АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали судового провадження № 761/4914/15-к за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , засудженого 14.05.2015 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року клопотання виконувача обов`язки керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 про зміну несплаченої суми штрафу призначеного за вироком суду, покаранням у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_8 залишено без розгляду.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, заступник керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 подав апеляційну

Справа № 11-кп/796/634/2017

Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9

Доповідач ОСОБА_1

скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та призначити новий розгляд, посилаючись на те, що прокурор наділений правом звернення до суду з клопотанням для вирішення питань, які виникають під час та після виконання вироків.
Крім того зазначав, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 372 КПК України щодо змісту ухвали, та постановлена без повідомлення та участі прокурора і без застосування технічних засобів фіксування судового процесу. Крім того, ухвалене судом першої інстанції рішення про залишення без розгляду клопотання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, не передбачене нормами Кримінального процесуального кодексу.
У судове засідання засуджений ОСОБА_8 не з`явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином про поважні причини свого неприбуття не повідомив, участь якого згідно з вимогами КПК України не є обов`язковою, а тому колегія суддів у відповідності до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності засудженого.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_7 , яка підтримав апеляційну скаргу, подану прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , та просила її задовольнити, перевіривши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.
До Шевченківського районного суду міста Києва звернувся виконувач обов`язки керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 із клопотанням про заміну засудженому ОСОБА_8 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, призначеного йому за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 14.05.2015 року.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року клопотання виконувача обов`язки керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_8 залишено без розгляду.
Таке рішення суду мотивоване тим, що суб`єктом подання клопотання до суду про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону є кримінально-виконавча інспекція, а не прокуратура.
Крім цього, з позиції суду, в матеріалах поданого клопотання відсутні відомості кримінально-виконавчої інспекції, які б підтверджували факт несплати ОСОБА_8 штрафу, а також не долучено засвідчений належним чином вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 14.05.2015 року.
Вирішуючи питання про можливість апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів враховує, що відповідно п.8 ч.1 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Деклароване основним Законом України право реалізовано у відповідних законах, зокрема Кримінальним процесуальним кодексом України, яким визначено, які рішення ухвалюються судом та які з них можуть бути оскаржені до суду апеляційної інстанції.
Нормами чинного КПК України не передбачено можливості залишення судом без розгляду поданого клопотання про вирішення питань. Пов`язаних з виконанням вироку.
З огляду на те, що судом першої інстанції ухвалено рішення, яке прямо не передбачене нормами КПК України і воно є остаточним у вирішенні заявленого клопотання, колегія суддів вважає, що воно підлягає апеляційному перегляду.
Відповідно до ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили, чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Колегія суддів вважає, суд першої інстанції, прийнявши рішення, яке не передбачене законом, допустив істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому виходячи з принципу законності, закріпленому в ст. 7 КПК України та положень п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, ухвала суду підлягає скасуванню з поверненням провадження за клопотанням прокурора на розгляд до суду першої інстанції.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги прокурора, колегія суддів враховує, що рішення суду про залишення подання без розгляду мотивовано тим, що прокурор не є суб`єктом звернення з клопотанням про заміну призначеного за вироком суду штрафу на покарання у виді громадських робіт, оскільки положеннями частини 4 статті 26 КВК України передбачено, що з таким поданням може звернутись КВІ.
Колегія суддів вважає, що такий висновок суду не ґрунтується на вимогах закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 593 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарання, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Отже, кримінальним процесуальним законом прямо визначено, що прокурор має право на звернення з таким клопотанням (поданням) як сторона кримінального провадження.
Аналіз положень статті 539 КПК України та статті 26 КВК України та їх співвідношення вказує так, що остання норма регламентує повноваження органу виконання покарань у разі несплати засудженим штрафу, в той же час не обмежуючи права прокурора, передбачені ст. 539 КПК України, на самостійне звернення до суду із клопотанням (поданням) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що подання прокурора підлягає розгляду судом першої інстанції і він має відбутись за правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318 380 КПК України з урахуванням положень розділу VIII цього Кодексу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року, якою клопотання виконувача обов`язки керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 про зміну несплаченої суми штрафу, призначеного за вироком суду, покаранням у виді громадських робіт засудженому засудженому ОСОБА_8 залишено без розгляду скасувати, призначити у даному кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3