Справа № 362/5961/17
Провадження № 1-кс/362/1220/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката підозрюваного ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову слідчого про оголошення розшуку підозрюваного та зупинення досудового розслідування від 22.08.2017 р. у кримінальному провадженні №0002704,-

в с т а н о в и в:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана скарга, в якій захисник просить поновити строк для оскарження постанови слідчого Васильківського ВП ГУ НП Київської області ОСОБА_4 від 22.08.2017 р. про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_2 та зупинення досудового розслідування, посилаючись на те, що йому стало відомо про оскаржувану постанову лише 08.11.2017 р., та просить визнати незаконною і скасувати вищезазначену постанову.

ОСОБА_3 в скарзі зазначає, що постанова слідчого Васильківського ВП ГУ НП Київської області ОСОБА_4 від 22.08.2017 року про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_2 та зупинення досудового розслідування прийнята з порушенням норм чинного законодавства України, є невмотивованою та являється актом помсти за звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів.

Перевіривши матеріали скарги, з урахуванням положень Глави 26 КПК України, якою чітко визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частина 1 статті 304 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею встановлено, що предметом розгляду даної скарги є постанова про оголошення розшуку та зупинення досудового розслідування, що була прийнята слідчим Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області Бурковською 22.08.2017 р.

В порушення вимог щодо строку подання скарги, визначених ч. 1 ст. 304 КПК України, скаргу подано 13.11.2017 року. При цьому, захисник, ставлячи вимогу про поновлення строку для оскарження постанови слідчого, не надає суду належних та допустимих доказів того, що про факт винесення оскаржуваної постанови він дізнався лише 08.11.2017 року, оскільки в силу вимог ч. 4 ст. 46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, захист якого він здійснює, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, в тому числі й на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до пункту третього частини другої статті 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на постанову слідчого після закінчення процесуального строку її оскарження, тобто строк на звернення до суду пропущено, належних та допустимих доказів поважності пропущення строку ОСОБА_3 слідчому судді не надано, оскільки доказів того, що в період з 22.08.2017 р. по 08.11.2017 р. підозрюваний та захисник ОСОБА_3 не користувався процесуальними правами і не ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження, слідчому судді не надано, що також свідчить про недобросовісне виконання захисником своїх обов`язків та зловживання своїми процесуальними правами, спрямоване на затягування строків досудового розслідування.

Більш того, оскаржувана постанова носить триваючий характер, і після того, як захисник чи підозрюваний повідомлять органам досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_2 , досудове розслідування буде відновлено.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що несвоєчасне ознайомлення підозрюваного та його захисника з матеріалами досудового розслідування, суперечить загально правовому принципу добросовісності.

Так, принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Категорія «добросовісність» має важливе значення в правовому регулюванні. По-перше, вона є тією загальнолюдською цінністю, без якої право не може ефективно функціонувати. Принцип добросовісності містить вимоги, які допомагають зняти або пом`якшити недоліки абстрактної і формальної природи права, наблизити його до ідеалів справедливості, рівності, свободи й гуманізму. Цей принцип лежить в основі механізмів самозахисту правової системи, які забезпечують повагу до її кінцевих цілей і дозволяють їй коригувати відхилення, що викликані використанням юридичних правил у тих випадках, коли існує порушення духу права при відповідності його букві. Тому добросовісність - це також реалізація прав і дотримання обов`язків не лише відповідно до букви права, але й відповідно до його духу.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень, яка втілюється у: 1) неприпустимості зловживання правом, яку зазвичай виводять із конституційних положень, згідно з якими здійснення прав та свобод людини не повинне порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право; 2) заборони обходу закону, тобто ухилення від застосування обов`язкового правила шляхом використання легального засобу, але з негативними намірами. Обхід закону передбачає свідоме створення суб`єктами права певного фактичного складу (чи утримання від його створення) з метою забезпечити щодо себе дію одного правового припису та/чи не допустити дію іншого.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на постанову слідчого після закінчення процесуального строку її оскарження, тобто строк на звернення до суду пропущено, належних та допустимих доказів поважності пропущення строку ОСОБА_3 слідчому судді не надано, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу - повернути особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1