Справа № 695/3204/15-к
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2018 року смт. Чорнобай

Слідчий суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , отримавши скаргу ОСОБА_2 на постанову помічника Золотоніського міжрайонного прокурора від 18 березня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи, -
в с т а н о в и в:
До Чорнобаївського районного суду Черкаської області з Апеляційного суду Черкаської області після визначення підсудності надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову помічника Золотоніського міжрайонного прокурора від 18 березня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи за його заявою щодо неправомірних методів ведення досудового розслідування та дізнання працівниками Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області. Зокрема, у скарзі ОСОБА_2 вказував, що не в повному обсязі були допитані працівники міліції та невстановлені фактичні обставини примушування його до написання явки з повинною.
Одночасно зі скаргою ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строкуна оскарження, посилаючись на юридичну необізнаність з цього питання, та на ту обставину, що його захисник ОСОБА_3 не роз`яснив йому таке право. Крім того, оскаржувана постанова не була предметом дослідження під час розгляду кримінальної справи по суті.
Вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 , слідчий суддя встановив таке.
Скарга ОСОБА_2 розглядалася судами неодноразово. Восстаннє ухвалою Апеляційного суду Черкаської обаласті від 5 грудня 2017 року скасовано постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 26 травня 2017 року, відповідно до якої скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. При цьому, направляючи матеріали скарги ОСОБА_2 на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, в мотивувальній частині вказаної ухвали колегія суддів звертає увагу на необхідність перевірки строків подання скарги, передбачені КПК України в редакції 1960 року, та врахуванні приписів п. 5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від
26 листопада 2011 року № 1735/0/4-12 «Про деякі питання застосування розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України».
З матеріалів скарги вбачається, що у 2011 році стосовно ОСОБА_2 проводилося досудове розслідування і за вироком Золотоніського міськрайонного суду від 15 серпня
2012 року він був засуджений за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 185 КК України до остаточного покарання у вигляді довічного позбавлення волі.
Під час проведення досудового слідства ОСОБА_2 у 2011 році звернувся до прокурора зі скаргою на незаконність методів ведення слідства працівниками Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області.
Постановою помічника Золотоніського міжрайонного прокурора від 18 березня
2011 року в порушенні кримінальної справи стосовно працівників Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області було відмовлено.
Вказану постанову ОСОБА_2 оскаржив до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області лише 14 вересня 2015 року, про що свідчить вхідний штамп суду, тобто після винесення судом першої інстанції стосовно нього вироку по суті.
Згідно з коментарем судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України до розділу ХІ Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, у разі якщо до дня набрання чинності цим Кодексом орган дізнання, слідчий чи прокурор винесли постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, яка як процесуальне рішення не передбачена цим Кодексом, що виключає можливість її оскарження до суду, то, незважаючи на це, така постанова може бути оскаржена до суду з підстав, у порядку та строки, передбачені КПК 1960 року.
Статтею 236-1 КПК України в редакції 1960 року передбачено, що скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи подається особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до районного (міського) суду за місцерозташуванням органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасуванні постанови.
Відповідно до абз. 1 п. 5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2012 року № 1735/0/4-12 «Про деякі питання застосування розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України» якщо до суду першої інстанції 19 листопада 2012 року чи раніше (згідно з реєстраційним штампом), надійшла скарга на постанову про порушення кримінальної справи, відмову в її порушенні чи закриття кримінальної справи, суд, з огляду на положення п. 7 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, має розглянути відповідну скаргу, керуючись положеннями КПК 1960 року. У такому ж порядку розглядаються скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи чи на постанову про закриття кримінальної справи, які надійшли до суду 20 листопада 2012 року або пізніше, якщо вони подані з дотриманням строку оскарження, передбаченого КПК 1960 року, а також скарги на постанову про порушення кримінальної справи, які надійшли до суду 20 листопада 2012 року або пізніше, однак згідно штампу відділення поштового зв`язку були подані до 19 листопада 2012 року включно.
В абзаці 2 цього ж пункту інформаційного листа роз`яснено якщо до суду першої інстанції 20 листопада 2012 року чи пізніше (згідно з реєстраційним штампом) надійшла скарга на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи чи на постанову про закриття кримінальної справи, якщо вони подані з порушенням строку оскарження, передбаченого КПК 1960 року, суд приймає постанову про відмову в розгляді відповідної скарги.
Таким чином слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_2 оскаржив постанову помічника Золотоніського міжрайонного прокурора від 18 березня 2011 року із значним пропуском строку. При цьому подане ОСОБА_2 клопотання про поновлення строку на оскарження до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КПК України в редакції 1960 року пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи постановою органу дізнання, слідчого, прокурора, ухвалою суду або постановою судді.
Водночас вказані у клопотанні підстави для поновлення строку, на думку слідчого судді, не є поважними та такими, що унеможливлювали звернення з відповідною скаргою раніше, а не зі спливом 4 років. Зокрема, ОСОБА_2 не заперечує факт його обізнаності з існуванням оскаржуваної постанови з моменту її винесення.
Крім того, як зазначалося вище, в абзаці 2 п. 5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада
2012 року № 1735/0/4-12 «Про деякі питання застосування розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України» судам чітко роз`яснено, що порушення строку оскарження має наслідком прийняття постанови про відмову в розгляді відповідної скарги та не передбачає поновлення такого строку за клопотанням скаржника.
З огляду на порушення ОСОБА_2 строку оскарження постанови помічника Золотоніського міжрайонного прокурора від 18 березня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у розгляді його скарги. Оскільки скарга ОСОБА_2 по суті слідчим суддею не розглядалася, учасники кримінального провадження до суду не викликалися.
За таких обставин, керуючись ст. 236-1 КПК України в редакції 1960 року, Розділом ХІ «Перехідні положення» КПК України в діючій редакції, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження постанови помічника Золотоніського міжрайонного прокурора від 18 березня
2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи відмовити.
У розгляді скарги ОСОБА_2 на постанову помічника Золотоніського міжрайонного прокурора від 18 березня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи відмовити.
Копію постанови направити скаржнику та прокурору.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1