Справа № 294/1087/17
Провадження № 1-кп/273/117/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2017 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабушки Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, українця, з професійно технічною освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 125 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2017 року за №0000214,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 15.05.2017 близько 16.00 год. знаходився разом зі своїм собаченям біля продуктового магазину, що по АДРЕСА_2 , де в цей же час з`явився ОСОБА_5 , який проходячи повз ОСОБА_4 , ненароком вдарив його собаченя. На ґрунті чого між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла суперечка зі штовханиною, в ході якої в ОСОБА_4 виник умисел на умисне спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, в цей же час та місці, ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс удар лобом в область обличчя ОСОБА_5 та декілька ударів кулаком в різні ділянки обличчя і голови останнього, спричинивши йому таким чином тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, синця правої навколо орбітальної ділянки, від чого потерпілий втратив рівновагу та впав на спину, отримавши таким чином тілесне ушкодження у вигляді садна поперекового відділу хребта.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно в травні цього року біля продуктового магазину, що по АДРЕСА_2 , через те, що потерпілий вдарив його собачення, наніс йому тілесні ушкодження з метою захисту тварини, оскільки останній на його зауваження не реагував, навпаки накинувся на нього та зірвав з шиї хрестик. Потерпілого спочатку вдарив головою, а потім кілька ударів наніс йому в обличчя кулаком, від чого потерпілий осунувся на землю і з його носа почала текти кров. Допомогу потерпілому обвинувачений не надавав, це зробили свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . ОСОБА_5 після конфлікту самостійно, без сторонньої допомоги, пішов додому. Цивільний позов заявлений прокурором визнав повністю, цивільний позов заявлений потерпілим визнав частково.

Потерпілий ОСОБА_5 суду надав показання, що в травні 2017 року приблизно о 16.00 год. біля продуктового магазину, що по АДРЕСА_2 , ненароком вдарив собаченя ОСОБА_4 , за що обвинувачений почав його бити головою та кулаками та штовхнув в скло вітрини, яка від падіння розбилася. Обвинувачений йому медичної допомоги не надавав, це зробив ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Цивільний позов підтримує за обставин викладених у ньому та просить стягнути з ОСОБА_4 836,28 грн. матеріальної шкоди (витрати на лікування) та 10000 грн. моральної шкоди. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши при цьому учасникам судового розгляду наслідки застосування даної статті КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого.
Аналізуючи наведене, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ч. 3 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, і обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судимий, по місцю проживання та реєстрації характеризується позитивно, з боку сусідів та односельчан характеризується задовільно, будь-яким компрометуючими данними на обвинуваченого виконком Бабушкінської сільської ради Чуднівського району Житомирської області не володіє. На обліку у лікарів нарколога та психіатра ОСОБА_4 не перебуває.

Суд також враховує висновки досудової доповіді Баранівського районного сектору з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують йому покарання, відсутність обставин, що обтяжують йому покарання, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу. Зазначений вид покарання буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода зокрема полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Частина 3 цієї статті передбачає, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснює, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Прокурором в інтересах держави в особі Управління фінансів Чуднівської районної державної адміністрації заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 480,00 грн. Вказаний позов обґрунтовує тим, що у зв`язку з отриманими внаслідок бійки тілесних ушкоджень ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в Чуднівській районній лікарні у період з 15.05.2017 по 19.05.2017, провівши 4 ліжко дня. Вартість одного ліжко дня становить 120 грн. Таким чином Чуднівською ЦРЛ понесено витрати на лікування ОСОБА_5 у розмірі 480 грн. На підтвердження вказаних витрат додає Лист Чуднівської ЦРЛ №642 від 24.05.2017 року.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в розмірі 10000 грн., завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Потерпілий заявив вимогу про стягнення з обвинуваченого на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 836,28 коп. Обґрунтовував зазначені вимоги тим, що в період лікування ним витрачено кошти на придбання медичних препаратів на вказану суму. На підтвердження витрат на вказану суму надав копії товарних чеків на придбання медичних препаратів.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Суд вважає, що потерпілим доведено спричинення йому моральної шкоди, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього з боку обвинуваченого. З урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, з огляду на характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, суд вважає, що сума в розмірі 5000 грн. буде достатньою для відшкодування потерпілому моральної шкоди.

Вкаховуючи вищевикладене, цивільний позов заявлений прокурором суд вважає необхідним задовільнити повністю в сумі 480,00 грн.; цивільний позов заявнений потерпілим - задовільнити в частині стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в сумі 836,28 грн. та моральної шкоди в сумі 5000,00 грн.
Судові витрати по кримінальному провадженні за проведення експертиз відсутні.
Речові докази відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360,00 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, не обирати.
Цивільний позов заявлений прокурором в інтересах держави в особі Управління фінансів Чуднівської районної державної адміністрації задовольнити та стягнути з ОСОБА_4 на користь управління фінансів Чуднівської районної державної адміністрації (, МФО 811039, р/р 1590 в ГУ ДКС України в Житомирській області) кошти в сумі 480,00 грн., які витрачені на стаціонарне лікування потерпілого.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_5 задовільнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 кошти в сумі 5836,28 грн., а саме: матеріальну шкоду завдану потерпілому в сумі 836,28 грн., моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1