Справа № 526/1180/17
Провадження № 1-кп/526/152/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч кримінальне провадження № 0000432 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, освіта професійно-технічна, непрацюючого, раніше судимого:

- 10.05.2017 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,-

встановив:

29.05.2017 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , проходячи по вул. Карла Маркса в м. Гадяч Полтавської області, неподалік центрального ринку, помітив на землі чохол до документів, у якому виявив належні потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документи, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , талон до посвідчення водія серії НОМЕР_2 , медичну довідку щодо придатності до керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 , посвідчення на право проїзду в орендованих автобусах НГВУ «Полтаванафтогаз» № 917 від 10.02.2012 року, платіжну банківську картку банку «Банк ПІВДЕННИЙ» № НОМЕР_4 , платіжну банківську картку банку «ДЕЛЬТА БАНК» № НОМЕР_5 , платіжну банківську картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_6 , кредитну банківську картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_7 , які згідно положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційними документами. Оглянувши вміст чохла, ОСОБА_4 з корисливих мотивів вирішив привласнити дані документи собі, оскільки знайшов між ними пароль до банківської картки. У подальшому, не маючи на меті повертати знайдені документи законному власнику він привласнив чохол з документами і пішов у напрямку ТРК «Діоніс», розташованому по вул. Тельмана, 16-Б, в м. Гадяч.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 29.05.2017 року близько 19 год. 35 хв. ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, таємно, повторно, з корисливих мотивів, прибув до банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», який встановлений у ТРК «Діоніс» по вул. Тельмана, 16-Б, в м. Гадяч Полтавської області, де підібравши пароль до привласненої ним банківської кредитної картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_5 , у період часу з 19 год. 42 хв. по 19 год. 44 хв. вчинив три транзакції, знявши готівкою грошові кошти на загальну суму 3900 грн. Продовжуючи свою злочинну діяльність, цього ж дня ОСОБА_4 прибув до АЗС «Надежда», яка розташована по вул. Воздвиженській, 8, в м. Зіньків Полтавської області, де з допомогою цієї ж картки розрахувався за товар на суму 39 грн. 46 коп. Отримані грошові кошти від своїх незаконних дій ОСОБА_4 витратив на власні потреби, тобто розпорядився ними як своїми власними.
У результаті протиправних дій ОСОБА_4 завдав матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 3939 (три тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять) гривень 46 копійок.
Крім цього, 04.06.2017 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 проходячи спільно зі своїм знайомим ОСОБА_7 по вул. Полтавській в м. Гадяч Полтавської області, неподалік буд. 39 помітили поряд з банківським терміналом ПАТ КБ «ПриватБанк» спільного знайомого ОСОБА_6 , з яким у них були неприязні відносини. ОСОБА_6 у цей час здійснював транзакції з вказаним терміналом, тримаючи в руках грошові кошти. У подальшому, до нього ззаду підійшов ОСОБА_7 та почав з`ясовувати стосунки. В ході спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник конфлікт, що переріс у бійку, під час якої вони обоє впали на землю.
Помітивши бійку у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на відкрите заволодіння грошима, які потерпілий ОСОБА_6 встиг сховати до власної сумки. З вказаною метою він, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, повторно, користуючись моментом, коли ОСОБА_7 боровся з ОСОБА_6 , почав душити останнього руками та ремінцем від сумки за шию, тим самим застосовував до нього насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я. Після чого йому вдалося вихватити у ОСОБА_6 сумку з грошима та втекти через арку в двори до будинків АДРЕСА_3 .
У результаті протиправних дій ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 6000 (шість тисяч) гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю в обсязі, викладеному в обвинувальному акті, щиро розкаявся, фактичні обставини не заперечував.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні фактичні обставини не заперечував, при визначенні міри покарання відносно ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні фактичні обставини не заперечував, при визначенні міри покарання відносно ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.

Суд, переконавшись у тому, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють фактичні обставини по справі, переконавшись у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини по справі в апеляційному порядку, обмежує судовий розгляд допитом обвинуваченого та потерпілих згідно ст. 349 КПК України.
Дії обвинуваченого судом кваліфіковано: за ч. 1 ст. 357 КК України як привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно та за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.
Згідно ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК Україниє щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що відповідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, є щире каяття.

Як вбачається зі змісту ч.ч. 1, 3 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Відповідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, судом не встановлено.

Як вбачається з абзацу 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
При призначенні покарання судом враховується ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до невеликої, середньої тяжкості та тяжкого злочинів, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин покарання, всі дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, з 23.02.2015 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «ППРО, синдром залежності», не працює, вчинив вищезазначені кримінальні правопорушення у період іспитового строку, думка потерпілих, тому суд приходить до висновку, що йому слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Суд вважає, що така міра покарання буде достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

Матеріальну шкоду у сумі 3 939,46 грн., завдану потерпілому ОСОБА_5 , не відшкодовано, цивільний позов не заявлявся.

Матеріальну шкоду у сумі 6 000,00 грн., завдану потерпілому ОСОБА_6 , відшкодовано частково у сумі 3 419,00 грн. шляхом повернення грошових коштів під час досудового розслідування. Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів вирішується згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 337, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, ?

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

-ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання за цим вироком у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 10.05.2017 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання обраховувати з 15 червня 2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року), зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання період перебування останнього в установах попереднього ув`язнення з 15 червня 2017 року до 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 18.05.2017 року), зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання період перебування останнього в установах попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року до моменту набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази:
-чорну сумку з шкірозамінника, що передана на зберігання під схорону розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 як власнику;
-грошові кошти в загальній сумі 3419 (три тисячі чотириста дев`ятнадцять) гривень номіналами 200 грн. - 17 шт., 10 грн. - 1 шт., 5 грн. - 1 шт., 2 грн. - 2 шт., що передані на зберігання під схорону розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 як власнику;
-CD-R диск з надписом «ЄРДР №0000432 від 30.05.2017 року «Діоніс»», що знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;
-кредитну банківську картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_7 , що знаходиться при матеріалах кримінального провадження повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

-чохол до водійського посвідчення, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , талон до посвідчення водія серії НОМЕР_1 , медичну довідку щодо придатності до керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 , посвідчення на право проїзду в орендованих автобусах НГВУ «Полтаванафтогаз» № 917 від 10.02.2012 року, платіжну банківську картку банку «Банк ПІВДЕННИЙ» № НОМЕР_4 , платіжну банківську картку банку «ДЕЛЬТА БАНК» № НОМЕР_5 , платіжну банківську картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_6 , що передані на зберігання під схорону розписку потерпілому ОСОБА_5 - залишити ОСОБА_5 як власнику.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1