Справа № 1-24/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2011 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Міщенко В. М.

при секретарі Ключник О. М.

з участю прокурора Бокатова С.К

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, одруженого, не судимого,

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, непрацюючого, не судимого,

,

- за ст. 296 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2010 року, в післяобідн пору, ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, використовуючи мізерний привід вияснити стосунки з мешканцем с.Жуківка Буринського району ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у звязку з тим, що останній не пригостив їх випивкою та продуктами харчування за своє весілля, разом зі своїми знайомими - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканцями с. Біжівка Буринського району, на автомобілі свого знайомого гр.ОСОБА_5, приїхав в с. Жуківка Буринського району до помешкання гр. ОСОБА_3 Зупинивши автомобіль на вулиці біля подвіря господарства ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вийшли з автомобіля, після чого ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_3, котрий сидів під двором на лавочці, та запропонував відійти в сторону, щоб порозмовляти, на що ОСОБА_3 погодився і разом з ОСОБА_1 трохи відійшов по вулиці від свого двору. Після цього, ОСОБА_1, знаходячись у громадському місці та розуміючи, що їх можуть бачити і чути сторонні особи, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі і поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, без жодних причин голосно почав виражатись в адресу ОСОБА_3 нецензурною лайкою, а потім, виражаючи свою зверхність та нахабне ставлення до особи, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, безпричинно наніс умисний удар рукою в область носа ОСОБА_3 У свою чергу ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, побачивши, що ОСОБА_1 ображає ОСОБА_3 та наніс йому удар в обличчя, бажаючи допомогти ОСОБА_1 продовжити хуліганські дії, підбіг до них та, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі і поведінки, проявляючи особливу зухвалість, безпричинно наніс близько трьох ударів рукою в область тулуба ОСОБА_3 Намагаючись захиститись, ОСОБА_3 почав тікати від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на подвіря гр. ОСОБА_6, що розташовувалося по сусідству з його помешканням. Однак ОСОБА_1 та ОСОБА_2, не зупиняючись на досягнутому та бажаючи продовжити свої хуліганські дії, продовжуючи голосно виражатися нецензурною лайкою на ОСОБА_3, кинулися за ним до помешкання ОСОБА_6, який вийшовши з двору, оборонив ОСОБА_3 від ОСОБА_1 та ОСОБА_2, після чого останні припинили свої хуліганські дії та покинули ОСОБА_3

В результаті побиття ОСОБА_3 ОСОБА_7 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: астено-цифалгічного синдрому та перелому кісток носу без зміщення.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 318 від 20.12.2010 р. завдані гр. ОСОБА_3 тілесне ушкодження у вигляді астено-цифалгічного синдрому відноситься до легких тілесних ушкоджень; перелому кісток носу без зміщення, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

Вчиняючи таким чином хуліганські дії, що виразились у побитті ОСОБА_3, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 діяли з прямим умислом.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України визнав повністю та пояснив, що 19 вересня 2010, близько 14 чи 15год, він разом зі своїми знайомими ОСОБА_2 та ОСОБА_4 знаходився в с. Жуківка Буринського району, де розмовляли з ОСОБА_8, мешканцем м. Суми, який здається приїздить до своєї бабусі в с. Жуківку. В цей момент до них підійшов ОСОБА_3. Коли ОСОБА_3 підійшов., то вони почали розмовляти всі разом. Він напевно подумав, що вони сваряться з ОСОБА_8 і почав казати навіщо вони це роблять. Вони сказали йому, що ні з ким не сваряться. Після цього, хтось з них сказав ОСОБА_3, що так, як він нещодавно одружився, то нехай виносить могорич. Він і раніше знав ОСОБА_3, відносини у з ним завжди були нормальні, сварок ніколи не було. ОСОБА_3 сказав, що не буде виставляти його, а потім нічого більше не сказавши пішов в напрямку дому. Після цього, він разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 сіли в автомобіль ВАЗ 2106, сірого, ближче до бежевого кольору, під керуванням ОСОБА_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, який чекав їх неподалік і поїхали з ним в смт. Терни на запрвку. Десь хвилин через 40 після цього, вони на даному автомобілі підїхали до двора ОСОБА_3, оскільки думали, що він винесе могорич. Приїхавши, побачили, що він сидить під двором на лавочці разом з дружиною. З автомобіля вийшов він, а потім і ОСОБА_2. Він підійшов до ОСОБА_3 і запропонував відійти в сторону поговорити. Вони відійшли трохи від двору, ближче до сусіднього двору та почали з говорити. Він запитав у ОСОБА_3 про те, чому він грубо розмовляв з ним по телефону, коли їхали в смт. Терни. Той нічого не відповів. Після цього він своєю рукою, вдарив ОСОБА_3 в обличчя, удар прийшовся в обличчя, а точно куди саме він не звернув уваги, бо був у збудженому стані. Від отриманого удару ОСОБА_3 не впав, а вдарив його долонею відкритої руки в обличчя і відбіг назад. Після цього, до них підбіг ОСОБА_2 і вдарив ОСОБА_3 Куди саме прийшлись удари він не побачив. Від цих ударів, той не впав, а побіг в напрямку сусіднього господарства. З цього господарства вийшов якийсь чоловік та розборонив їх і бійка припинилась. ОСОБА_3 пішов до себе у двір, а вони сіли в автомобіль і поїхали. В момент, коли відбувалась бійка ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишались десь біля автомобіля і в бійку не влазили. Яка точно була причина сварки та бійки він не знає, напевно через розмову по телефону, коли ОСОБА_3 грубо виражався в його сторону та тому, що вони були в нетверезому стані. Він того дня до обіду ще перед бійкою випив близько 100г горілки. У вчиненому щиро кається. Вину визнає повністю.Завдані збитки потерпілому відшкодував.

Будучи Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України визнав повністю та пояснив, що 19 вересня 2010, близько 14 чи 15год, він разом зі своїми знайомими ОСОБА_1 та ОСОБА_4 знаходився в с. Жуківка Буринського району. Вони тоді стояли втрьох та розмовляли з ОСОБА_8, мешканцем м. Суми, який здається приїздить до своєї бабусі в с. Жуківку. В цей момент до них підійшов ОСОБА_3, який тоді мешкав в с. Жуківка, а зараз проживає в ІНФОРМАЦІЯ_8. Коли ОСОБА_3 підійшов., то вонипочали розмовляти всі разом. Він напевно подумав, що вони сваряться з ОСОБА_8 і почав казати навіщо вони це роблять. Вони сказали йому, що ні з ким не сваряться. Після цього, хтось з них сказав ОСОБА_3, що так, як він нещодавно одружився, то нехай виносить їм могорич. Він і раніше знав ОСОБА_3, відносини у з ним завжди були нормальні. ОСОБА_3 сказав, що не буде виставляти його, а потім нічого більше не сказавши пішов в напрямку дому. Після цього, він разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 сіли в автомобіль ВАЗ 2106, сірого, ближче до бежевого кольору, під керуванням ОСОБА_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, який чекав на них неподалік і поїхали в смт. Терни на заправку. Десь хвилин через 40 після цього, вони на даному автомобілі підїхали до двора ОСОБА_3, оскільки думали, що він винесе їм могорич. Приїхавши, вони побачили, що той сидить під двором на лавочці разом з дружиною. З автомобіля вийшов ОСОБА_1, а потім і він. ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_3 і запропонував відійти в сторону поговорити. Вони з ОСОБА_3 відійшли трохи від двору, ближче до сусіднього двору. Він в цей час стояв біля автомобіля. Раптом побачив, що ОСОБА_1 своєю рукою, вдарив ОСОБА_3 в обличчя, куди саме прийшовся удар він не бачив. Від отриманого удару ОСОБА_3 не впав, а відбіг назад. Після цього, коли він побачив, що почалась бійка, то підбіг до ОСОБА_3 і також вдарив його разів 2-3 в область тулуба. Від цих ударів, той не впав, а побіг в напрямку сусіднього господарства. З цього господарства вийшов якийсь чоловік та розборонив їх і бійка припинилась. ОСОБА_3 пішов до себе у двір, а вони сіли в автомобіль і поїхали. В момент, коли відбувалась бійка ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сиділи в автомобілі і ОСОБА_3 взагалі не били. Яка точно була причина сварки та бійки не знає. Напевно просто вони були випивши. Він того дня до обіду ще перед бійкою випив 0,5 л пива та 150г горілки. У вченому щиро кається. Вину визнає повністю. Збитки потерпілому відшкодував і він до нього претензій не має

Таким чином ,впевнившись в добровільності та істинності позиції підсудних, суд вважає, що своїми вищевказаними умисними протиправними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось побиттям ОСОБА_3, ОСОБА_1 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось побиттям ОСОБА_3, ОСОБА_2 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні покарання для підсудних , суд, у відповідності до ст.. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнали свою вину і щиро розкаялися, раніше не судимі , повністю відшкодували завдану потерпілому моральну та матеріальну шкоду і він до них претензій не має та просить не застосовувати до них реальну міру покарання ,підсудні позитивно характеризуються за місцем проживання..

Обставиною ,що обтяжує покарання для підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є вчинення ними злочину в стані алкогольного спяніння .

Суд , враховуючи особи підсудних, обставини ,що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вважає необхідним при призначенні покарання за сконий злочин для підсудних застосувати положення ст.. 75,76 КК України і звільнити їх від відбування покарання з випробуванням .

Цивільний позов по справі не заявлявся, судові витрати та речові докази відсутні

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.. ст.. 321,323,324, КПК України , суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст 296 КК України і призначити йому покарання в виді двох років обмеження волі

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст 296 КК України і призначити йому покарання в виді двох років обмеження волі

Відповідно до ст..75 КК України від відбування основного покарання підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звільнити з випробуванням та призначенням іспитового строку в один рік .

В період іспитового строку в силу ст.. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такі. обовязки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну роботи, місця проживання чи навчання.

періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити раніше встановлений - підписка про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Буринський райсуд на протязі 15 днів з дня проголошення.

Головуючий: