В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2017 року Справа № 595/1544/17
Номер провадження1-кп/608/246/2017
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого суду судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, освіта вища, одруженої, має на утриманні малолітніх дітей віком 1 і 4 роки, перебуває в відпустці по догляду за дитиною, раніше не судимої, жительки АДРЕСА_1 ,
яка обвинувачується в вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,--
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що в червні 2016 року в неї виник злочинний умисел, направлений на підробку документів, а саме кадастрового плану, а також акту визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельних ділянок під час виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на умовах надання у власність на території с. Бариш хутір Гутишино Бучацького району Тернопільської області.
Реалізуючи свій злочинний намір в червні 2016 року обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , в кадастровому плані в графі суміжники навпроти прізвища ОСОБА_6 виконала підпис за суміжника, не погоджуючи з ним кадастровий план.
Крім цього, в червні 2016 року обвинувачена ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , в акті визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельних ділянок вписала власноручно прізвище суміжного землекористувача ОСОБА_7 та номер паспорту не належного ОСОБА_7 , а також виконала за неї підпис, не погоджуючи із суміжником даний акт.
Також в червні 2016 року в обвинуваченої ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на підробку документів, а саме кадастрового плану, акту визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельних ділянок під час виготовлення проекту землеустрою щодо відведення її чоловіку ОСОБА_8 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на умовах надання у власність на території с. Бариш хутір Гутишино Бучацького району Тернопільської області.
Реалізуючи свій злочинний намір в червні 2016 року обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , в кадастровому плані в графі суміжники навпроти прізвища ОСОБА_9 виконала підпис за суміжника, не погоджуючи з ним кадастровий план.
Окрім цього, в червні 2016 року обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , в акті визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельних ділянок вписала власноручно прізвище ОСОБА_9 , а також виконала за неї підпис без погодження з останньою.
В червні 2016 року обвинувачена ОСОБА_5 використала підроблені документи, а саме подала до приватного підприємства «Земельні справи» кадастровий план, а також акт визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельних ділянок під час виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на умовах надання у власність на території с. Бариш хутір Гутишино Бучацького району Тернопільської області.
Такі дії обвинуваченої ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, за ознаками: підроблення офіційного документа; підроблення офіційних документів, вчиненого повторно; використання завідомо підроблених документів.
23 жовтня 2017 року між прокурором та обвинуваченою, з участю захисника ОСОБА_4 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам вищезазначеної правової норми. У ній, зокрема, зазначено: сторони угоди, формулювання висунутої підозри, її правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваною своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, в угоді зазначено узгоджене сторонами покарання та наявна згода підозрюваної на його призначення, а також зазначено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч. 2 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки її невиконання; угода скріплена підписами сторін угоди.
Так, згідно даної угоди прокурор та обвинувачена ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останньої за ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести обвинувачена, зокрема:
за ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України в виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень;
за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України в виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;
за ч. З ст. 358 Кримінального кодексу України в виді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ч. 1 ст.70 Кримінального кодексу України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання визначити в виді одного року позбавлення волі.
З урахуванням ст. 75 Кримінального кодексу України, враховуючи щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, позитивну характеристику, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю один рік.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 протягом дії іспитового строку обов`язки передбачені, п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 4 ст. 469 зазначеного Кодексу угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується в вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,які згідно ст. 12 Кримінального кодексу України відносяться до категорії невеликої та середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Обвинувачена ОСОБА_5 звернулись до суду з клопотаннями про звільнення її від відбування покарання внаслідок акту амністії, посилаючись на те, що вона має малолітніх дітей.
Відповідно до вимог п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Злочини в яких обвинувачується ОСОБА_5 згідно статті 12 Кримінального кодексу України відносяться до умисних злочинів невеликої та середньої тяжкості.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17 серпня 2016 року та серії НОМЕР_2 від 24 травня 2013 року обвинувачена ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З довідки служби в справах дітей Зборівської районної державної адміністрації № 307 від 12 грудня 2017 року вбачається, що в службу не надходили заяви про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Отже, з врахуванням наведених обставин є підстави для застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 Закону України "Про амністію у 2016 році".
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
Затвердити угоду від 23 жовтня 2017 року про визнання винуватості між стороною обвинувачення, представником якої є прокурор Бучацького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченою ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винуватою в вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України та призначити їй узгоджене сторонами покарання:
за ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України в виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень;
за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України в виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;
за ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України в виді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ч. 1 ст.70 Кримінального кодексу України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити в виді одного року позбавлення волі.
З урахуванням ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю один рік.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на обвинувачену ОСОБА_5 протягом дії іспитового строку обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання внаслідок амністії.
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, до апеляційного суду Тернопільської області через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1