МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/534/18
Провадження № 1-в/480/133/18
Ухвала
20 квітня 2018 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ОВК №53 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєвів режимі відео-конференції із Державною установою Ольшанська виправна колонія (№ 53) заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
встановив:
ОСОБА_5 вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2015 року визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі. Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі. Згідно з ч.4 ст.70 КК україни з урахуванням вироку від 17 грудня 2015 року до відбуття призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 липня 2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 12 листопада 2015 року по 19 квітня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, всього 5 місяців 7 днів.

На момент розгляду справи засуджений відбув 2 роки 10 місяців 15 днів. Невідбутий строк складає 7 місяців 15 днів.

10 квітня 2018 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника установи виконання покарань, який вважав, що засуджений не довів своє виправлення і клопотання засудженого не підлягає задоволенню, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання засудженого, пояснення засудженого ОСОБА_5 , який просив його звільнити умовно-достроково, дослідивши характеризуючи матеріали відносно засудженого, надані на запит суду та інші документи, суд дійшов наступного.

З наданих на запит суду матеріалів відносно засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній з 06 травня 2016 року відбуває покарання в Ольшанській виправній колонії (№ 53).

За час відбування покарання ОСОБА_5 зарекомендував себе наступним чином. Під час утримання в СІЗО м. Миколаєва стягнень та заохочень не мав, до суспільно-корисної праці не залучався.

По прибуттю до Ольшанської виправній колонії № 53, був розподілений до відділення №1, де і знаходиться по теперішній час. За час відбування покарання отримав одне стягнення, яке знято в установленому законом порядку. Має два заохочення, останнє з яких оголошено 02 жовтня 2017 року.

З 27.12.2017 року по 12.02.2018 року засуджений ОСОБА_5 виїздив на лікування до державної установи Дар`ївська виправна колонія (№10), де заохочень та стягнень не мав, до суспільно-корисної праці не залучався.

Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_5 , останній не завжди дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання, встановлених правил поведінки та розпорядку установи. До суспільно-корисної праці відноситься задовільно. Працевлаштований згідно рознарядок робітником до цеху №5. Засуджений не приймає участі в роботах з благоустрою місць позбавлення волі та ремонтних роботах на відділенні.

У спілкуванні з працівниками адміністрації веде себе стримано, не завжди виконує їх законні вимоги, поведінка засудженого потребує контролю. За характером ОСОБА_5 скритний, брехливий. На зауваження реагує стримано, здатен приймати виважені рішення. Має посередню спрямованість. З оточуючими будує взаємовідносини, виходячи з власних інтересів.

Приймав участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених Професія, яка була реалізована в 2016 році. На даний час в реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених участь не приймає.

Засуджений ОСОБА_5 на профілактичному обліку не перебуває.

ОСОБА_5 підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими шляхом листування та отримую від них посилки. Чітких планів після звільнення не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягненням ним такого стану, за якого від даного засудженого не доводиться очікувати вчинення у майбутньому нових злочинів.

Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь час відбування покарання.

Сумлінна поведінка, поряд з іншими ознаками, характеризується, у тому числі, дотриманням засудженим режиму відбування покарання та виконанням покладених на нього законом обов`язків, стримуванням від порушень режиму відбування покарання та від порушень правил внутрішнього розпорядку.

Згідно з протоколом №13 від 17.07.2017 року засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії відповідно до статті 82 КК України у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким. Рішенням комісії засудженому було відмовлено у зв`язку із тим, що останній не став на шлях виправлення.

Згідно з протоколом №20 від 30.10.2017 року засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії відповідно до статті 81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення. Рішенням комісії засудженому було відмовлено у зв`язку із тим, що останній не довів свого виправлення.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 роз`яснено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 пояснив, що працював і має позитивні наміри на життя після звільнення. При цьому, з характеризуючих матеріалів щодо засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він характеризується посередньо. За час відбування покарання отримав одне стягнення, яке знято в установленому законом порядку. Одночасно, має два заохочення, останнє з яких оголошено 02 жовтня 2017 року. Відбутий строк покарання складає 2 роки 10 місяців 15 днів, але за весь цей час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення.

Отже, засуджений ОСОБА_5 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення і щодо нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1

20.04.2018