Справа № 573/140/18
Номер провадження 1-кп/573/42/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2018 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Маріуполь Донецької області, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фктично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 22 травня 2017 року Іллічівським районним судом м. Маріуполь Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік, судимість не знята і не погашена

- за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24 грудня 2017 року близько 08.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині ФОП « ОСОБА_6 » по АДРЕСА_3 , побачив як ОСОБА_7 поклав на прилавок свій мобільний телефон марки «Alcatel ОТ-209». В цей час у нього виник умисел на таємне заволодіння цим телефоном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 таємно викрав мобільний телефон марки «Alcatel ОТ-209» вартістю 186 грн. 66 коп., що належав потерпілому ОСОБА_7 .

Викраденим телефоном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 25 грудня 2017 року близько 14 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині ФОП « ОСОБА_8 » по АДРЕСА_4 , побачив на прилавку гроші в сумі 280 грн. та банківську картку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , які належали продавцю ОСОБА_5 . В цей час у нього виник умисел на таємне заволодіння грошима та банківською карткою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 таємно викрав гроші в сумі 280 грн. та банківську картку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , що належали потерпілій ОСОБА_5 .

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від вказаних дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро розкаявся і надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що зранку 24 грудня 2017 року зайшов до магазину в м. Ворожба, щоб придбати продукти. В цей час там перебував чоловік, це був ОСОБА_7 . Поряд з ним на прилавку лежав його телефон. Потерпілий придбав товар і пішов, забувши забрати свій телефон, тому він вирішив його викрасти. Підійшов до прилавку, непомітно для оточуючих взяв мобільний телефон, поклав його в кишеню та вийшов з магазину. Крім того, наступного дня близько 14 год. зайшов в магазин на автовокзалі в м. Білопілля за продуктами і побачив, що на прилавку лежать гроші та банківська картка продавця. Він непомітно забрав ці гроші та банківську картку. Коли вийшов з магазину та перерахував гроші, то там було 280 грн. Потім в одному з магазинів намагався викраденою карткою розрахуватись за продукти харчування, але не зміг, бо не знав пін-код. Встиг частково витрати кошти на придбання пляшки горілки, коли його затримали працівники поліції.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, а саме:

-таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно;

-викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не інвалід.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинені ним злочини, попросив вибачення у потерпілих; активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення злочинів; відсутність тяжких наслідків, так як вартість викраденого майна не становить значний, великий або особливо великий розмір для потерпілих.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, так як зазначені вище злочини він вчинив в період іспитового строку, встановлено попереднім вироком.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався.

З обвинуваченого підлягають стягненню в доход держави судові витрати в сумі 429 грн. за залучення експерта.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази грошові кошти в сумі 228 грн. та кредитну картку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , необхідно залишити їй як власнику, мобільний телефон марки «Alcatel ОТ-209», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , необхідно залишити йому як власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполь Донецької області від 22 травня 2017 року у виді позбавлення волі, і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави судові витрати в сумі 429 грн.

Речові докази - грошові кошти в сумі 228 грн. та кредитну картку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити їй, мобільний телефон марки «Alcatel ОТ-209», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити йому.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя