АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11сс/796/5131/2017 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року скаргу ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження повернуто особі, яка її подала.

Таке рішення суд мотивував тим, що скаргу подано з порушенням територіальної юрисдикції. Зазначивши, що ОСОБА_6 оскаржує постанову слідчого першого слідчого відділу прокуратури м. Києва, що територіально не відноситься до Печерського району м. Києва, а належить до підсудності Голосіївського районного суду міста Києва.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року, як незаконну та постановити нову ухвалу, якою справу повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначає, що висновки слідчого судді є не обґрунтованими, оскільки прокуратура міста Києва зареєстрована за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 45/9; місце знаходження реєстраційної справи Печерська районна в місті Києві державна адміністрація; всі документи, які надходили на його адресу від слідчого, викладені на бланку прокуратури міста Києва, на якому зазначена адреса: м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, яка належить до територіальної юрисдикції Печерського районного суду міста Києва.
Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. При цьому в обґрунтування поважності причин пропущення встановленого законом п`ятиденного строку на внесення апеляційної скарги вказує на те, що копія оскаржуваного рішення була отримана ним лише 28 вересня2017 року.
Розглянувши клопотання ОСОБА_6 , дотримуючись загальних засад кримінального провадження, зметою забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності,реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод колегія суддів вважає за необхідне поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні доводів апеляційної скарги та матеріалів кримінального провадження, ухвала слідчого судді зазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

29 серпня 2017 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідувань кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_7 від 17.08.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001216 від 17.10.2014 року, в якій просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Постановляючи ухвалу про повернення скарги ОСОБА_6 з підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя виходив з того, що органом досудового розслідування у даному провадженні є перший слідчий відділ прокуратури м. Києва, який відповідно до наказу прокурора м. Києва "Про визначення місць розташування органу досудового розслідування - слідчих відділів управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва" від 03 квітня 2017 року, розташований у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Антоновича,114 що знаходиться в межах Голосіївського району міста Києва, а тому скарга не підлягає розгляду в Печерському районному суді міста Києва.

Проте з такими висновками слідчого судді колегія суддів погодитися не може.
Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування передбачено Главою 26 КПК України, однак прямої вказівки щодо територіальної підсудності розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, норми вказаної глави не містять.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05 квітня 2013 року, беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність яких прямо не визначена процесуальним законом.

З урахуванням наведеного, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора на досудовому провадженні подається до суду за місцем розташування органу або роботи посадової особи, рішення дії чи бездіяльність якої оскаржується, та подання такої скарги до іншого суду є порушенням територіальної підсудності.

Зазначивши в ухвалі, що скарга не підлягає розгляду у Печерському районному суді міста Києва, слідчий суддя умотивував свій висновок тим, що наказом прокурора міста Києва №63 від 03 квітня 2017 року визначено місце розташування першого слідчого відділу прокуратури міста Києва у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 114.

Разом з тим, наказ прокурора м. Києва від 03 квітня 2017 року «Про визначення місць розташування органу досудового розслідування - слідчих відділів управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва», на який посилається слідчий суддя, без належних доказів, підтверджуючих факт доведення його змісту до відома населення у встановленому законом порядку, сам по собі не може бути підставою для зміни підсудності розгляду скарг на стадії досудового розгляду.

Колегія суддів дійшла такого висновку з урахуванням норм Конституції України і практики Європейського Суду з прав людини, яка є обов`язковою для застосування у кримінальному процесуальному законодавстві України.

Так, статтею 57 Конституції України передбачено гарантоване право кожного знати свої права та обов`язки, а також обов`язкове доведення у порядку, встановленому законом, до відома населення законів та інших нормативно-правових актів, що визначають права та обов`язки громадян. Крім того вимогами вказаної статті передбачено, що не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, зазначені закони та інші нормативно-правові акти, є не чинним.

Рішенням Європейського Суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя безпідставно послався на зазначений наказ прокурора м. Києва, оскільки матеріали справи не містять даних про доведення відомостей даного наказу до населення у встановленому законом порядку.

Разом з тих, як убачається з даних постанови слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про закриття кримінального від 17 серпня 2016 року , адресою місцезнаходження відповідного слідчого відділу у вказаному документі зазначено: АДРЕСА_1 , що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду міста Києва.

Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що слідчий суддя без законних на те підстав повернув скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню.

З урахуванням того, що колегія суддів позбавлена можливості перевірити наявність чи відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого, оскільки питання, які порушуються у скарзі, не були предметом розгляду у суді першої інстанції, а суд апеляційної інстанції уповноважений здійснювати перевірку правильності застосування законодавства лише в частині прийнятого слідчим суддею рішення щодо повернення скарги, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана апелянтом ухвала є незаконною, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про призначення нового судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 304, 405, 407, 422, 532 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку задовольнити, строк на апеляцій е оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року поновити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року,якою скаргу ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження повернуто особі, яка її подала, скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
_______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4