Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/153/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 190 (83, 86-1, 143) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.03.2017 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький матеріали кримінального провадження № 0000895 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.11.2016 року яким,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, середньої освіти, розлучений 05.05.2016 року, на утриманні має дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, раніше судимого 22.06.2009 р. Кіровським районним судом м. Кіровоград за ст. 186 ч. 2, 190 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, звільнений 14.02.2014 р. умовно-достроково на 7 місяців,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_8 повторно - 15.12.2015 р. близько 18-00 год., знаходячись поблизу під`їзду будинка за адресою: м. Кіровоград, вул. Андріївська 16, діючи умисно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, реалізуючи свій злочинний умисел, звернувся до своєї знайомої ОСОБА_9 з пропозицією передачі йому під вигаданим приводом телефонного дзвінка її власного мобільного телефону, при цьому не маючи на меті повернення цього майна, на що остання погодилася та передала йому власний мобільний телефон «Майкрософт» вартістю 3033-71 грн. з сім-картками мобільних операторів МТС та Київстар, яка цінності для потерпілої не становять, після чого, заволодівши майном останньої, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 3033-71 грн.

ОСОБА_8 повторно 23.01.2016 р. близько 13-00 год., знаходячись поблизу 3-го під`їзду будинка за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, реалізуючи свій злочинний умисел, звернувся до своєї знайомої ОСОБА_10 з пропозицією передачі йому під вигаданим приводом телефонного дзвінка її власного мобільного телефону, при цьому не маючи на меті повернення цього майна, на що остання погодилася та передала йому власний мобільний телефон «Iphone 5» вартістю 11891-70 грн. з сім-карткою мобільного оператора МТС, яка цінності для потерпілої не становить, після чого, заволодівши майном останньої, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 11891-70 грн.

Не погоджуючись з вироком суду учасниками судового розгляду були подані апеляційні скарги:
- обвинуваченим ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга, але до початку розгляду по суті він відмовився від розгляду апеляційної скарги.

- захисник адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить змінити вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.11.2016 року в частині призначення покарання і пом`якшити підзахисному покарання.

Вважає, що при призначенні покарання суд першої інстанції незаконно та не обґрунтовано не застосував ст. 75 КК України, у своєму рішенні суд проігнорував доводи захисту щодо можливості перевиховання підзахисного без позбавлення волі і не надав їм належної оцінки у судовому рішенні.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які повністю підтримали свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_8 в межах поданої апеляційної скарги.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними в ньому доказами в сукупності, перевіреними судом.
За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_8 за ст. 190 ч.2 КК України є правильною і ніким в цій частині не оскаржується.
Щодо доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про невідповідність призначеного останньому покарання особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення внаслідок суворості, то вони не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який є ран ще судимим, має не зняту та не погашену судимість; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття; обставини, що обтяжують покарання - відсутні, а тому обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_8 не можливе без ізоляції від суспільства та призначив мінімальне покарання у виді позбавлення волі, яке у даному випадку буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та відповідатиме цілям покарання.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 368 КПК України при ухваленні вироку, суд зокрема, вирішує питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; основні засади призначення покарання, що є обов`язковими для суду при призначенні покарання винуватому, регламентовані ст. 65 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання, за наявних до того підстав, суд також визначає, з урахуванням усіх обставин по кримінальному провадженню у їх сукупності, та із урахуванням думки учасників судового провадження, чи є можливим застосування при призначенні обвинуваченому покарання ст. 75 КК України, та обґрунтовано дійшов висновку щодо неможливості застосування ст.75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , і з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується.
Ті обставини, що обвинувачений щиро покаявся у вчиненому, а також те, що, в нього народилась дитина, на які звертає увагу в апеляційній скарзі захисник, на переконання колегії суддів, не є підставами застосування при призначенні покарання обвинуваченому положень ст. 75 КК України.
Крім того, повторно враховувати обставину у виді щирого каяття, як підставу для застосування ст.75 КК України колегія суддів також не вбачає.
Нових обставин на обґрунтування звільнення від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України стороною захисту в апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційного суду не наведено. Переконливих аргументів щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним контролю при звільненні від відбування покарання з випробуванням, захисником в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції не наведено, а тому підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України колегія суддів не вбачає
Вказане покарання, на переконання колегії суддів є виваженим, підстави для застосування ст.75 КК України відсутні.
Враховуючи викладене, підстав для скасування вироку чи для пом`якшення обвинуваченому покарання колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 листопада 2016 року стосовно ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали

Судді (підписи):
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2