Номер провадження: 11-кп/785/461/17
Номер справи місцевого суду: 522/8602/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляцію обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Приморського районногосуду м. Одеси від 14.11.2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Донецька, українка, громадянка України, з середньою освітою, не заміжня, тимчасово не працююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судима, останній раз
-17.06.2011р., Київським районним судом м. Донецька за ст.ст. 185 ч. 3, 357 ч. 3, 70, 72 КК України до 3 років позбавлення волі. Покарання, призначене вироком Куйбишевського районного суду м. Донецька, у вигляді штрафу підлягає виконанню самостійно,
засуджена за ст. 185 ч. 3КК України до 4 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання, строк її попереднього ув`язнення з 14.02.2015р. по 14.11.2016р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнено з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування майнової шкоди 4300 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 7500 грн.
ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку суду, 04 грудня 2014 року, у невстановлену слідством годину, ОСОБА_8 , із корисливих мотивів, вступила в злочинну змову з невстановленими особами, матеріали стосовно яких виділені у окреме провадження, на таємне викрадення майна малознайомого їй ОСОБА_9 , повідомивши останнім про місце проживання потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в той же день, приблизно о 22 годині, ОСОБА_8 , діючи спільно із невстановленими особами, проникла з останніми у відчинену квартиру АДРЕСА_3 , в яку вони не мали вільного доступу, де таємно викрали мобільний телефон «LG G2», вартістю 4300 грн.
Після чого, знаходячись у вказаній квартирі, невстановлені особи, виходячи за межі злочинної змови з ОСОБА_8 , яка на той час покинула квартиру з викраденим мобільним телефоном, з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , завдали йому пістолетом марки «GARRET» та електричним пристроєм шокової дії удари в область голови та заволоділи майном ОСОБА_9 , а саме грошовими коштами у сумі 2000 грн.
В апеляції ОСОБА_8 вирок суду в частині доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій за ч. 3 ст. 185 КК України не оскаржує. Разом з тим, вказує, що в ході досудового розслідування кримінального провадження судом було накладено арешт на належний їй планшет «Самсунг Таб 3», однак в резолютивній частині вироку суд не вирішив питання щодо даного речового доказу. З посиланням на ст. 100 КПК України просить прийняти рішення про повернення їй планшету «Самсунг Таб 3».

Заслухавши доповідача, обвинувачену і її захисника про задоволення апеляції, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляції колегія суддів приходить до висновку, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку злочину підтверджується сукупністю відносних, достатніх, допустимих, узгоджених між собою доказів, зібраних у встановленому порядку і досліджених судом з достатньою повнотою, яким дана належна оцінка.

Дії її із врахуванням обставин, передбачених ст. 91 КПК України, кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України правильно.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про призначення покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину.

Як за своїм видом, так і за розміром, призначене покарання є законним і справедливим.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що шкода, завдана потерпілому ОСОБА_9 злочинними діями ОСОБА_8 та інших осіб не відшкодована, у зв`язку з чим в ході розгляду апеляції на вирок суду передчасно вирішувати питання про зняття арешту з майна винної особи. В ході виконання вироку в частині відшкодування завданої потерпілому шкоди орган виконання покарання повинен вирішити за рахунок якого майна, в тому числі і за рахунок належного обвинуваченій планшету «Самсунг Таб 3», належить відшкодувати шкоду, а вже після цього може бути прийнято рішення, про яке просить обвинувачена.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої і зміни вироку суду.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_8 належить зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14.02.2015 року по 21.03.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, вважати її такою, що фактично відбула покарання і звільнити її з-під варти в залі суду.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Приморського районногосуду м. Одеси від 14.11.2016 року відносно неї за ч. 3 ст. 185 КК України - без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14.02.2015 року по 21.03.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, вважати її такою, що фактично відбула покарання і звільнити її з-під варти в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4