АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/10/17 Справа № 705/7468/16-к Категорія: ст. 183, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2016 року, якою застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, а саме з 09 грудня 2016 року, тобто з моменту затримання, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, одруженого, приватного підприємця, на утриманні має неповнолітнього сина, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого в 2001 році Уманським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 142, 93 КК України до 9 років позбавлення волі, та в 2011 році Монастирищенським районним судом за ч. 1 ст. 189 КК України до 5 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 3 роки,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він 08 грудня 2016 року за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ще з чотирма невстановленими слідством особами, надав згоду на прийняття в участі в якості пособника в розбійному нападі на подружжя ОСОБА_11 , що проживають в АДРЕСА_2 .

09 грудня 2016 року близько 16 години ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_10 та ще трьома особами чоловічої статті, анкетні дані яких невідомі, в м. Умань на дорозі Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка біля кафе «Домашня кухня», де, розподіливши між собою ролі, а саме ОСОБА_7 на власному автомобілі «Lexus», д.н.з. НОМЕР_1 , мав нападників відвести в с. Полянецьке Уманського району та доставити в м. Умань, а ОСОБА_10 мав чекати нападників з викраденим біля кафе «Домашня кухня», яких до вказаного місця мав доставити на автомобілі ОСОБА_7 .

Так ОСОБА_7 , виконуючи участь у розбійному нападі як пособник, виконуючи обумовлену роль, на власному автомобілі «Lexus», д.н.з. НОМЕР_2 , близько 17 години відвіз вищевказаних невстановлених трьох осіб в центр с. Полянецьке Уманського району Черкаської області та домовився з останніми про те, що по закінченню вчинення розбійного нападу, направленого на заволодіння коштами подружжя ОСОБА_11 , вони йому зателефонують, після чого він відвезе їх до кафе «Домашня кухня», де їх буде чекати з награбованим ОСОБА_10 .

Цього ж дня близько 20 год. 19 хв. ОСОБА_7 зателефонував на мобільний номер одній з вищевказаних невстановлених осіб, які скоїли розбійний напад, та, будучи проінформованим про закінчення цього злочину, домовились зустрітись на автомобільній дорозі Умань-Бершадь, оскільки нападники відійшли від раніше обумовленого плану, оскільки рухались викраденим транспортним засобом «Mercedes Vito», д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_12 .

По приїзду в м. Умань до кафе «Домашня кухня», де їх чекав ОСОБА_10 , як винагороду в розбійному нападі ОСОБА_7 отримав від одного з нападників кошти в сумі 1 000 грн. та сумочку з банківськими пластиковими платіжними карткам доступу до рахунку відкритому в ПАТ «ПриватБанку» на ім`я ОСОБА_13 .

Він же, повторно, 09 грудня в період час з 20 год. 48 хв. по 20 год. 51 хв., перебуваючи в м. Умань Черкаської області по вул. Радянській, 22 через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк» з рахунку, що відкритий на ім`я ОСОБА_13 , використовуючи викраденні напередодні з будинку подружжя ОСОБА_11 по АДРЕСА_2 під час розбійного нападу електронні пластикові картки № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, викрав кошти, які належать ОСОБА_12 , в сумі 15 500 грн., чим заподіяв потерпілій матеріального збитку на вказану суму.

В Уманському ВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000800 від 09.12.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України.

09.12.2016 року о 23 год. 40 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10 грудня 2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України.

12.12.2016 року заступник начальника СВ Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Клопотання погоджено прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_14 .

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2016 року задоволено зазначене клопотання та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк тримання під вартою вирішено рахувати з 09 грудня 2016 року, тобто з моменту затримання.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України.

Також слідчий суддя, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих матеріалів врахував те, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, й відповідно до п. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 187 КК України карається позбавленням волі на строк від 7 до 12 років. Перебуваючи на свободі, він може продовжувати вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення, буде мати можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; спілкуватись з особами, які спільно з ним вчинили кримінальне правопорушення; з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому обрання щодо нього будь-якої іншого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 грудня 2016 року та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї апеляційної скарги вказує, що обрання найбільш суворого запобіжного заходу не відповідає обставинам справи та особі підозрюваного, порушує вимоги ст. 176, 177, 178, 183 КПК України.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано необґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оскільки відповідно до встановлених в справі обставин підозрюваний не брав участі у вчиненні розбійного нападу й не вчиняв будь-яких насильницьких дій та не мав наміру на вчинення цього злочину.

При цьому, вказує апелянт, ОСОБА_7 було відомо, що відносно потерпілих буде вчинено крадіжку. У разі встановлення вини підозрюваного, указує захисник, дії останнього необхідно кваліфікувати за п. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України, і саме вказані наміри та дії необхідно оцінювати при обрані запобіжного заходу. Також слідчим суддею не враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 після того як йому стало відомо про вчинення злочину значно тяжчого, ніж злочин, який планувався, добровільно з`явився до працівників поліції, надав пояснення щодо обставин справи, співпрацює зі слідством, приймає активну участь у слідчих діях та допомагає розкриттю злочину. Крім того, ОСОБА_7 одружений, працює, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання.

Також, зазначає апелянт, ОСОБА_7 не вчиняв злочину із застосуванням насильства або погрози його застосування та не мав наміру на вчинення такого злочину; злочин не спричинив загибель людей; він раніше не порушував запобіжний захід у виді застави, тому навіть у разі обрання запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою суд зобов`язаний був визначити розмір застави.

Крім того, слідчим суддею не враховано, що саме ОСОБА_7 співпрацює зі слідством, надав детальні визнавальні показання, добровільно взяв участь в слідчому експерименті і впізнанні та надає іншу допомогу у розкритті злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Прокурором не надано доказів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України, а слідчий суддя не вивчив можливість застосування інших запобіжних заходів; не вказав, з яких причин він відмовив у клопотанні захисника та підозрюваного у обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту та безпідставно застосував до ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник підтримали апеляційну скаргу останнього з мотивів, які в ній наведені. ОСОБА_7 уточнив, що він взагалі не брав участь у жодному злочині, а лише підвіз невідомих йому осію на їх прохання у с. Полянецьке.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги та просив її відхилити. Вказав, що існує надто великий ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може зникнути з метою ухилення від відповідальності, вчинити нові злочини.

Заслухавши суддю доповідача, захисника, підозрюваного, прокурора, вивчивши матеріли кримінального провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При цьому підставою для застосування такого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 вказаної вище статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду вірно встановив, що за матеріалами досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених п. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення яких передбачене покарання, зокрема, у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Колегія суддів погоджується з позицією слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків того, що підозрюваний намагатиметься уникнути притягнення до кримінальної відповідальності та може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також враховує, що на даний час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних згідно з підозрою до вчинення указаних вище злочинів, тому є значна ймовірність, що, перебуваючи на свободі, підозрюваний матиме реальну можливість спілкуватися з цими особами, чим зможе перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вбачає, що існує досить значний ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може перешкоджати належному судовому провадженню шляхом незаконного впливу на свідків і потерпілих у кримінальному провадженні. Адже саме покази потерпілих є одним з головних джерел доказування у провадження. Тому, колегія суддів відхиляє наведені в апеляційній скарзі доводи щодо співпраці підозрюваного зі слідством та його активної участь у слідчих діях.

Також колегія суддів вбачає, що слідчий суддя обґрунтовано встановив факт, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 були враховані ризики, які на даний момент не зменшились, а орган досудового розслідування в своєму клопотанні навів та обґрунтував наявність вищевказаних ризиків.

Колегія суддів не вбачає достатньо обґрунтованими доводи апелянта про те, що підозрюваний має досить сталі соціальні зв`язки за місцем проживання. Зокрема, немає жодних даних про наявність у нього постійного місця роботи, про наявність у нього певного офіційного джерела доходу. Тому такі доводи колегія суддів оцінює критично.

Твердження апелянта про порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону щодо не визначення розміру застави, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки відповідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Про що вірно зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

Згідно п. 16 листа від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків. Виключно у випадках, перелік яких встановлено в ч. 4 ст. 183 КПК, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави, зокрема: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею. Слід мати на увазі, що у такому разі слідчий суддя, суд також вправі застосувати інший (більший) розмір застави (як альтернатива) відповідно до положень ч. 10 ст. 182 КПК.

Враховуючи це, колегія суддів вбачає, що на даний час вказаним вище ризикам дієво може запобігти лише такий запобіжний захід як тримання під вартою, й менш суворий запобіжний захід є недостатнім для цього. Тому вбачається, що слідчий суддя обґрунтовано визначив запобіжний захід для підозрюваного саме у виді тримання під вартою.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 199, 396, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2016 року, якою застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, а саме з 09 грудня 2016 року, тобто з моменту затримання, відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :