Справа № 147/352/16-к
Провадження №11-кп/772/212/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Тростянецького районного суду Вінницької області від 21 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Ярке Джанкойського району АР Крим, українець, громадянин України, не одружений, не працюючий, з вищою базовою освітою, проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
16.02.1989 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст.141 КК України (в ред. 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 20.06.1994 року Гайсинським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 17, ч.3 ст. 140 КК України (в ред. 1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 12.10.1995 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 222 КК України (в ред. 1960 року) до 2 років позбавлення волі. В силу ст.43 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.06.1994 року, остаточно призначено міру покарання у вигляді 4 роки 1 місяць 22 дні позбавлення волі. Звільнився 20.10.1999 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;
- 17.10.2000 року Гайсинським районним судом Вінницької області за ст.ст. 81 ч.3, 140 ч.3, 42, 26 КК України (в ред. 1960 року) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 16.11.2001 року перегляд вироку Тростянецьким районним судом Вінницької області, дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 315 ч.2, 317 ч.1, 309 ч.1, 304, 42, 43 КК України, призначено покарання 7 років позбавлення волі;
- 17.04.2001 року Гайсинським районним судом Вінницької області за ст.ст. 229-5 ч.2, 229-4 ч.1, 229-6 ч.1, 208, 140 ч.2, 140 ч.3, 42 ч.3, 43 КК України до 7 років позбавлення волі. 16.11.2001 року перегляд вироку Тростянецьким районним судом Вінницької області, дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 315 ч.2, 317 ч.1, 309 ч.1, 304, 42, 43 КК України, призначено покарання 7 років позбавлення волі. Звільнився 12.05.2007 року в зв`язку з відбуттям строку покарання;
- 27.04.2009 року Київським районним судом м. Одеси за ст.ст. 309 ч.2, 187 ч.1, 185 ч.2, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 29.10.2012 року згідно постанови Крижопільського районного суду Вінницької області від 19.10.2012 року звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 місяць 26 днів,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 4 років позбавлення волі, стягнуто з нього на користь держави процесуальні витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи в сумі 306 (триста шість) грн. 90 коп. та вирішено долю речових доказів, -

в с т а н о в и в:
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 23.12.2015 року близько 21:00 год. він, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю господарів та інших сторонніх осіб, за допомогою наявного у нього ключа, відчинив навісний замок вхідних дверей, проник до житлового будинку, в якому проживає ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрав телевізор марки «RAINFORD», вартістю 1 560,00 грн. та жіночу зимову куртку дублянку, вартістю 416,25 грн. Після чого з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, а саме зберігав за місцем свого проживання. Своїми діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1 976,25 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок щодо нього скасувати та у кримінальному провадженні призначити новий судовий розгляд з тих підстав, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а саме, суд дійшов помилкового висновку про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, оскільки потерпіла ОСОБА_10 напередодні події, яка інкримінована йому як крадіжка, поєднана з проникненням у житло, добровільно передала йому ключі від свого житла, а у день вказаної події разом з ним вживала спиртне та передала йому речі для реалізації з метою продовження застілля, що суд не взяв до уваги, розглянувши кримінальне провадження з обвинувальним ухилом, відхиливши клопотання обвинуваченого про допит свідків, свідчення яких мають важливе значення для ухвалення справедливого судового рішення.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить вирок щодо ОСОБА_7 скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та заперечив проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, підстав для їх задоволення колегія суддів не вбачає.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у таємному викраденні ним чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, обґрунтований та базується на всебічно, повно і об`єктивно досліджених у судовому засіданні доказах, сукупності яких у вироку дана належна оцінка.

Так, про доведеність вини обвинуваченого свідчать показання потерпілої ОСОБА_10 , яка пояснила, що 23.12.2015 приблизно о 18 годині ОСОБА_7 забрав у неї ключі від її будинку, а згодом у сусіда ОСОБА_11 мобільний телефон. Вранці наступного дня, не маючи іншого ключа від будинку, вона попросила свого знайомого ОСОБА_12 про допомогу зірвати замок у вхідних дверей. Потрапивши всередину, виявила пропажу телевізора та дублянки. Стосунків з ОСОБА_7 немає та спиртне з ним не вживала.

Вказані показання об`єктивно узгоджуються з показаннями, зокрема, наступних свідків:

- ОСОБА_12 , який підтвердивши показання ОСОБА_10 , також пояснив, що він бачив у будинку останньої розкидані речі, відсутність телевізора, при цьому ОСОБА_10 розповіла, що не могла зайти до будинку, так як ключі від нього забрав ОСОБА_7 на прізвисько « ОСОБА_13 »;

- ОСОБА_14 , якому у грудні пізно ввечері ОСОБА_7 приніс для продажу дублянку;

- аналогічними показаннями ОСОБА_15 ;

- ОСОБА_16 , якій ОСОБА_10 , що не зловживає спиртними напоями, повідомила, що її обікрали і вчинив крадіжку ОСОБА_17 , якого свідок не знає;

- ОСОБА_18 , яка кілька років перебуває в близьких стосунках з ОСОБА_7 та під час огляду, на проведення якого вона добровільно дала письмову згоду працівникам поліції, у її помешканні були знайдені і вилучені телевізор та рожева дублянка, що їх раніше приніс ОСОБА_7 .

Крім наведених свідчень вина ОСОБА_7 підтверджується дослідженими судом письмовими доказами: заявою ОСОБА_10 , прийняттям її заяви, протоколами слідчих дій, постановами про залучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів, висновком експерта тощо.

Таким чином, дії ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України судом кваліфіковані вірно, а призначене йому покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, підстав вважати його надто м`яким, про що йдеться в апеляційній скарзі прокурора, немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Тростянецького районного суду Вінницької області від 21 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: