Ухвала
іменем україни

16 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000493 за касаційною скаргою прокурора, котрий приймав участь під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 22 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 11 квітня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а:
вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 22 грудня 2015 року

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
та мешканця

АДРЕСА_1 ,
громадянина України, відповідно до статті 89 КК
України є таким, що судимості не мав,

засуджено за частиною 1 статті 309 КК України на 1 рік виправних робіт з відрахуванням із заробітної плати в дохід держави 10 %.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3 частини 1 статті 76 цього Кодексу. Ухвалено не застосовувати заходи забезпечення кримінального провадження до набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, в кінці вересня 2015 року, з дикоростучих кущів коноплі, які проростали в лісосмузі неподалік від с. Чернігово-Токмачани Чернігівського району Запорізької області, зірвав стебло з верхівками рослини коноплі, які в подальшому переніс до кв. АДРЕСА_2 , які висушив. Після чого частину рослин коноплі подрібнив та помістив до паперового пакету, а іншу частину зберігав у відкритому вигляді.
29 жовтня 2015 року в період часу з 15 до 16 години, під час проведення обшуку у вищевказаній квартирі, співробітниками міліції було виявлено та вилучено паперовий пакет з сухою подрібненою речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження, частини (стебло з верхівками) рослин коноплі, які згідно висновку судово-хімічної експертизи №352 від 30 жовтня 2015 року є особливо небезпечним засобом - канабісом, масою відповідно 11,88 г та 5,77 г в перерахунку на суху речовину.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 11 квітня 2016 року вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 22 грудня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування вказаних судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує безпідставністю звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора, яка підтримала касаційну скаргу, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, кваліфікація його дій та правила дослідження доказів у кримінальному провадженні згідно статті 349 КПК України в касаційній скарзі прокурором не оспорюються та не заперечуються.

Натомість, доводи прокурора щодо визначеної форми відбування засудженим покарання колегія суддів вважає неспроможними.

Так, суд першої інстанції, призначаючи покарання, враховував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу засудженого, котрий відповідно до статті 89 КК України є таким, що судимості не мав, за місцем проживання характеризується задовільно, працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та матір, котра є пенсіонеркою, а також пом`якшуючу покарання обставину, до якої відніс щире каяття, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Наведені обставини надали суду першої інстанції підстави для висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, з чим і погодився суд апеляційної інстанції.

З висновками судів першої та апеляційної інстанцій погоджується і колегія суддів, адже наведені обставини документально підтверджені та досліджені судами. Тоді як, доводи прокурора про не дослідження доказів на їх підтвердження ще в суді першої інстанції є безпідставними.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій в повному обсязі дослідили та оцінили сукупність обставин, які вплинули на визначення засудженому форми відбування покарання. Отже, призначене покарання та визначена форма його відбування відповідає вимогам статті 65 КК України, є виваженою і справедливою.

Враховуючи викладене, у колегії суддів не має підстав стверджувати про незаконність і необґрунтованість вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції.

Відтак, касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 22 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 11 квітня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, котрий приймав участь під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3