Справа № 352/1649/16-к
Провадження № 11-кп/779/500/2017
Категорія ч.1 ст.186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Тисменицького районного суду від 20 вересня 2017 року щодо неї, яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та зареєстрована в АДРЕСА_1 , жителька АДРЕСА_2 , середня освіта, не працююча, не одружена, українка, громадянка України, судимої 23.03.2011 рроку Івано-Франківським міським судом за ст.ст. 121 ч. 2, 69 КК України до п`яти років позбавлення волі; на підставі ухвали Галицького районного суду від 24.02.2014 року умовно-достроково звільнена від відбування призначеного судом покарання, невідбутий строк покарання один рік шість місяців десять днів;13.04.2017 року Івано-Франківським міським судом за ст. 186 ч. 2 КК України до чотирьох років позбавлення волі;

визнана винуватою у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України та призначено їй покарання : один рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання даного менш суворого покарання визначеного обвинуваченій за цим вироком суду, більш суворим покаранням визначеним обвинуваченій попереднім вироком Івано-Франківського міського суду від 13.04.2017 року, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання чотири роки позбавлення волі.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченої не обирався та на момент постановлення цього вироку ОСОБА_8 реально відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Івано-Франківського міського суду від 13.04.2017 року, який набрав законної сили, то строк відбуття покарання за даним вироком постановлено обчислювати з 12.03.2017 року, а саме з моменту фактичного затримання ОСОБА_8 , зарахувавши в строк відбуття покарання частково відбуте обвинуваченою покарання за попережнім вироком Івано-Франківського міського суду від 13.04.2017 року. Відповідно до ст. 72 КК України, постановлено зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 12.03.2017 року до набрання вироком Івано-Франківського міського суду від 13.04.2017 року законної сили у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинила відкрите викрадення чужого майна.

Вказаний злочин вчинено за наступних обставинах:

28.07.2016 року приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_9 перебував на території Готелю-Сауни «Зелена садиба», що у с. Загвіздя, вул. Ленкавського, 13, Тисменицького району Івано-Франківської області, де спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , вживали алкогольні напої. В ході розпивання алкогольних напоїв ОСОБА_9 користувався своїм мобільним телефоном марки "Sony Lt22i/Xperia P". У той момент ОСОБА_8 побачила вказаний мобільний телефон, після чого у неї виник умисел на його викрадення. Для отримання доступу до чужого майна (мобільного телефону), ОСОБА_8 ввела в оману ОСОБА_9 , попросивши дати належний йому мобільний телефон ніби-то для прослуховування музики. ОСОБА_9 погодився і дав ОСОБА_8 свій мобільний телефон виключно для прослуховування музики.

ОСОБА_8 , отримавши таким способом чуже майно, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, викрала мобільний телефон марки "Sony Lt22i/Xperia P" з сім картою «МТС»., який належав ОСОБА_9 , чим заподіяла потерпілому майнову шкоду на суму 1511 грн. В подальшому, викраденим телефоном марки "Sony Lt22i/Xperia P". ОСОБА_8 розпорядилась на власний розсуд.

Не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій, обвинувачена подала апеляційну скаргу, у якій зазначає, що розгляд справи щодо неї відбувся некомпетентним судом, з порушенням процесуальних прав. Просить перерахувати строк відбування покарання зарахувавши термін попереднього ув`язнення з моменту затримання. Розглянути її клопотання про застосування амністії щодо неї, надати їй дозвіл на реєстрацію шлюбу та побачення з нареченим.

Під час апеляційного розгляду обвинувачена подану апеляційну скаргу підтримала, прокурор в задоволенні апеляційних вимог просив відмовити.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення прокурора, який просить вирок суду залишити без змін, думку обвинуваченої, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченої у вчиненні злочину, який їй інкримінується, а також правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.186 КК України, в силу положень ч.3 ст.404 КПК України, перегляду в апеляційному порядку не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Що стосується доводів, наведених у апеляційній скарзі обвинуваченої, то такі відображають певні клопотання, розгляд яких і прийняття рішення здійснюється судом в порядку виконання вироку, а окремі з них в окремому провадженні. Наявність цих клопотань не вказують на незаконність вироку і не можуть бути апеляційними підставами для його зміни чи скасування.

За змістом апеляційної скарги засуджена просить переглянути судове рішення та застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році». Поряд з цим жодних даних, які би давали підстави для застосування амністії, не зазначено.

Крім того, ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить надати їй дозвіл на одруження та на побачення із ОСОБА_12 . Однак, для державної реєстрації шлюбу в установах виконання покарань. Державна реєстрація шлюбу із засудженими, які відбувають покарання в установах виконання покарань, проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцезнаходженням цієї установи на загальних підставах, передбачених законодавством України.

Таким чином, вирішення заявлених клопотання ОСОБА_8 не входять до компетенції апеляційного суду.

При наявності достатніх підстав для перерахування строку утримування під вартою за правилами ст.72 КК України таке здійснює суд за місцем відбування покарання.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що вирок суду, постановлений щодо ОСОБА_8 , є законним, обґрунтованим, та вмотивованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Тисменицького районного суду від 20 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3