Справа № 212/12/17-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2017 року м. Кривий Ріг Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Криворізької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0003752 від 24 листопада 2016 року, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта вища, працює на посаді заступника директора ТОВ «Кривбаспромбуд», не одружений, раніше не судимий, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

03 січня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло вищезазначене клопотання.

В обгрунтування клопотання слідчий СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 вказала, що 22.10.2016 у денний час доби ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими досудовим слідством особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, виконуючи свою злочинну роль у вчиненні злочину, надав усну вказівку ОСОБА_8 на встановлення місцезнаходження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які раніше працювали у ОСОБА_5 , для подальшої реалізації злочинного умислу на незаконне позбавлення волі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою отримання від останніх пояснень щодо нібито викрадених грошових коштів, належних ОСОБА_5 , та подальшої вимоги повернення ними вказаних грошових коштів.
22.12.2016 у денний час доби ОСОБА_8 , виконуючи усну вказівку ОСОБА_5 , під вигаданим приводом, шляхом обману, що виражався виманюванням ОСОБА_10 до авторинку «Термінал», під час телефонного дзвінка з вигаданих підстав попрохав останнього приїхати на авторинок «Термінал», до офісу ТОВ «Кривбаспромбуд», що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нікопольське шосе, 1Г.
При цьому, ОСОБА_10 , не усвідомлюючи про дійсні наміри ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та невстановлених слідством осіб, приїхав на авторинок «Термінал», зайшов до офісу ТОВ «Кривбаспромбуд», за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нікопольське шосе, 1Г, де ОСОБА_5 , разом з невстановленою слідством особою чоловічої статі на ім`я ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів, не пояснюючи причин, почали наносити удари ногами та руками в різні частини тіла ОСОБА_10 , супроводжуючи свої дії висловлюваннями вимог повернення нібито викрадених грошових коштів, належних ОСОБА_5 .
У цей час, а саме 22.12.2016 у денний час доби ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленим досудовим слідством чоловіком на ім`я ОСОБА_12 , реалізуючи єдиний злочинний умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за усною вказівкою ОСОБА_5 , шляхом обману, під вигаданим приводом, виманили ОСОБА_9 до ломбарду «Капітал», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Соборності, буд. №36, де ОСОБА_8 та невстановлений слідством чоловік на ім?я ОСОБА_12 , під вигаданим приводом посадили ОСОБА_9 до невстановленого слідством автомобіля марки «Хонда», під керуванням невстановленого слідством чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , таким чином обмеживши ОСОБА_9 в свободі пересування, тобто незаконно позбавивши ОСОБА_9 волі, та почали їхати на вищевказаному автомобілі в бік смт. Радушне Криворізького району Дніпропетровської області, при цьому невстановлений слідством чоловік на ім?я ОСОБА_12 відібрав у ОСОБА_9 належний останньому мобільний телефон марки «IPhone», чим позбавив його можливості повідомити будь-кого про своє місце перебування. Не доїжджаючи до вказаного населеного пункту, дані особи звернули направо та почали рухатися вздовж відвалів ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг», зупинившись на полі за с. ім. Ілліча Криворізького району Дніпропетровської області, де ОСОБА_8 та невстановлений досудовим слідством чоловік на ім`я ОСОБА_12 , із корисливих мотивів, почали погрожувати із застосуванням предмета, схожого на молоток, ОСОБА_9 фізичною розправою, якщо той не віддасть нібито викрадені грошові кошти, які належать ОСОБА_5 , при цьому ОСОБА_9 реально сприймав погрози вищевказаних осіб.
При цьому, 22.12.2016 у денний час доби ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленим досудовим слідством чоловіком на ім`я ОСОБА_11 , виконуючи єдиний злочинний умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , посадили ОСОБА_13 в автомобіль «Фольксваген Туарег» під керуванням ОСОБА_5 , обмеживши його в свободі пересування, таким чином незаконно позбавивши ОСОБА_10 волі, та відібрали у ОСОБА_10 належний останньому невстановлений слідством мобільний телефон, чим позбавили його можливості повідомити будь-кого про своє місцезнаходження. Приблизно у період часу з 13:00 до 14:00 годин 22.10.2016, ОСОБА_5 , під час телефонного дзвінка дізнавшись про те, що ОСОБА_8 та невстановлений слідством чоловік на ім?я ОСОБА_12 незаконно утримують ОСОБА_9 , надав усну вказівку ОСОБА_8 про зустріч біля лісосмуги, що розташована неподалік від аеродрому «Довгинцево» біля в`їзду в с. Червоні Поди Криворізького району Дніпропетровської області, при цьому ОСОБА_5 разом з ОСОБА_10 та невстановленим досудовим слідством чоловіком на ім`я ОСОБА_11 на автомобілі «Фольксваген Туарег», що знаходиться у користуванні ОСОБА_5 , поїхали на зустріч з ОСОБА_8 .
У подальшому, 22.10.2016 у денний час доби, знаходячись біля лісосмуги, неподалік від смт. Радушне Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 продовжив наносити удари ОСОБА_10 , погрожуючи при цьому останньому фізичною розправою щодо нього та його близьких та рідних, демонструючи перед обличчям ОСОБА_10 предмет, схожий на пістолет марки револьвер, цим самим наголошуючи на дійсності своїх намірів, у зв?язку з чим потерпілий ОСОБА_10 реально сприймав погрози своєму життю та здоров?ю.
Приблизно у період часу з 15:00 годин до 16:00 годин 22.10.2016 ОСОБА_5 на автомобілі «Фольксваген Туарег», який знаходиться у його користуванні, приїхав з ОСОБА_10 та невстановленим слідством чоловіком на ім`я ОСОБА_11 до лісосмуги, що розташована неподалік від аеродрому «Довгинцево» біля в`їзду в с. Червоні Поди Криворізького району Дніпропетровської області, де зустрівся з ОСОБА_8 , який приїхав до лісосмуги на невстановленому слідством автомобілі марки «Хонда», з невстановленим досудовим слідством чоловіком на ім`я ОСОБА_12 , в автомобілі якого вже незаконно утримувався ОСОБА_9 .
Перебуваючи в даній лісосмузі, 22.10.2016 у період часу з 15:00 годин до 16:00 годин ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_5 та невстановленим слідством чоловіком на ім`я ОСОБА_12 почали наносити удари ОСОБА_10 в різні частини тіла, а саме: невстановлений досудовим слідством чоловік на ім`я ОСОБА_12 наніс ударною частиною предмета, схожого на молоток, удар ОСОБА_13 в ліве коліно, ОСОБА_8 намагався зламати пальці лівої руки ОСОБА_10 , супроводжуючи свої дії погрозами щодо нанесення тілесних ушкоджень, який від цих дій зазнав значний фізичний біль. ОСОБА_5 при цьому погрожував ОСОБА_10 предметом, схожим на пістолет марки револьвер. Свої дії вказані особи супроводжували ненормативною лексикою та погрозами вбивства та завдання тілесних ушкоджень потерпілому та його рідним, які він сприймав як реальні загрози своєму життю та здоров`ю.
Після вказаної розмови та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , невстановлені досудовим слідством чоловіки на ім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 отримали вказівку від ОСОБА_5 відвезти ОСОБА_9 до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та утримувати останнього в підвалі, який розташований на території вищевказаного домоволодіння, з метою отримання від ОСОБА_9 пояснень про нібито вчинення останнім крадіжки належних ОСОБА_5 грошових коштів та їх подальшого повернення ОСОБА_5 . При цьому, невстановлені досудовим слідством чоловіки на ім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виконали дану вказівку та на невстановленому слідством автомобілі «Хонда» відвезли ОСОБА_9 до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно утримували останнього в підвалі, який розташований на території вищевказаного домоволодіння, без води та їжі, в холодних, вологих умовах, завдаючи потерпілому фізичних страждань.
У цей час, а саме 22.10.2016 у вечірній час доби, після зустрічі у лісосмузі, що розташована неподалік від аеродрому «Довгинцево», біля в`їзду в с. Червоні Поди Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 , реалізовуючи єдиний злочинний умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , спільно з ОСОБА_8 , відвіз ОСОБА_10 на автомобілі «Фольксваген Туарег», який знаходиться в користуванні ОСОБА_5 , на авторинок «Термінал», розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нікопольське шосе, 1Г. Після цього невстановлений досудовим слідством чоловік на ім`я ОСОБА_14 , за усною вказівкою ОСОБА_5 посадив ОСОБА_13 у невстановлений слідством автомобіль марки «Мазда» та вивіз його у бік вул. Юнацької м. Кривого Рогу, де погрожував останньому фізичною розправою, та наніс удари предметом, схожим на дерев"яну биту, по спині ОСОБА_10 , вимагаючи від потерпілого, щоб той повернув нібито викрадені грошові кошти, які належать ОСОБА_5 . У подальшому, тобто 22.10.2016 у вечірній час доби невстановлений досудовим слідством чоловік на ім`я ОСОБА_14 за усною вказівкою ОСОБА_5 відвіз ОСОБА_10 на невстановленому слідством автомобілі «Мазда» до квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у якій мешкав ОСОБА_5 , де, помістивши ОСОБА_10 у одну із кімнат, незаконно утримував його там до 23.10.2016, у присутності та під наглядом ОСОБА_5 .
У подальшому, виконуючи єдиний злочинний умисел на незаконне позбавлення волі, 23.12.2016 у денний час доби ОСОБА_5 надав усну вказівку ОСОБА_8 про подальше вчинення насильницьких дій щодо ОСОБА_10 , при цьому ОСОБА_8 , за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на автомобілі марки ВАЗ 212140, який належить ОСОБА_8 , вивезли ОСОБА_10 на поле, що розташоване неподалік від коксохімічного кладовища біля смт. Радушне Криворізького району Дніпропетровської області, де невстановлений досудовим слідством чоловік на ім`я ОСОБА_12 знову почав наносити удари ОСОБА_10 руками та ногами по тілу, супроводжуючи вказані дії погрозами вбивства та подальших насильницьких дій відносно потерпілого, які він сприймав як реальні загрози своєму життю та здоров`ю. Після цього, ОСОБА_8 зв`язав мотузкою руки та ноги ОСОБА_10 , при цьому один кінець мотузки, що була прив`язана до рук ОСОБА_10 , прив`язав до кріплення автомобіля ВАЗ 212140, сів за кермо та почав їздити по полю, при цьому ОСОБА_10 був прив`язаний до автомобіля та у зв`язаному стані був провезений по полю, що супроводжувалось близько 5 хвилин.
23.10.2016 приблизно у період часу з 21:00 годин до 22:00 годин ОСОБА_5 надав усну вказівку ОСОБА_8 та невстановленим досудовим слідством особам на ім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відвезти ОСОБА_10 до підвалу, що розташований на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , куди ОСОБА_8 та невстановлені досудовим слідством особи на ім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відвезли ОСОБА_15 на належному ОСОБА_8 автомобілі ВАЗ212140, помістили його та почали незаконно утримувати в підвалі в холодних, вологих умовах без їжі та води, разом з ОСОБА_9 , завдаючи останнім фізичних страждань.
При цьому, у нічний час доби, у ніч з 23.10.2016 по 24.10.2016 ОСОБА_8 разом з невстановленим досудовим слідством чоловіком на ім`я ОСОБА_12 , з корисливих мотивів, виконуючи усну вказівку ОСОБА_5 , застосовуючи психічне насильство до потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , примушували останніх надати пояснення щодо нібито вчинення викрадення грошових коштів у ОСОБА_5 та висловлювали вимоги їх повернення, при цьому здійснюючи відеозапис вказаних пояснень на невстановлені слідством мобільні телефони.
Приблизно у період часу з 04:00 годин до 05:00 годин 24.10.2016 ОСОБА_8 за усною вказівкою ОСОБА_5 спільно з невстановленим чоловіком на ім`я ОСОБА_12 залишили ОСОБА_10 у підвалі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_9 звільнили та відвезли його за місцем проживання останнього, при цьому висловлюючи погрози останньому фізичною розправою, якщо той звернеться до правоохоронних органів, які потерпілий сприймав як реальні загрози своєму життю та здоров?ю.
24.10.2016 року приблизно о 10:00 годині, ОСОБА_13 самостійно звільнився, виламавши частину цегляної кладки в стіні підвалу, та вибрався на волю.
Тобто, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленими слідством особами, діючи з корисливих мотивів, у період часу з 22.10.2016 по 24.10.2016, із застосуванням зброї, незаконно позбавили волі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , при цьому завдаючи останнім фізичних страждань.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України - незаконне позбавлення волі з корисливих мотивів, щодо двох осіб, за попередньою змовою групою осіб, таке, що супроводжувалося завданням потерпілим фізичних страждань, із застосуванням зброї.

Також, ОСОБА_5 у невстановленому досудовим слідством місці, у невстановлений час, знайшов вогнепальну зброю револьвер, який має маркування «СССР пер. оруж завод в Туле 1927 год» в барабані якого знаходилось 7 боєприпасів у вигляді бойових набоїв. Не повідомивши про це до правоохоронних органів, у ОСОБА_5 раптово виник умисел на носіння та зберігання вищевказаної вогнепальної зброї з метою самозахисту. Так реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 взяв в руки вищевказану вогнепальну зброю та почав її незаконно носити та зберігати без передбаченого законом дозволу.
24.11.2016 в період часу 10:54 годин по 12:15 годин під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді, автомобіля марки «Volkswagen TOUAREG» реєстраційний номер НОМЕР_1 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_5 , де ОСОБА_5 на питання працівників поліції про наявність у нього при собі речей та предметів, які вилучені з цивільного обігу, відповів, що в нього є при собі вогнепальна зброя, після чого останній самостійно з правої кишені одягнутої на ньому куртці дістав вищевказану вогнепальну зброю.
Згідно висновку експерта №14/3.1, 3.2-3226 від 25.11.2016 вилучений у ОСОБА_5 револьвер, який має маркування «СССР пер. оруж завод в Туле 1927 год» являється коротко ствольною нарізною вогнепальною зброєю револьвером типу «Наган» калібром 7,62 зразку 1885 року, рік випуску 1927 року, заводські номери стерті.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України - незаконне носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Крім того, 24.11.2016 у кримінальному провадженні №0001131 від 16.09.2016, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України за ознаками хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії.

Згідно показів потерпілого по кримінальному провадженню №0001131 ОСОБА_16 від 21.11.2016, підозрюваний ОСОБА_5 16.11.2016 телефонував потерпілому на мобільний телефон та погрожував останньому розправою, якщо той не змінить покази під час досудового розслідування та не звільнить Південне водосховище з метою, щоб там знову працював ОСОБА_5 та здійснював вилов риби у даному водосховищі.

У подальшому, 24.11.2016 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , було у тому числі виявлено та вилучено сім-картку мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 , з якого надходив дзвінок потерпілому ОСОБА_16 з погрозами.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень за . 2 ст. 146, ч. 1 ст.263 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами та дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор та слідчий підтримали клопотання, вважали, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних злочинів, а отже необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що повідомлена йому підозра у ніби-то скоєному ним кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 146 КК України не є обгрунтованою. Він не скоював ніяких насильницьких дій щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_9 і він не має до викрадення ніякого відношення. З підозрою не згоден, вона є надуманою, він вказаних у підозрі дій не вчиняв. На сьогоднішній день він дуже сильно хворіє, стан здоров`я середньої тяжкості та ще він має на утриманні хвору мати, якій вже 79 років.
Захисники вважають, що вина підозрюваного ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення не доведена, а пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена ніякими доказами, вважають, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде незаконне, так як ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності ніколи не притягався, а також на його на утриманні перебуває хвора мати.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що він працює на ТОВ «Кривбаспромбуд». На роботі знаходиться з 8-00 години до 17-00 години. ОСОБА_10 працював півтора роки в охороні, звільнився приблизно у кінці лютого 2016 року. Він чув, що було викрадення грошових коштів, але суми не знає. Гроші належать ОСОБА_5 .. Викрадення відбулося в кінці літа чи на початку осені, хто викрав гроші йому не відомо. Восени на ринку «Термінал» бачив ОСОБА_10 , приблизно у другій половині жовтня, в той час він добре спілкувався з ОСОБА_5 , у них були дружні відносини. Останній раз ОСОБА_10 він бачив приблизно 30 жовтня 2016 року, ніяких тілесних пошкоджень не бачив на ньому. ОСОБА_9 він теж знає, останній раз його бачив в кінці літа. ОСОБА_5 він знає, бо разом працюють. Доступу до грошей він не має, про викрадення грошей дізнався в кінці жовтня, але не пам`ятає від кого.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 (мати ОСОБА_10 ) пояснила, що її син працював охоронником. Мешкає вона разом з сином, але тижні три він вже на заробітках. Син розповідав, що з другом ОСОБА_19 вони взяли у ОСОБА_5 гроші, які потім повернули. Син з ОСОБА_5 були у дружніх відносинах, їй він нічого не розповідав про тиск на нього з його сторони. Ніяких тілесних пошкоджень на ньому вона не бачила. Вона приїхала до міста 02 грудня 2016 року, на вокзалі її зустрів син, подзвонила донька і сказала, що вдома поліцейські. Поліція приїхала і забрала сина. Вони били його, щоб він дав покази проти ОСОБА_5 .. Зараз син поїхав на заробітки. Дерніна ОСОБА_19 вона бачила, бо той приходив до сина і пропонував написати заяву на ОСОБА_5 02 грудня 2016 року вона повернулася з Польші, де була з травня 2016 року. ОСОБА_5 вона знає приблизно чотири роки, її син працював з ним. З ким працює ОСОБА_5 на «Терміналі» вона не знає. Зі слів сина вона зрозуміла, що ОСОБА_5 добра людина. Син сам їй розповів, що разом з ОСОБА_20 вони вкрали у ОСОБА_5 гроші, але спочатку вона про це дізналася від слідчого, а вже потім син їй все розповів.Скільки вони викрали вона не знає.Син поїхав до Россію тижні три назад і вона хотіла щоб він поїхав з країни, бо на нього йде тиск зі сторони поліції.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисників та свідків, слідчий суддя приходить до висновку, що у клопотанні необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до статті 5 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» кожному гарантується право на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав люди

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні слідчий суддя враховувє, що обраний захід обмежує права особи на особисту недоторканість, гарантовані зазначеною статтею «Конвенції про захист прав людини та основних свобод», а тому може бути застосоване тільки за наявності законної мети та підстав.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

У ч.2 ст.183 КПК України визначений вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, прийти до висновку, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Зі змісту ст. 178 КПК України слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність судимостей у підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання у тому числі наявність у нього родини, тощо.

При вирішенні питання щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дотримується вищезазначених положень діючого законодавства.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003752 від 24 листлпада 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст.263, ч.3 ст. 309 КК України.

03 січня 2017 року підозрюваного ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Однак, слідчий СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не лише в рамках вказаного кримінального правопорушення, а також у підозрі вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконного носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Слідчий суддя звертає увагу, що ОСОБА_5 не повідомлений про підозру щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Також встановлено, що 24 листопада 2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, провадження №0001131 від 16 вересня 2016 року, тобто в рамках іншого кримінального провадження, яке не має відношення до кримінального провадження № 0003752 від 24 листопада 2016 року.

Отже, слідчий суддя, при розгляді клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження № 0003752 від 24 листопада 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст.263, ч. 3 ст. 309 КК України стосовно підозрюваного ОСОБА_5 бере до уваги, що підозрюваний повідомлений про підозру лише у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК).

Слідчий суддя враховує, що обмеження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції, що зазначено у п.п. 111, 112 рішення ЄСПЛ у справі "Белевитський проти Росії"; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України".

У рішенні ЄСПЛ у справі «Биков проти Росії» суд зазначив, що тягар доказування при вирішенні питань щодо продовжуваного позбавлення особи волі не повинен перекладатися на затриману особу, щоб вона доводила наявність причин, які виправдовували її звільнення з-під варти.

Враховуючи, що стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , є підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України, яке відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, тому є наявні достатні підстави вважати, що ризики, передбачений ч.1 ст. 177 КПК України реальні.

Однак, при розгляді клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування ч. 4 ст. 194 КПК України, оскільки під час розгляду клопотання прокурором доведені обставини наявності підозри та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, предбачених ст. 177 цього Кодексу, але не доведено обставини недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні..

Згідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час розгляду встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, постійне місце роботи, має ряд хронічних захворювань, на підтвердження чого, захисниками надані виписки з історій хвороб, має на утриманні хвору матір, а також, чисельні нагороди, відзнаки та грамоти за трудові досягнення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідністю застосування у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо обсягу покладення обов`язків, слідчий суддя приходить до висновку щодо недоцільності цілодобового домашнього арешту, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 офіційно працює на посаді заступника директора ТОВ «Кривбаспромбуд» та за ці кошти утримує хвору матір, тому буде достатнім заборонити підозрюваному залишати житло в період часу з 22:00 до 06:00 годин.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183,186, 193, 194, 195, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У клопотанні, винесеному в кримінальному провадженні № 0003752 від 24 листопада 2016 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст.263, ч.3 ст. 309 КК України відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 22:00 до 06:00 годин;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками, визначеними у кримінальному провадженні № 0003752 від 24 листопада 2016 року;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Зобов`язати працівників Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області негайно поставити на облік ОСОБА_5 .

Перевірки та контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 покласти на працівників Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, за місцем реєстрацї та проживання останнього.

Копію ухвали (вступної та резолютивної частини) негайно вручити підозрюваному після її проголошення, а також направити до Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Строк дії запобіжного заходу до 04 березня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1