У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(підготовче судове засідання)
02.03.2018 року Місто Одеса
Колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря - ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002668 від 19.05.2017, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст. 190, ч.1 ст.366, ч.2 ст. 357 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого - ОСОБА_8
представник потерпілого ОСОБА_9
потерпілого - ОСОБА_10
потерпілого ОСОБА_11
колегія суддів, -
В С Т А Н О В И Л А:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002668 від 19.05.2017, відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч.5 ст.ст. 191, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 357 КК України.
Прокурор в судовому засіданні просив суд обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки є ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , є те що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, існує необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, крім цього може незаконно впливати на свідків, експертів які будуть залучені до провадження.
В судовому засіданні захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, оскільки воно не відповідає вимогам, передбаченим КПК України та зазначили, та заявив клопотання щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора та підтримав клопотання свого захисника.
Представники потерпілих та потерпілі підтримали думку прокурора.
Дослідивши обвинувальний акт, вислухавши думку учасників судового засідання, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.5 ст. 191, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 357 КК України.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , є те що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.5 ст. 191 КК України та ч.4 ст.190 КК України, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна та існує необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, крім цього може незаконно впливати на свідків, експертів які будуть залучені до провадження.
Також необхідно врахувати, що ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування переховувався від правоохоронних органів, був затриманий на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також необхідність запобігання спробам переховуватись від суду.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини від 26 липня 2001 року у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97.
Тобто із зазначених рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на обвинувальному акті та реєстру матеріалів доданих до нього, особлива тяжкість вчинених злочинів обвинувачених дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Обставин передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, зважаючи на обставини справи та поведінку обвинуваченого.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

Зважаючи на положення ч.3 ст.183 КПК України, колегія суддів вважає необхідним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обовязків, передбачених КПК України.

При цьому суд застосовує положення ч.5 ст.182 КПК України про те, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обовязків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно ( ч.5 ст.182 КПК України).

Можливість призначення у разі визнання винуватим обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі, наявність невідшкодованої майнової шкоди у особливо великих розмірах, дає підстави вважати, що застава у межах, зазначених у п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не здатна забезпечити виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обовязків.

Відповідно до обвинувального акту встановлено, що матеріальні збитки, завдані потерпілим дорівнюються 59779792 гривень, та відповідно до цього суд враховує це при визначенні розміру застави.

Тому з урахуванням викладеного та зазначених обставин справи необхідно призначити заставу у розмірі, який перевищує триста розмірів мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме визначити розмір застави у розмірі 33928 (тридцяти трьох тисяч дев`ятиста двадцяти восьми) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 314, 291 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації УВП №21 строком на шістдесят діб.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 33928 (тридцяти трьох тисяч дев`ятиста двадцяти восьми) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 59781136 ( п`ятдесят дев`ять мільйонів сімсот вісімдесят одна тисяча сто тридцять шість) гривень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за підозрюваного по справі №522/24469/17, провадження 1-кп/522/664/18.
Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обовязки строком на 60 (шістдесят) діб, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1)прибувати за кожною вимогою до суду;
2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обовязків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не зявився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 01.05.2018 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий Суддя: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3