Справа № 191/5033/16-к
Провадження № 1-кп/191/90/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальні провадження №0001714 від 30.09.2016 року відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 08.08.2014 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; за ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2016 року, не відбутий строк 1 рік 7 місяців 20 днів позбавлення волі змінено обмеженням волі згідно ст.82 КК України. З 26.08.2016 року відбуває покарання в Ігренському виправному центрі Дніпропетровської області №133, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 , суд, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 будучи раніше судимим 08.08.2014 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, за ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2016 року, не відбутий строк 1 рік 7 міс 20 днів позбавлення волі змінено обмеженням волі, відбуваючи покарання у Ігренському виправному центрі Дніпропетровської області №133, самовільно залишивши місце обмеження волі і знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Так, 29 вересня 2016 року після 02-00 години, більш точний час встановити слідством не надалося можливим, ОСОБА_5 перебував біля домоволодіння АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків - очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом відчинення хвіртки безперешкодно проник на території домоволодіння та підійшов до вікна житлового будинку. За допомогою рук, поштовхом, відчинив дерев`яне вікно будинку, розташованого на території вказаного домоволодіння, проник всередину, звідки діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, викрав на свою користь: ноутбук «Del» та фотоапарат «Раnasonyk», які належать потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , діючи умисно, з викраденим майном, вартість якого визначена згідно судової товарознавчої експертизи №19/10 від 19.10.2016 року, залишив територію домоволодіння АДРЕСА_3 та розпорядився ноутбуком «Del» вартістю 1100 гривень та фотоапаратом «Раnasonyk» вартістю 120 гривень, належними потерпілому ОСОБА_6 на власний розсуд, чим заподіяв останньому матеріальний збиток на суму 1220 гривень. Шкоду частково відшкодовано шляхом повернення вкраденого фотоапарату «Раnasonyk», вартістю 120 гривень. Цивільний позов по справі не заявлено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому противоправному діянні визнав повністю. Суду дав пояснення таким чином, як вони викладені у вироку, у скоєному розкаявся.

Ухвалою суду згідно ч.3 ст.349 КПК України, з відома учасників судового розгляду визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснено судом, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Крім пояснень ОСОБА_5 із визнанням своєї винуватості, його вина знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив у судовому засіданні, що в сел.. Сад Синельниківського району він має будинок у власності, який він використовує як дачу. 29.09.2016 року приблизно о 02-00 годині він повернувся додому та побачив, що вікно відчинене, на подвір`ї стояв його музикальний центр та пилосос. Зайшовши в будинок він виявив, що з будинку зникли ноутбук «Del» та фотоапарат «Раnasonyk». На даний час фотоапарат йому повернуто. Позов не заявляє.

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши усі показання, дослідивши докази та оцінивши все у сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у судовому засіданні доведена повністю, а його дії у вчиненні кримінального правопорушення суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчинених кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який за місцем відбування покарання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, раніше судимого, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, даний злочин скоїв під час відбування покарання, що говорить про його схильність до скоєння злочинів, вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 призначити покарання в межах інкримінованого йому діяння у вигляді позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 370, 373- 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 08.08.2014 року, з урахуванням вимог ст.72 КК України, та остаточно призначити засудженому ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) років 1(одного) місяця позбавлення волі з ізоляцією засудженого ОСОБА_5 та поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 залишити раніше обрану - утримання під вартою.

Початок відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з дня його фактичного утримання під вартою, тобто з 14.12.2016 року

Речові докази, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - фотоапарат «Раnasonyk» (т.2, а.с.21-22 ) залишити у його користуванні.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же час і в тому ж порядку з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1