Справа № 567/1126/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.11.2017 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000393 від 20 вересня 2017 року

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ст. Багаєвська Ростовської області Росія, не зареєстрованої, фактично проживаючої у АДРЕСА_1 , студентки ДПТНЗ «Острозьке ВПУ», громадянки України, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,

сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6

встановив
08.09.2017 близько 15.00 год., ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні квартири, в якій тимчасово проживала, що по АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зайшла до кімнати, в якій тимчасово проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та скориставшись їх відсутністю таємно викрала грошові кошти в сумі 1000 грн., які знаходилися у жіночій сумочці, та що належали ОСОБА_5 , чим заподіяла останній майнову шкоду, і розпорядилася викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Діючи повторно, 14.09.2017 близько 08.30 год., ОСОБА_3 , знаходячись в квартирі, що по АДРЕСА_1 , де тимчасово проживала, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зайшла до кімнати, де тимчасово проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та скориставшись їх відсутністю здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 200 грн., які знаходилися у блокноті на підвіконнику цієї ж кімнати, та що належали ОСОБА_6 , чим заподіяла останній майнову шкоду, і розпорядилася викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Окрім того, діючи повторно, 14.09.2017 близько 21.00 год., ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні квартири, де тимчасово проживала, що по АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зайшла до кімнати, де тимчасово проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та скориставшись їх відсутністю здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 200 грн., які знаходилися у жіночій сумочці, та що належали ОСОБА_5 , чим заподіяла останній майнову шкоду, і розпорядилася викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

30.09.2017 між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , яким на підставі ч.4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження надано право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення, та ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України. Так, обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинення кримінальних правопорушень, а саме за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік, за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання -2 роки позбавлення волі, звільнивши її від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні в формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила дану угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання. Пояснила, що укладення угоди є добровільним, на неї не чинився будь-який тиск чи примус при її підписанні. Підтвердила, що завдані збитки обвинуваченою їй відшкодовано повністю.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила дану угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання. Пояснила, що укладення угоди є добровільним, на неї не чинився будь-який тиск чи примус при її підписанні. Підтвердила, що завдані збитки обвинуваченою їй відшкодовано повністю.

Обвинувачена в судовому засіданні також просила вказану угоду з потерпілими затвердити і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, в обсязі підозри, підтвердила фактичні обставини справи та пояснила, що розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом та дала згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнала себе винуватою, згідно із ч.3 ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілими угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст укладеної з обвинуваченою ОСОБА_3 угоди про примирення, цілком розуміє наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а тому її дії кваліфікує за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, за якими належить призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив

затвердити угоду про примирення від 30.09.2017 року, укладену між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 України, за якими призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 30.09.2017 року покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України - один рік позбавлення волі,

- за ч.2 ст.185 КК України два роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання - 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

Покласти на ОСОБА_3 , відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1