Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/545/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 345 (189-2, 189-4) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.07.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницькому кримінальне провадження №0001026 від 24.08.2017 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.05.2017 року, яким -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Оникієве, Маловисківського району, Кіровоградської області, українку, громадянку України, заміжню, має на утриманні двох малолітніх дітей, із базовою загальною середньою освітою 9 класів, не працюючу, раніше не судиму, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.185, ч.2 ст.296, ч.2 ст.345 КК України та призначено їй покарання: за ч.1 ст. 125 КК України у виді 90 (дев`яносто) годин громадських робіт; за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт; за ч. 2 ст. 296 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. Зобов`язано ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вказаним вироком засуджено ОСОБА_10 , відносно якого вирок не оскаржений.

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду ОСОБА_9 вчинила спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, та умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, за наступних обставин.

Приблизно о 06 год. 30 хв. 24.08.2016 ОСОБА_9 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебувала в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_3 , котрий належить ОСОБА_11 , де в неї, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому. Реалізуючи злочинний умисел, діючи умисно, ОСОБА_9 нанесла кулаком правої руки один удар ОСОБА_11 в обличчя, потрапивши в область правого ока, чим спричинила останньому тілесне ушкодження у вигляді рубця по верхньому краю правої брови, як наслідок рани, котре відповідно до висновку судово-медичного експерта №1472 від 16.09.2016, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, приблизно о 06 год. 30 хв. 24.08.2016 ОСОБА_9 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебувала в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_3 , котрий належить ОСОБА_11 , де в неї виник умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку). Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих спонукань, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, ОСОБА_9 викрала пневматичну гвинтівку «Kral АІ-001», яка знаходилась на шафі в одній з кімнат вищевказаного будинку, вартістю 1626,30 грн. Після чого, ОСОБА_9 із вказаною пневматичною гвинтівкою зникла, розпорядившись нею на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 1626,30 грн.

Крім того, приблизно о 09.00 24.08.2016 ОСОБА_9 разом із ОСОБА_12 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебували на АДРЕСА_4 , де в них виник умисел на грубе порушення громадського порядку. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з мотивів явної неповаги до суспільства, почали вчиняти дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, а саме: кричати, виражаючись при цьому грубою нецензурною лайкою в бік працівників поліції, котрі в цей час перебували в форменому одязі при виконанні службових обов`язків, та присутніх громадян похилого віку, поряд з котрими також знаходились неповнолітні діти, громадський спокій яких було порушено, в зв`язку чим вони вийшли на вулицю. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 підняла каміння з дороги та декілька разів кинула його у бік присутніх осіб. В цей же час ОСОБА_10 оголив сідниці та продемонстрував їх у присутності громадян та малолітніх осіб працівнику поліції ОСОБА_13 , тим самим принижуючи їх честь та гідність. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , діючи з особливою зухвалістю, тим самим показуючи своє зневажливе ставлення до правоохоронних органів держави, підійшов до службового автомобіля поліції Dewoo Sens, р.н. НОМЕР_1 , регіон 12, та наніс удар ногою в ліве переднє крило, тим самим пошкодив його. Під час вищевказаних протиправних дій, які вчиняли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 упродовж тривалого часу, присутні громадяни неодноразово робили зауваження останнім з приводу недопустимої в громадському місці поведінки, на які ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не реагували. В подальшому дії ОСОБА_10 та ОСОБА_9 були припинені додатковими силами поліції, котрі прибули на місце події.

Крім того, приблизно о 09 год. 24.08.2016 ОСОБА_9 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебувала на вулиці Куйбишева, поблизу будинку №42, в с. Володимирівка, Кіровоградського району, Кіровоградської області, де з мотивів явної неповаги до суспільства грубо порушувала громадський порядок. У зв`язку з чим, слідчим Кіровоградського РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_14 , котрий виконував покладені на нього службові обов`язки, був одягнений у формений одяг та перебував на службі в добовому чергуванні в складі слідчо-оперативної групи, було зроблено неодноразові зауваження та спроби припинити протиправні дії ОСОБА_9 . Натомість ОСОБА_9 не реагувала на законні вимоги вказаного працівника поліції та в неї виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень слідчому ОСОБА_14 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, підійшла ближче до ОСОБА_14 та обома руками почала дряпати останнього за праву руку, тим самим спричинивши, відповідно до висновку експерта №1336 від 25.08.2016, тілесні ушкодження у вигляді подряпин на правому плечі та правому передпліччі, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції прокурор, яка приймала участь в суді першої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичних обставин справи, юридичну кваліфікацію дій обвинуваченої та доведеності її вини, вважає вказаний вирок суду відносно ОСОБА_9 незаконним та таким, що підлягає скасуванню в зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Просить вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.05.2017 відносно ОСОБА_9 скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.185, ч.2 ст.296, ч.2 ст.345 КК України та призначити їй покарання: за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 90 годин громадських робіт; за ч.1 ст.185 КК України у виді 100 годин громадських робіт; за ч.2 ст.296 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч.2 ст.345 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки. Зобов`язати її періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В решті вирок суду залишити без змін.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів суд призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Проте, всупереч положень вищевказаної статті, суд першої інстанції в резолютивній частині вироку призначив покарання ОСОБА_9 за кожний злочин окремо, проте не визначив обвинуваченій остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, а саме - не застосував положення статті 70 КК України, тобто не застосував закон, який підлягає застосуванню.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в їх інтересах захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які залишили розгляд питання , щодо задоволення апеляційної скарги на розсуд суду , вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглянувши кримінальне провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, за що її засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції у порядку ч.3 ст.349 КПК України, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

При цьому районний суд дотримав вимоги змісту ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснив учасникам процесу наслідки застосування такої норми закону, зокрема неможливість оскаржити такі обставини в апеляційному порядку, і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

На підставі викладеного, колегія суддів відповідно до ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, стосовно яких, відповідно до вимог ч. 1 ст. 349 КПК України докази не досліджувались.

За таких обставин районний суд обґрунтовано визнав ОСОБА_9 винуватою у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, а її дії правильно кваліфіковані як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, та умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченій ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції дотримався вимог статей 50, 65 КК України, призначив покарання, яке відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненених злочинів, які є закінченими, умисними, невеликої та середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка характеризується посередньо, на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має на утриманні двох малолітніх дітей. Відповідно до відомостей, які містяться в досудовій доповіді, результати оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченої ОСОБА_9 показали середній рівень небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а отже, існує ймовірність виправлення без ізоляції від суспільства, тому з метою її виправленню у майбутньому доцільно застосувати покарання альтернативне позбавленню волі, обставини, що пом`якшують покарання є щире каяття, обставини, що обтяжують покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Врахувавши, що обвинувачена злочини вчинила вперше, вину у вчинених злочинах визнала та щиро розкаялася, за місцем проживання характеризуються посередньо, має на утриманні неповнолітніх дітей, районний суд дійшов правильного висновку, що для їх перевиховання та виправлення необхідно призначити покарання без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України.

Разом з тим, є обґрунтованою апеляційна скарга прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції вимог ч.1 ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_9 , покарання за сукупністю злочинів.
Згідно з п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Приписами ст.413 КПК України визначені форми неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, серед яких, зокрема, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Цих вимог закону судом першої інстанції не дотримано.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, районний суд, призначивши обвинуваченій ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.125, ч.1 ст.185, ч.2 ст.296, ч.2 ст.345 КК України, у порушення вимог ч.1 ст.70 КК України не визначив ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю злочинів.
Отже, суд першої інстанції всупереч положень ч.1 ст. 70 КК України в резолютивній частині вироку призначивши ОСОБА_9 покарання за кожний злочин окремо, не визначив обвинуваченій остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, а саме: не застосував положення статті 70 КК України, тобто не застосував закон, який підлягає застосуванню.

Оскільки при призначенні покарання судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність через незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, з цих підстав вирок підлягає скасуванню в частині призначення покарання ОСОБА_9 , з ухваленням нового вироку відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407, п. 4 ч.1 ст. 409, п.1 ч. 1 ст. 413 КПК України.
Враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що обвинуваченій ОСОБА_9 на підставі ч.1 ст. 70 КК України необхідно визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
А тому, апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою, та підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначеного ОСОБА_9 покарання.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, задовольнити.
Вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.05.2017 року, стосовно ОСОБА_9 скасувати в частині призначеного покарання.
Ухвалити новий вирок, яким вважати ОСОБА_9 засудженою:
- за ч.1 ст.125 КК України у виді 90 (дев`яносто) годин громадських робіт;

- за ч.1 ст.185 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт;

- за ч.2 ст.296 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.345 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
В решті вказаний вирок стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді:Підписи:
Згідно з оригіналом.
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2