджав в інший офіс та завозив деякі речі та документи з фірми до потерпілих.

З ОСОБА_80 ОСОБА_132 тісно почали спілкуватись з 2008 року. На початку 2010 року він - ОСОБА_132 змінив офіс та переїхав на вул.. Фрунзе, тоді він вирішив віддати меблі з офісу батькам ОСОБА_62 . Тоді ОСОБА_70 йому допомогав перевозити меблі з офісу які йому стали не потрібні. Вони їх відвозили на вул.. Празьку, тоді ОСОБА_28 і познайомився з потерпілою, так як ОСОБА_28 разом із ним приїздили пару разів до потерпілих.

З приводу сейфа в квартирі на ОСОБА_136 , ОСОБА_70 знав з його розмов. Прямо про сейф свідок ОСОБА_58 не казав, вони тоді були в офісі на Дружби народів, 22, в 2009 році, точної дати не пам`ятає, в кабінеті директора, також з ним був ОСОБА_137 , друг дитинства ОСОБА_138 , ОСОБА_139 та він - ОСОБА_140 .. Було сказано, що є гроші в сейфі що можна їх взяти та віддати внукові. Кабінет ОСОБА_141 маленький, ОСОБА_70 був поряд і чув про сейф, однак участі в розмові між свідком та ОСОБА_142 не брав, кабінет приблизно 12 метрів. Про про наявність сейфу в квартирі та наявність в них грошей сказав ОСОБА_132 , при цьому для нього і ОСОБА_143 був відомий факт, а для ОСОБА_28 фак наявності сейфа на Пражзькій був не відомий

ОСОБА_70 дуже добре чув розмову про сейф. В розмові не обговорювалось про суму в сейфі, ОСОБА_139 дізнався про зміст сейфу вже пізніше під час інших розмов. Це було пізніше. Розмови про цю сім`ю велись постійно з ОСОБА_142 . Після чергової розмови ОСОБА_70 запитав, -"А шо там много денег?". Він - ОСОБА_57 відповів що точно не знає, було 40 тисяч а потім я віддав 30 тисяч доларів.

ОСОБА_52 до нього - ОСОБА_141 в офіс на вул.. Фрунзе на початку 2010 року привів ОСОБА_70 та познайомив їх. Це був кінець зими початок весни. Сказав, що це друг дитинства.

На початку осені 2010 року до офісу на вул.. Фрунзе Сорочинський привів ОСОБА_100 . Сказав, що це його знайомий. Другий раз - це було в 2011 році ОСОБА_78 приїзджав по роботі до м. Києва, потім ще раз приїзждав в 2011 році всього 3 рази. У присутності ОСОБА_29 ніколи не велося розмов про потерпілих та їх квартиру.

Точної дати свідок не пам`ятає, в 2010 році ОСОБА_64 зателефонувала та повідомила про напад який було скоєно на них. Через декілька днів він - ОСОБА_132 приїхав до потерпілих разом із ОСОБА_80 , тоді ОСОБА_64 в подробицях розповіла про напад, що одна людина була в масці, одна без, сказала, що людина, яка була без маски їй відома це людина "зі Сміли" ім`я його не знала. Крім того, потерпіла розповідала про напад на кладовищі, що якийсь молодий хлопець вихватив сумку у неї з рук та побіг.

З ОСОБА_93 ОСОБА_132 познайомився в восени 2010 року але точної дати не пам`ятає, він не можє сказати чи це було до нападу 07.10.10 чи після, зараз не пам`ятає.

ОСОБА_70 до першого нападу на потерпілих приїзджав до квартири потерпілих декілька разів.

ОСОБА_65 був присутній в квартирі потерпілих 2 рази, приїзжав дивитись двері, які були в офісі а потім їх вивезли в квартиру на вул. Празькій. Сілаєва просила його - Норенка продати ці двері, і якось в офісі зайшла розмова про двері при цьому був присутній ОСОБА_65 , він поцікавився що за двері, це було в літку 2010 року. ОСОБА_132 йому все розповів, але пояснив, що це дорогі двері. Потім він зателефонував потерпілій домовився з нею, і вони поїхали з ОСОБА_67 до потерпілих до квартири через декілька днів, ОСОБА_65 подивився сфотографував сказав що покаже директору, потім він повідомив, що директор зацікавився але треба заміряти їх, тоді вони поїхали в другий раз до потерпілих, ОСОБА_65 під час візитів до потерпілих був завжди поруч зі свідком у квартирі.

Про готування вбивства потерпілих ОСОБА_80 йому нічого не відомо, 05.05.2012 року ОСОБА_132 зламав ногу та знаходився в лікарні №17 в м. Києві приблизно місяць. Про напад в 2012 році на потерпілих ОСОБА_144 стало відомо від правоохоронних органів.

Після допиту в міліції свідок дзвонив ОСОБА_145 , це було в 2012 році, він зателефонував та спитав його чому його викликали в міліцію та показували ОСОБА_100 фотографію. ОСОБА_78 сказав щоб ОСОБА_132 не звертав уваги на це.

Письмовими доказами, наявними у кримінальному провадженні та дослідженими в суді:
Протоколом усної заяви (повідомлення про злочин) від 15.05.2012 року(том 1 а.с.121-124), відповідно до якої громадянин ОСОБА_47 повідомляє, про те що на протязі часу з 10.05.2012 року наглядно знайомий ОСОБА_146 пропонує йому скоїти подвійне вбивство літньої сімейної пари, з метою заволодінням грошових коштів, при цьому вказує, що викрадені гроші необхідно поділити на 4 частини, а саме ОСОБА_147 , ОСОБА_148 , його однокласнику ОСОБА_149 та молодшому брату ОСОБА_150 , який і надав їм інформацію стосовно грошових коштів які знаходяться за місцем мешкання літньої сімейної пари;

протоколом огляду та вручення від 16.05.2012 року (том. 1 а.с. 128-129), відповідно до якого ОСОБА_49 було вручено 5 бойових патронів, які були отримані в управлінні ресурсного забезпечення ГУМВС України в м. Києві для проведення оперативної комбінації. При цьому дані патрони оглянуті та перераховані 5(п`ять) бойових патронів калібру 9 мм з маркуванням на капсулі гільзи «Форт Макаров 9мм», які начальник відділу по боротьбі із етнічними організованими злочинними групами та екстремізмом УБОЗ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_151 спорядив у магазин та магазин приєднав до макету пістолету марки «ІЖ-79». Вказані патрони вручені громадянину ОСОБА_49 у зв`язку із необхідністю їх демонстрації замовникам вбивства в рамках проведення оперативної комбінації. Потім макет пістолету марки «ІЖ», глушник та магазин споряджений бойовими патронами у кількості 5 щтук, ОСОБА_47 оглянув та поклав в свою сумку та застебнув її;

протоколом огляду місця події від 17.05.2012 року ( том 1 а.с. 134-148), відповідно до якого, місце події є сходинко виймайданчик на девятому поверсі буд. АДРЕСА_4 , при виході на площадку даного поверху праворуч розташована квартира АДРЕСА_13 , двері якої закриті. Навпроти східців на девятому поверсі розташований вхід в кв. АДРЕСА_17 , двері закриті. На підлозі сходинкового майданчику, біля стіни між вхідними дверима квартир АДРЕСА_18 , АДРЕСА_17 лежить предмет схожий на пістолет з глушником. На даному предметі схожому на пістолет, на верхній частині деталей маркування не має. Від данного предмету від`єднання магазин та глушник. У магазині містяться чотири патрони калібру 9 мм з маркуванням «Форт Makarov 9 mm». При відведенні затвора предмету, схожого на пістолет, у крайнє заднє положення виявлено у патроннику один патрон калібру 9 мм з маркуванням «Форт Makarov 9 mm». Вилучено: предмет, схожий на пістолет; глушник; магазин; п`ять патронів калібру 9 мм з маркуванням «Форт Makarov 9 mm»; кашкет типу «блайзер» чорного кольору з написом «TISSOT»;

В ході даного огляду встановлено, що на підлозі зазначеної площадки лежать два чоловіки, на руках яких одіті наручники. Один із них представився ОСОБА_152 , а інший ОСОБА_153 .

Під час огляду місця події виникла термінова необхідність провести особистий обшук ОСОБА_50 та ОСОБА_112 .

В ході особистого обшуку ОСОБА_45 виявлено та вилучено: окуляри із затемненим склом; зв`язка ключів від дверних замків: 1 ключ з написом «GERDA», 1 ключ з написом «KALE», 1 ключі з написом «LEX», 1 ключі від електромагнітного замка; дві матерчаті рукавички білого кольору; мобільний телефон «NOKIA-Е51» ІМЕІ: НОМЕР_10 , з сім-картою оператора «life» серійний номер НОМЕР_11 та сім-картою «Київстар» серійний номер НОМЕР_12 ; сумка-рюкзак; перфоратор «Einhell GLOBAL BH-G» серійний номер НОМЕР_2 ; поліетиленовий пакет, в якому містились два свердла та два зубила;

протоколом огляду предметів від 24.05.2012, в ході якого проведено огляд речей, вилучених 17.05.2012 під час огляду місця події на сходинковій площадці 9-го поверху під`їзду АДРЕСА_19 (т. 1 а.с. 152-153)

протоколом огляду предметів від 24.05.2012, в ході якого проведено огляд речей, вилучених 17.05.2012 під час огляду місця події на сходинковій площадці 9-го поверху під`їзду АДРЕСА_19 ;

протоколом відтворення обстановки та обставин події від 19.05.2012 (т. 8 а.с. 46-53), під час якого підозрюваний ОСОБА_28 підтвердив та уточнив свої показання, які надав на досудовому слідстві. В ході відтворення ОСОБА_28 показав кафе біля станції метро «Нивки», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, 1, в якому він вперше зустрічався з ОСОБА_46 та розповідав йому про сейф і грошові кошти ОСОБА_39 та ОСОБА_37 . Потім ОСОБА_28 показав столик у кафе «Стрілка», що розташоване на Ленінградській площі в м. Києві, в якому він та ОСОБА_42 15.05.2012 зустрічались з ОСОБА_46 і обговорювали вчинення злочину. Також в ході відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_28 показав місце розташування квартири АДРЕСА_3 , в якій проживають ОСОБА_35 та ОСОБА_38 , при цьому показавши обставини вчинення злочину 07.10.2010 спільно з ОСОБА_29 ;

протоколом відтворення обстановки та обставин події 19.05.2012 року (т. 8 а.с. 205-210), під час якого підозрюваний ОСОБА_42 підтвердив та уточнив свої показання, які надава раніше на досудовому слідстві і в яких визнавав свою вину. В ході відтворення ОСОБА_42 показав кафе «Конго» неподалік вул. Попудренка, 18, в м. Києві, де 16.05.2012 ОСОБА_47 показував йому пістолет у розібраному стані. Також ОСОБА_42 показав кафе «Стрілка», що розташоване на Ленінградській площі в м. Києві і пояснив, що в даному кафе 15.05.2012 вони обговорювали план пограбування квартири та придбання пістолету для полегшення вчинення даного злочину. Потім ОСОБА_42 показав місце розташування квартири, яку вони 17.05.2012 мали пограбувати і біля якої були затримані працівниками міліції;

протоколом відтворення обстановки та обставин події з потерпілою ОСОБА_44 , в ході якого надала показання, які узгоджуються із показами наданими на судовому слідстві (т. 3 а.с. 173-176);

протоколом пред`явлення фотографій для впізнання від 21.06.2012, згідно якого потерпіла ОСОБА_38 впізнала на фото № 4 фототаблиці № 2 ОСОБА_45 і показала, що це саме даний чоловік приходив разом з ОСОБА_154 до них додому два рази, щоб подивитися двері, які вона хотіла продати. Як звуть даного чоловіка, вона не знає. При цьому ОСОБА_38 додала, що даний чоловік, коли приходив до них додому, був одітий у кашкет-блайзер(т. 2 а.с. 20-21);

протоколом пред`явлення фотографій для впізнання від 21.06.2012, згідно якого потерпіла ОСОБА_38 впізнала на фото № 3 фототаблиці № 3 ОСОБА_28 і показала, що даного чоловіка звуть ОСОБА_155 і він приходив разом з ОСОБА_154 до них додому (т. 2 а.с. 23-24);

протоколом очної ставки між обвинуваченим ОСОБА_28 та свідком ОСОБА_46 від 19.05.2012, в ході якої ОСОБА_47 повністю підтвердив свої покази надані під час судового слідства (том 8 а.с.65-71);

- протоколом очної ставки між обвинуваченим ОСОБА_40 та свідком ОСОБА_46 від 31.05.2012, в ході якої ОСОБА_47 повністю підтвердив свої покази надані під час судового слідства (т. 9 а.с. 9-15);

протоколом огляду місця події від 17.05.2012 у квартирі АДРЕСА_3 , відповідно якого встановлено, що дана квартира розташована на 9-му поверсі вказаного будинку. У кімнаті АДРЕСА_20 даної квартири в стіні вмонтований металевий сейф, навколо якого пошкоджені шпалери (т. 1 а.с. 222-225);

- Висновком експерта № 158/ікт від 05.06.2012, відповідно якого SIM-карта мобільного зв`язку «Life» серійний номер НОМЕР_11 має власний номер НОМЕР_13 (т. 1 а.с. 196-199);

Протоколом пред`явлення ОСОБА_32 предметів для впізнання від 21.06.2012, в ході чого остання впізнала ключі від дверних замків: 1 ключ з написом «GERDA», 1 ключ з написом «KALE», 1 ключі з написом «LEX», 1 ключі від електромагнітного замка, що вилучені 17.05.2012, під час огляду місця події на сходинковій площадці 9-го поверху під`їзду № 13 будинку АДРЕСА_4 та особистого обшуку ОСОБА_112 . В ході проведення даної слідчої дії ОСОБА_38 показала, що це саме ці ключі були викрадені у неї під час нападу на неї 27.08.2011 на цвинтарі «Лісовому», що розташований у Деснянському районі міста Києва(т 2 а.с. 88-89);

Протоколом пред`явлення ОСОБА_33 предметів для впізнання від 21.06.2012, в ході чого останній впізнав ключі від дверних замків: 1 ключ з написом «GERDA», 1 ключ з написом «KALE», 1 ключі з написом «LEX», 1 ключі від електромагнітного замка, що вилучені 17.05.2012, під час огляду місця події на сходинковій площадці 9-го поверху під`їзду № 13 будинку АДРЕСА_4 та особистого обшуку ОСОБА_112 . В ході проведення даної слідчої дії ОСОБА_35 показав, що це ключі від їх квартири АДРЕСА_3 (т 2 а.с. 92-93);

- Протоколом особистого обшуку ОСОБА_28 від 17.05.2012, в ході якого виявлено та вилучено: три ключі від дверних замків, скріплені одним металевим кільцем; клаптик паперу написами: «М (Семен Ефи закреслено), ОСОБА_156 НОМЕР_14 »; мобільний телефон «Samsung-і5800» ІМЕІ: НОМЕР_15 , з сім-картою «ACE&BACE» серійний номер НОМЕР_16 (т. 8 а.с. 7-8);

Протоколом огляду предметів та документів, вилучених 17.05.2012 під час особистого обшуку ОСОБА_28 , відповідно якого в останнього вилучено предмети, які мають значення для встановлення істини у справі, а саме: три ключі від дверних замків, скріплені одним металевим кільцем. Один із ключів має пластмасову основу темно-синього кольору, на якій виграйовано напис: «APECS», також на металевій частині ключа біля основи виграйовано номер: «А3441L01». Другий ключ металевий світло-сірого кольору без гравіювання має напівкруглу форму. Третій ключ металевий світло-сірого кольору (сейфовий) із гравіюванням на основі: «САМ»; клаптик паперу квадратної форми із рукописними написами: «М (Семен Ефи закреслено), ОСОБА_156 НОМЕР_14 »; мобільний телефон «Samsung-і5800» ІМЕІ: НОМЕР_15 , з сім-картою «ACE&BACE» серійний номер НОМЕР_16 (т. 4 а.с. 167-169);

Протоколом пред`явлення ОСОБА_32 предметів для впізнання від 21.06.2012, в ході чого остання впізнала ключі від дверних замків, які вилучені 17.05.2012 під час особистого обшуку ОСОБА_28 , а саме: ключ з написом «APECS» та номером «А3441L01»; ключ металевий світло-сірого кольору без гравіювання має напівкруглу форму; ключ металевий світло-сірого кольору (сейфовий) із гравіюванням на основі: «САМ». В ході проведення слідчої дії ОСОБА_38 показала, що дані ключі від їх квартири АДРЕСА_5 і саме ці ключі були викрадені у неї під час нападу на неї 27.08.2011 на цвинтарі «Лісовому», що розташований у Деснянському районі міста Києва(т. 2 а.с. 76-77);

- Протоколом пред`явлення ОСОБА_33 предметів для впізнання від 21.06.2012, в ході чого останній впізнав ключі від дверних замків, які вилучені 17.05.2012 під час особистого обшуку ОСОБА_28 , а саме: ключ з написом «APECS» та номером «А3441L01»; ключ металевий світло-сірого кольору без гравіювання має напівкруглу форму; ключ металевий світло-сірого кольору (сейфовий) із гравіюванням на основі: «САМ». В ході проведення слідчої дії ОСОБА_35 показав, що дані ключі від їх квартири АДРЕСА_5 і саме ці ключі були викрадені у ОСОБА_39 під час нападу на неї 27.08.2011 на цвинтарі «Лісовому», що розташований у Деснянському районі міста Києва(т. 2 а.с. 80-81);

- Протоколом виїмки від 01.08.2012, відповідно якого у ВОТР УБОЗ ГУМВС України в м. Києві вилучено відеокасету «Sony MiniDV» чорного кольору(т. 5 а.с. 50-51);

- Протоколом огляду відеодокумента від 14.08.2012, в ході якого проведено огляд відеозапису, зафіксованого на відеокасеті «Sony MiniDV», яка 01.08.2012, вилучена в ході виїмки у ВОТР УБОЗ ГУМВС України в м. Києві(т. 5 а.с. 52-69);

Носієм інформації відеокасета «SONY MiniDV Premium DIGITAL VIDEOCASSETTE DVM60 ME 60 LP:90» та відеодокумент, що зафіксований на ній, який містить інформацію про зустріч ОСОБА_45 , ОСОБА_28 та ОСОБА_50 15.05.2012, під час даної зустрічі останні ведуть розмову щодо готування до вчинення злочину, а саме до вбивства двох осіб. А також ОСОБА_28 розповідає, що він шляхом обману, повідомивши ОСОБА_32 , що у квартирі по АДРЕСА_6 , змусив її вийти з квартири по АДРЕСА_4 , після чого проник в дану квартиру та намагався демонтувати зі стіни сейф з метою вчинити крадіжку. Однак дана спроба йому не вдалася, оскільки повернулась ОСОБА_38 (т. 5 а.с. 70-73);

Зазначений відеозапис був переглянутий в судовому засіданні.

- Приєднаним до кримінальної справи № 04-31362 як доказ оптичним диском СD-R Verbatim, на якому міститься штамп «КОНФІДЕНЦІЙНО» та маркування: «1755». Даний диск наданий ПрАТ «Київстар» за вих. № 1672/01 від 03.08.2012 і на ньому міститься інформація щодо вхідних та вихідних дзвінків абонентів: НОМЕР_4 ( ОСОБА_28 ) та НОМЕР_17 ( ОСОБА_42 )(т. 5 а.с. 85, 128-131), згідно якої:

- абонент НОМЕР_4 ( ОСОБА_28 ) в період квітня-травня 2012 року знаходився біля будинку АДРЕСА_4 , в такі дні: 04.04.2012; 14.04.2012; 19.04.2012; 20.04.2012; 23.04.2012; 03.05.2012; 04.05.2012; 15.05.2012; 16.05.2012; 17.05.2012;

- абонент НОМЕР_4 ( ОСОБА_28 ), знаходився 17.05.2012 в період часу з 10.27 год. до 10.41 год. в зоні дії базової станції ПрАТ «Київстар» по вул. П.Запорожця в м. Києві. При цьому о 10.27 год. абонент НОМЕР_4 ( ОСОБА_28 ) телефонував (вихідний дзвінок) абоненту НОМЕР_5 ( ОСОБА_42 ), тривалість з`єднання 63 секунди;

- абонент НОМЕР_17 ( ОСОБА_42 ) за період з 01.01.2010 по 17.05.2012. знаходився за адресами: АДРЕСА_11 , в такі дні: 26.10.2011; 23.11.2011; 17.12.2011; 06.03.2012; 07.03.2012; 15.03.2012; 17.03.2012; 04.04.2012; 10.04.2012; 14.04.2012; 19.04.2012; 20.04.2012.

- абонент НОМЕР_17 ( ОСОБА_42 ) за період з 01.01.2010 по 17.05.2012. один раз знаходився біля адреси: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 21.(т. 5 а.с. 88-96);

- Приєднаним до справи як доказ роздруківкою дзвінків абонентського номеру НОМЕР_5 , яким користувався ОСОБА_42 , наданою органу досудового слідства ТОВ «Астеліт» за вих. № 6102 від 27.08.2012(т. 5 а.с. 170-177, 188-191);

Протоколом огляду документа - роздруківки дзвінків абонентського номеру НОМЕР_5 , яким користувався ОСОБА_42 , надана органу досудового слідства ТОВ «Астеліт» за вих. № 6102 від 27.08.2012.

У результаті проведеного огляду та аналізу встановлено, що даний абонент в період часу з 12.05.2012 по 17.05.2012 здійснював телефонні з`єднання з абонентами: НОМЕР_18 , НОМЕР_19 ( ОСОБА_47 ) та НОМЕР_4 ( ОСОБА_28 ).

Також в ході огляду встановлено, що абонент НОМЕР_5 ( ОСОБА_42 ) знаходився у м. Києві в районі Ленінградської площі, в такі дні:

03.05.2012 телефонні з`єднання з 09.02 год. до 10.07 год.;

04.05.2012 телефонне з`єднання о 11.01 год.;

15.05.2012 телефонні з`єднання з 12.51 год. до 14.30 год.;

16.05.2012 телефонні з`єднання з 08.09 год. до 11.47 год.;

17.05.2012 телефонні з`єднання з 07.54 год.(т. 5 а.с. 178-186);

Довідкою ПАТ «Державний ощадний банк України» за вих. № 07/17-2530 від 07.08.2012, відповідно якої Національним банком України встановлений такий офіційний курс гривні до 100 доларів США:

-на 17.05.2012 складає 799,0000 грн.

-на 07.10.2010 складає 790,9900 грн.

-на 27.09.2011 складає 797,3600 грн.(т. 1 а.с. 241).

Крім того, колегія суддів керуючись п.8 Розділу ХІ Перехідня положення КПК України (2012р.), відповідно до якого допустимість доказів, отриманих до набрання чинності КПК України (2012 р.), визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності, вважає, що зібрані в ході досудового слідства докази, в т.ч. показання обвинувачених, протоколи допиту, яких були досліджені і оголошені в судовому засіданні, є допустимими і належними доказами у даному кримінальному провадженні та такими, що встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Так, доказом винуватості ОСОБА_28 у вчиненні інкримінованих йому готування другого розбійного нападу на квартиру потерпілих по АДРЕСА_7 та готування до вбивства ОСОБА_39 та її чоловіка ОСОБА_31 17.05.2012 року, суд вважає показання обвинуваченого ОСОБА_45 кримінальне провадження відносно якого закрито судом у зв`язку із його смертю.

На досудовому слідстві обвинувачений ОСОБА_42 показав, що в лютому-березні 2012 року під час однієї із зустрічей із ОСОБА_28 , якого знав з дитинства, останній повідомив, що є квартира, в якій в сейфі лежать гроші, суми він не назвав. Про те, що в даному сейфі знаходяться гроші, ОСОБА_58 стало відомо від його брата ОСОБА_157 .

На пропозицію ОСОБА_28 викрасти з квартири сейф з грошима ОСОБА_42 погодився. Далі вони спланували, що в квартиру необхідно було потрапити тоді, коли в ній нікого не буде. Для цього вони разом приїжджали до даної квартири та слідкували за власниками квартири. Декілька разів ОСОБА_42 приїжджав до даного будинку та знаходився на вулиці, чекав поки хтось з власників вийде. В даній квартирі проживало двоє осіб, а саме чоловік на ім`я ОСОБА_158 та жінка ім`я йому не відоме. Розпорядок дня власників квартири ОСОБА_41 не відомий. Однак ОСОБА_42 вказує, що власники квартири виходили раз в два-три дні, а вони весь час не перебували біля даного будинку, тому точного їх розпорядку дня не знали. Біля даного будинку вони перебували протягом 3-4 годин в день, в основному до обіду.

В даній квартирі ОСОБА_42 був один раз в кінці лютого чи на початку березня. До квартири вони потрапили у вигляді покупців дверей, для цього вони зателефонували власникам та домовились про зустріч. Про те, що дані власники квартири продають двері стало відомо зі слів ОСОБА_157 .

Ранком 17.05.2012 ОСОБА_28 дав ОСОБА_41 ключі від дверей під`їзду даного будинку, які знаходились на зв`язці на яких було прикріплено магнітний ключ від вхідних дверей будинку, на даній зв`язці знаходились ключі від квартири, яку вони мали пограбувати. Де взяв дані ключі ОСОБА_28 , ОСОБА_42 не знає. Наскільки йому відомо, то ОСОБА_28 та ОСОБА_132 вже заходили до даної квартири. 17.05.2012 до даної квартири мали зайти ОСОБА_42 та ОСОБА_91 , з яким ОСОБА_42 познайомився приблизно 7-8 днів тому в інтерактивному клубі, неподалік станції метро «Дарниця» в м. Києві. Під час розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_42 повідомив ОСОБА_120 , що є квартира розташована в районі Ленінградської площі м. Києва, власники якої люди похилого віку, і в даній квартирі знаходиться сейф з грошима. Вони планують проникнути в дану квартиру та забрати гроші. ОСОБА_42 запропонував ОСОБА_49 прийняти в цьому участь, на що останній погодився.

Приблизно через день після даної розмови ОСОБА_42 зустрівся з ОСОБА_28 та повідомив йому, що знайшов людину, яка погодилась виконати всю брудну роботу за них. ОСОБА_42 запропонував ОСОБА_28 з ним зустрітися, на дану пропозицію ОСОБА_28 погодився. 15.05.2012 в кафе, назви якого не пам`ятає, що розташоване на Ленінградській площі в м. Києві, вони зустрілися втрьох та домовились, що зустрінуться зранку біля будинку, в якому розташована квартира, яку мали пограбувати. Однак 16.05.2012 ОСОБА_91 на зустріч не приїхав, зателефонувати останньому ОСОБА_42 не мав можливості, оскільки не було коштів на рахунку, а на телефонні дзвінки ОСОБА_28 він не відповідав.

В той же день вечором зустрілись: ОСОБА_42 , ОСОБА_28 та ОСОБА_91 поблизу станції метро «Нивки» в кафе. ОСОБА_42 представив ОСОБА_28 . ОСОБА_119 , як чоловіка який зможе прийняти участь у вчиненні пограбування квартири. Хід розмови в кафе ОСОБА_42 не пам`ятає, оскільки вживав спиртні напої. Однак він пам`ятає, що 16.05.2012 вони зустрінуться втрьох на Ленінградській площі м. Києва, куди приїде ОСОБА_91 та привезе пістолет, який нібито зможе дістати для здійснення пограбування. 16.05.2012 приблизно о 16-17 год. ОСОБА_41 зателефонував ОСОБА_91 та запропонував зустрітися о 19 год. біля метро «Дарниця». Зустрівшись з ОСОБА_159 , домовились, що ОСОБА_42 поїде до ОСОБА_28 та повідомить про те, що пограбування має відбутися 17.05.2012 для цього їм необхідно зустрітися о 08 год. ранку 17.05.2012. Після даної зустрічі ОСОБА_42 поїхав до ОСОБА_28 та про все йому розповів.

Ранком 17.05.2012 ОСОБА_42 поїхав до себе на роботу, де взяв перфоратор, свердла та зубила до нього, з метою демонтувати сейф зі стіни квартири. Після чого, поїхав до вищевказаного будинку. До даного будинку ОСОБА_42 приїхав о 07 год. 30 хв., через деякий час приїхав ОСОБА_91 , а після нього ОСОБА_28 . Потім вони чекали, коли вийде власник квартири. Приблизно о 10 год. власник квартири на ім`я ОСОБА_158 вийшов з квартири та пішов в невідомому напрямку, відразу за ним пішов ОСОБА_28 , а ОСОБА_42 та ОСОБА_91 залишились біля будинку. Через деякий час ОСОБА_41 зателефонував ОСОБА_28 , після чого він та ОСОБА_91 пішли до під`їзду. Двері під`їзду ОСОБА_42 відкрив магнітним ключем, який ранком дав йому ОСОБА_28 . Піднявшись разом з ОСОБА_159 ліфтом на 7-й поверх і далі пішки на 9-й поверх. Знаходячись на півповерху вище від поверху, де знаходиться квартира, яку мали пограбувати, ОСОБА_42 побачив у руках в ОСОБА_119 пістолет. Через деякий час приїхав ліфт, з якого вийшов власник квартири та почав відкривати двері, в цей час вони почали спускатися вниз на сходинковий майданчик будинку, де відразу були затримані працівниками міліції.

Крім того, ОСОБА_42 додав, що ОСОБА_28 заявив, що він рішуче налаштований на вбивство власників квартири, оскільки до даної квартири дуже важко потрапити, в ній увесь час знаходиться хтось із власників. У зв`язку з цим ОСОБА_28 сказав, що необхідно їх вбити для того, щоб його не могли впізнати. В розмові разом із ОСОБА_160 сказав, що якщо ОСОБА_91 відмовиться вбивати їх, то або ОСОБА_28 , або ОСОБА_42 візьмуть «швайку» та вб`ють власників квартири.

Під час пограбування квартири, ОСОБА_42 мав демонтувати сейф, а ОСОБА_91 мав вбити власників квартири за допомогою вогнепальної зброї(т. 8 а.с. 197-202).

Наведені вище показання ОСОБА_45 , кримінальне провадження відносно якого закрито судом у зв`язку із його смертю, суд оцінює у сукупності із іншими доказами у кримінальному провадженні.

Показання потерпілих та свідків узгоджуються між собою та з іншими доказами, наявними в кримінальному провадженні та досліджені судом і в достатній мірі доводять винуватість обвинувачених ОСОБА_28 та ОСОБА_29 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень.

Оцінюючи доводи захисників ОСОБА_27 та ОСОБА_161 про те, що було порушено право на захист, оскільки не були дотримані вимоги ст. 290 КПК України, суд вважає, що вони не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки на момент відкриття матеріалів кримінального провадження на виконання вимог ст. 290 КПК України, всі сторони кримінального провадження були належним чином про це повідомленні та ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, про що свідчать повідомлення та розписки наявні в матеріалах справи.

Крім того, твердження захисника ОСОБА_27 , про те, що долучення матеріалів кримінального провадження у кількості 13 томів прокурором в судовому засіданні відбувалось з грубим порушенням прорцесу та в наслідок чого є підставою для визнання їх недопустимими доказами, також не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим кодексом. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених КПК України. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На підставі вище викладеного, колегія суддів вважає за можливе визнати матеріали кримінального провадження, долучені прокурором в судовому засіданні та досліджені судом належними доказами.

При ухваленні вироку відносно обвинувачених ОСОБА_29 та ОСОБА_28 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Сукупність наведених вище доказів в достатній мірі доводить факт вчинення дій ОСОБА_28 та ОСОБА_29 за попередньою змовою розбійного нападу на потерпілих 07.10.2010 року. Про це свідчить встановлена судом узгодженість дій обвинувачених під час вчинення злочину, перемовини між собою про застосування насильства щодо потерпілих, а також їх подальші дії.

При цьому суд критично ставиться до показань обвинувачених, так як вони суперечать встановленим судом обставинам.

Доводи ОСОБА_29 щодо непричетності його до вчинення кримінального правопорушення були повністю спростовані в ході судового розгляду. Так, зазначаючи в своїх показаннях про те, що він не міг бути на місті розбійного нападу, через те, що в той час знаходився в іншій частині міста Києва та зустрічався із своїми знайомими, не підтверджені об`єктивними доказами. Так, обвинувачений ОСОБА_29 посилаючись на певні обставини, на запитання суду відмовився повідомити анкетні дані та адреси осіб, які б могли підтвердити його алібі, посилаючись на ст.. 63 Конституції України. З цих же підстав обвинувачений ОСОБА_29 відмовився повідомити суду які саме питання він вирішував, перебуваючи в м. Києві в день розбійного нападу, зустрічаючись протягом дня із цими особами.

Суд також вважає, що доводи обвинуваченого ОСОБА_28 про його непричетність до вчинення інкримінованих йому злочинів та фальсифікацію справи проти нього працівниками УБОЗу м. Києва не знайшли об`єктивного підтвердження.

В судовому засіданні обвинувачений не повідомив суду про будь-які взаємовідносини із працівниками УБОЗ м. Києва, або про попереднє знайомство із ними.

Крім того показання ОСОБА_28 про відсутність у нього корисного мотиву для вчинення злочинів, так як він на той час був успішним бізнесменом і заробляв достатньо грошей, торгуючи цінними паперами на фондовому ринку, спростовуються наявними у кримінальному провадженні та дослідженими судом письмовими доказами:

протоколом огляду документів, які вилучені в ході проведення виїмок у ПАТ «Ерсте Банк», ПАТ «Альфа-Банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Універсал Банк», ПАТ КБ «Надра», АТ «ОТП Банк», ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо відкриття та користування банківськими рахунками ОСОБА_28 .

В ході огляду встановлено, що ОСОБА_28 станом на травень-червень 2012 має заборгованість перед банківськими установами на загальну суму 103 677,12 грн.

(т. 7 а.с. 221-225).

На підставі досліджених в ході судового слідства доказів, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_29 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 187 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_29 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, дані про особу обвинуваченого, який працює, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його майновий стан, стан здоров`я(наявність ряду хронічних захворювань), задовільну характеристику за місцем проживання та позитивну характеристику, надану релігійною громадою Синагоги м. Хуст.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_29 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення відносно осіб похилого віку.

Визначаючи вид та розмір покарання ОСОБА_29 , судова колегія, з урахуванням наведених обставин прийшла до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк, наближений до максимального, визначеного санкцією ч.4 ст. 187 КК України, так як на думку суду така міра покарання зможе забезпечити ефективний виховний вплив на обвинуваченого, його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі досліджених в ході судового слідства доказів, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_28 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах та кваліфікує ці його дії за ч. 4 ст. 187 КК України.

Крім того, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_28 у вчиненні замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в особливо великих розмірах, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, та кваліфікує ці його дії за ч. 3 ст. 15 та ч. 5 ст. 185 КК України.

Крім того, суд вважає доведеним винуватість ОСОБА_28 у вчиненні готування до нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах, та кваліфікує ці його дії за ч. 1 ст. 14 та ч. 4 ст. 187 КК України.

Крім того, суд вважає доведеним винуватість ОСОБА_28 у готуванні до умисного вбивства двох осіб, вчинене з корисливих мотивів, з метою полегшити вчинення іншого злочину, за попередньою змовою групою осіб та кваліфікує ці його дії за ч. 1 ст. 14, п.п. 1, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи, у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, будь-яким психічним захворюванням ОСОБА_28 не страждав і за своїм психічним станом у зазначений період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час ОСОБА_28 будь-яким психічним захворюванням не страждає, а також не виявляє відхилень психіки, що носять характер психічного захворювання, і за своїм психічним станом у теперішній час здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_28 судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень відносно осіб похилого віку.

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_28 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, дані про особу обвинуваченого, який не працює, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Крім того, колегія суддів враховує факт неодноразових погроз під час судового розгляду ОСОБА_28 відносно потерпілої ОСОБА_39 , які були зафіксовані в правоохоронних органах.

Дану поведінку обвинуваченого колегія суддів сприймає як таку обставину, що характеризує особу обвинуваченого ОСОБА_28 та його відношення до вчиненого.

Визначаючи вид покарання ОСОБА_28 , судова колегія, з урахуванням наведених обставин прийшла до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, визначаючи розмір покарання за кожне кримінальне правопорушення, колегія суддів вважає за необхідне і доцільне призначити строк покарання наближений до максимального за закінчений злочин, передбачений ч.4 ст. 187 КК, України та за незакінчені злочини строк позбавленя волі з урахуванням положень ст.. 68 КК України, На думку суду така міра покарання зможе забезпечити ефективний виховний вплив на обвинуваченого ОСОБА_28 , його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів обвинуваченому ОСОБА_28 , суд відповідно до ст. 70 КК України вважає за можливе застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Визначаючи розмір покарання, судова колегія дотримуючись принципу індивідуалізації покарання враховує роль кожного з обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення та відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, призначає міру покарання, , яка буде необхідною для виправлення кожного з них та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_39 , з урахуванням доведеності його підстав і обсягу, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинувачених в рівних долях.

Питання про речові докази суд вірішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, еруючись ст. ст. 370, 374 КПК України, п. 8 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, ст..ст. 65, 66, 68, 70 КК України, колегія суддів

З А С У Д И Л А :
ОСОБА_28 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 14 п.п.1,6,9,12 ч. 2 ст. 115 КК України, призначивши покарання:

за ч. 4 ст. 187 КК України - 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 185 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.1 ст. 14 п.п.1,6,9,12 ч. 2 ст. 115 КК України - 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 70 КК України призначити ОСОБА_28 остаточне покарання за сукупністю вказаних злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_28 обчислювати з 17.05.2012 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою в межах даного кримінального провадження відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з 17.05.2012 по 20.06.2017 р. включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_28 тримання під вартою, залишити без змін.

ОСОБА_29 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, призначивши йому покарання у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_29 обчислювати з 26.06.2012 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою в межах даного кримінального провадження відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з 26.06.2012 по 07.09.2016 р. включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_29 змінити з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою в ДУ Київський СІЗО Міністерства юстиції України, взявши його під варту в залі суду.

Цивільний позов потерпілоїо ОСОБА_39 задовольнити, стягнувши на її користь матеріальну шкоду у розмірі 2 480 грн., в рівних долях по 1240 грн. з кожного засудженого.

Стягнути з засуджених ОСОБА_28 та ОСОБА_29 в рівних долях судові витрати за проведення судових експертиз у сумі 7224 грн. в рівних долях по 3612 грн. на користь держави, - з кожного.

Речові докази: п`ять патронів калібру 9 мм, з металу жовтого кольору з маркуванням на дні гільзи: «Форт 9мм Макаров» (приймальний акт № 138), які зберігаються в УРЗ ГУ МВС України в м. Києві залишити на складі УРЗ ГУ МВС України в м. Києві; сумка-рюкзак сіро-зеленого кольору; перфоратор «Einhell GLOBAL BH-G», серійний номер 2006/08/PL-2660-MU; паперовий пакет синього кольору; зубило з металу сірого кольору, з маркуванням: «14х250»; свердло з металу з маркуванням: «18х250»; зубило з металу сірого кольору, з маркуванням: «14х250»; свердло з металу сірого кольору, з маркуванням: «16», «SDS Granite»; свердло з металу, з маркуванням: «16х250»; одна пара матерчатих рукавичок білого кольору з гумовими крапками темно-синього кольору; кашкет типу «блайзер» з написом «TISSOT», вилучені 17.05.2012 в ході огляду місця події - передані на зберігання до УРЗ ГУМВС України в м. Києві (т. 1 а.с. 187, 188), матерчата куртка чорного кольору з написом на нашивці «BASIC CLOTHES…»(квитанція № 0001092), які зберігаються в камері схову речових доказів УРЗ ГУМВС України в м. Києві - знищити; комплект ключів: 1) ключ з металу жовтого кольору з гравійованим написом: «KALE»; 2) ключ з металу сірого кольору з гравійованим написом «LEX»; 3) ключ з металу сірого кольору та пластмасовою основою чорного кольору з гравійованим написом на ній «GERDA»; 4) ключ-магніт, що вилучені 17.05.2012, під час огляду місця події на сходинковій площадці 9-го поверху під`їзду № 13 будинку АДРЕСА_4 та особистого обшуку ОСОБА_45 ; комплект ключів від дверних замків, які вилучені 17.05.2012 під час особистого обшуку ОСОБА_28 , а саме: ключ з написом «APECS» та номером «А3441L01»; ключ металевий світло-сірого кольору без гравіювання має напівкруглу форму; ключ металевий світло-сірого кольору (сейфовий) із гравіюванням на основі: «САМ» залишити у володінні ОСОБА_31 ; дошка з фрагментом сліду взуття, що вилучено 07.10.2010 в ході огляду місця поді у квартирі АДРЕСА_3 (квитанція №ФП007072), яка знаходиться на зберіганні у камі схову Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві знищити; клаптик паперу квадратної форми із рукописними написами: «М (Семен Ефи закреслено), ОСОБА_156 НОМЕР_14 » - залишити в матеріалах кримінального провадження;
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженими з моменту отримання копії вироку.

Головуючий суддя
Судді: 1. 2.