Дата документу 25.09.2017 Справа № 554/7520/17
Справа № 554/7520/17
Провадження № 1-кс/554/6522/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2017 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
У ході досудового розслідування встановлено, що 24.09.2017 року близько 05:20 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. України, уродженець та житель м. Дніпро, керуючи автомобілем «ДЕО ЛАНОС» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , рухаючись в напрямку м. Київ на 293-му км автодороги Київ Харків, не впорався з керуванням та допустив наїзд на відбійник. В результаті даної пригоди водій автомобіля ОСОБА_1 та пасажир ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 загинули на місці події. Пасажир автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 тілесні ушкодження не отримав.
24.09.2017 року в період з 08.00 по 08.50 год проведено огляд місця вказаної дорожньо-транспортної пригоди, під час якого оглянуто транспортні засоби:
1) автомобіль «ДЕО ЛАНОС» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 . На момент огляду даний автомобіль мав механічні пошкодження у вигляді деформацій переднього бамперу, лобового та заднього скла, лівого та правого передніх крил, а також лівого заднього крила.
За результатами огляду автомобіль «ДЕО ЛАНОС» д.н.з. НОМЕР_1 було тимчасово вилучено та направлено для зберігання до Решетилівського ВП ГУНП в Полтавській області.
З огляду на вказане, враховуючи те, що автомобіль «ДЕО ЛАНОС» д.н.з. НОМЕР_1 зберіг на собі сліди злочину, є доказом в кримінальному провадженні, може бути використаний для встановлення обставин, що встановлюються під час кримінального провадження - 24.09.2017 року постановою слідчого СУ ГУ НП в Полтавській області його визнано та залучено як речовий доказ у вказаному кримінальному провадженні.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майномщодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. В свою чергу, слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Згідно п.п.1,4 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
В ч.3 ст.170 КПК України вказано, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто являється речовим доказом в кримінальному провадженні.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.173 КПК України, тобто може бути використано як доказ в кримінальному провадженні або за рахунок якого може бути відшкодовано шкоду, завдану кримінальним правопорушенням.
В даному випадку є достатні та обґрунтовані підстави вважати «ДЕО ЛАНОС» д.н.з. НОМЕР_1 речовим доказом, який може бути використаний, як речовий доказ, та, за наявності заявленого цивільного позову в рамках розслідування кримінального провадження, для відшкодування заподіяної шкоди.
Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення, з метою збереженням слідової інформації та загалом речового доказу, з необхідністю встановлення обставин, що вирішуються в ході досудового розслідування шляхом проведення відповідних судових експертиз, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження автомобіля «ДЕО ЛАНОС» д.н.з. НОМЕР_1 є потреба в накладенні арешту на майно.
Слідчий в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та прохав його задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
Клопотання слідчого СУ ВР ЗСТ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 - задовольнити.
1.Накласти арешт на речовий доказ автомобіль «ДЕО ЛАНОС» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 з позбавленням права його відчуження, користування та проведення ремонтних робіт.
2.Місцем зберігання вказаного транспортного засобу визначити територію Решетилівського ВП ГУНП в Полтавській області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1