Справа № 1313/400/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2012 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючого - судді Карбовнік І. М.

секретаря О.І.Данилів

з участю прокурора Лесько С..Я.

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, неодруженого, студента ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого: 06.09.2011 р. Миколаївським районним судом Львівської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 1020 грн., безпартійного.

у вчиненні злочин , передбачен ч.3 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 на початку червня 2010 року в с. Верин, Миколаївського району. Львівської області шляхом вільною доступу зайшов в господарство по вул. С.Коновальця 42 звідки викрав із перил на сходах до житлового будинку 21 алюмінієву пластину загальною вагою 86 кг., які належали ОСОБА_3, чим завдав їй майнової шкоди на суму 516.0 грн.

Таким чином. ОСОБА_2 умисно, з корисливих мотивів вчинив таємне викрадення (крадіжку) чужого майна, чим завдав потерпілій ОСОБА_3 майнової шкоди на суму 516.0 грн., тобто скоїв злочин, передбачений ст.185 ч.І КК України.

26 грудня 2011 року, о 22 годині, в с. Верин. Миколаївського району. Львівської області ОСОБА_2, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник через вікно магазину «Продукти», який розташований по вул. С.Коновальця, 20 та викрав з нього товару належного ДП «Верин» ОСОБА_4 на загальну суму 6013,00 грн., чим завдав вказаному підприємству майнової шкоди.

Крім цього, ОСОБА_2 з приміщення вказаного магазину викрав майно, належне приватному підприємцеві ОСОБА_5, чим завдав останній майнової шкоди на суму 574.61 грн..

Таким чином. ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, умисно, повторно, з корисливих мотивів вчинив таємне викрадення(крадіжку) чужого майна, яка була поєднана з проникненням у приміщення, тобто скоїв злочин, передбачений ст. 185 ч.З КК України.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2, вину у вчиненні даного злочину визнав повністю і по суті предявленого йому обвинувачення повідомив, що на початку червня 2010 року, точного числа не пригадує, вночі, взяв з дому гайковий ключ і пішов до будинку сусідки. Вільно зайшов на подвір'я та відкрутивши 21 пластину, відніс їх усіх через дорогу, ближче до свого дому і поскладав на землі. Після цього пішов до свого знайомого ОСОБА_6, який проживає недалеко, у нього є автомобіль марки «Опель» та попросив його, щоб він перевіз пластини в інше село, де мав на меті їх продати. ОСОБА_6 його послухав, бо завжди одне одному допомагали. Коли під'їхали до вказаного місця, вийшли з машини і поклали пластини в багажник автомобіля. Наступного дня, приблизно о 12:00 год., знову прийшов до ОСОБА_6 додому і попросив його відвезти пластини в с. Розвадів, на що той погодився. В с. Розвадів на дорозі зустріли незнайомого їм чоловіка та запропонував купити ті пластини. Про те, що вони крадені, йому нічого не говорив. Мужчина сказав, що може заплатити за пластини тільки 460.00 гри., на що той погодився. Із виручених коштів дав 230,00 грн. ОСОБА_6 Ігореві, сказав, що це йому за бензин і за те, що він послухав і підвіз пластини. Потім приїхали в с. Верин. ОСОБА_6 ще спитав, чи це були крадені алюмінієві пластини, на що той відповів, що не крадені, а належать йому. Гроші, які отримав від продажу алюмінієвих пластин, витратив давно на свої погреби.

З приводу крадіжки з магазину «Продукти» повідомив, що в с. Верин. на вул. Коновальця. 20, неподалік його будинку знаходиться магазин, в якому продають алкогольні напої, сигарети та тютюнові вироби. В магазині неодноразово бував. Йому відомо, що там не має ні сигналізації, ні охорони. Так. 26.12.2011 року, приблизно о 12:00 год., пішов на територію колишньої тракторної бригади, яка знаходиться в селі Верин, де разом з ОСОБА_7, ОСОБА_2 (однофамільцем), ОСОБА_8, ОСОБА_9 почали розпивати спиртні напої. Десь о 19:00 год., він. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вирішили піти в магазин, що в с. Верин, де купили три пляшки пива та сіли за останній столик, коли хлопці вийшли на вулицю, то він ще залишився всередині в магазині за столом. В той час вирішив відкрити замки вікна, що було поруч із столом, за яким сидів, щоб ввечері прийти до магазину і вчинити крадіжку не розбиваючи вікна. Коли з хлопцями сидів в магазині за столом, то про вчинення крадіжки з ними не домовлявся. В нього самого виникла така думка. Ніхто в магазині не бачив як він відкривав замки вікна.

Дочекавшись коли поблизу магазину вже нікого не було, вирішив залізти в магазин і вчинити крадіжку. Штовхнув раму вікна, яке є останнє в залі магазину, яке перед тим залишив незачиненим на замки. Потім трохи відігнув низ металевої решітки і попід неї проліз у вікно магазину, де вчинив крадіжку. Коли ніс кульки з товаром до вікна, то кілька пляшок розбилося. Також по одній пляшці спиртного спеціально розбив під кожним вікном торгового залу, щоби не було видно, через яке вікно проник в магазин.. Потім подзвонив на мобільний телефон ОСОБА_10 і попросив його приїхати недалеко від будинку його бабці. Йому не пояснював, чого він має приїхати. ОСОБА_8 десь через 10 хв. після дзвінка приїхав машиною «ВЛЗ-2106» білого кольору. Сам відкрив багажник його машини і поскладав кульки з викраденим товаром в багажник машини, пояснивши ОСОБА_10, що посварився вдома з батьком і забирає свої речі. Вирішив заночувати на тракторній бригаді та попросив ОСОБА_10, щоби той відвіз його туди. Приїхавши на тракторну бригаду, взяв ключ в сторожа, щоби відкрити гараж. Заїхали машиною в гараж. ОСОБА_8 вийшов з приміщення, напевне, в туалет, а він почав викладати кульки з товаром з машини. Кульки з викраденим товаром поскладав на даху підсобного приміщення, яке є в гаражі, викрадений товар поховав в автомобільних шинах, які були в користуванні та лежали на даху підсобного приміщення, накрив ці шини автомобільними резиновими камерами. ОСОБА_8 йому не допомагав складати та ховати викрадений товар. Коли ОСОБА_8 повернувся в гараж, то він вже все встиг заховати. Залишився спати на тракторній бригаді, а ОСОБА_8 поїхав геть. Про те, що вчинив крадіжку, нікому не розповідав. 27.12.2011 року працівниками міліції було встановлено, що крадіжку вчинив ОСОБА_2

Крім визнання своєї вини підсудним, факт крадіжки підтверджується доказами по справі, дійсність і достовірність яких ніким не оспорюється.

Оцінивши зібрані докази у їх сукупності суд вважає їх логічними, послідовними та такими, що доводять повністю вину підсудного ОСОБА_2 у скоєнні ним злочину, передбаченого ст. ст. 185 ч.1, 185 ч.3 КК України за кваліфікуючими ознаками таємного викрадення чужого майна.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ст. ст. 185 ч.1, 185 ч.3 КК України є вірною, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна з проникнення у приміщення.

ОСОБА_2 будь-якими психічними захворюваннями не страждав і не страждає, в момент вчинення злочину не знаходився в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності і міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

При визначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд виходить із вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, а також обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_2 вчинив злочини віднесені до категорії середньої тяжкості та тяжкий.

Згідно ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_2 є споєння злочину у стані алкогольного спяніння та рецидив злочину.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_2Л . є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданих збитків.

Як особа підсудній характеризується за місцем проживання позитивно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, є особою молодого віку, навчається у Новороздільському політехнічному коледжі на четвертому курсі, потерпілі претензій до підсудного не мають, просять суворо його не карати, обрати міру покарання не повязану з позбавленням волі.

За таких обставин суд вважає, що покарання підсудному слід обрати в межах санкції статті у виді позбавлення волі, застосувавши при цьому ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та обрати покарання у виді арешту терміном 6 (шість) місяців

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та обрати покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 6(шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_2 обрати шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі 4(чотири) роки 6(шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого обовязки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця свого проживання, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції

Міру запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_2 підписку про невиїзд залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ по справі, які знаходиться на зберіганні у ДП „Верин- залишити у власності останнього.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь науково-дослідного експертно криміналістичного центру ГУМУС України у Львівській області, м. Львів, пл. Ген. Григоренка 3, р/р 0042, код 25575150, банк одержувача: ГУДКС у Львівській області, МФО 825014 судові витрати за проведення експертиз в сумі 562 грн. 80 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти з моменту його оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку, через районний суд.

Суддя: Карбовнік І. М.