АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/284/17 Справа № 192/3083/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2016 року про відмову в задоволення заяви засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення.

Мотивуючи своє рішення, судом зазначено, що відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений фактично відбув необхідну частину покарання, передбаченого вироком суду, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судо першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_8 станом на день розгляду заяви відбув 2/3 строку покарання.

Під час відбування покарання в Солонянскій ВК № 21 засуджений характеризується задовільно, стягнень не має, мав шість заохочень, у відносинах з персоналом установи ввічливий, намагається дотримуватись дбайливого ставленні до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, намагається виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для їх виконання не має.

Працевлаштований в Солонянській виправній колонії № 21 днювальним промислової.

Не приймає участь в організації виховних заходів, не приймає участь в роботі самодіяльних організацій, в реалізації програм диференційованого виховного впливу.

25 вересня 201 року комісією установи відмолено у застосуванні умовно-дострокового звільненні засудженому ОСОБА_8 , як особі, що не довела свого виправлення.

Комісією установи від 30 вересня 2016 року засудженому ОСОБА_8 погоджено оцінку ступеню виправлення, як такий, що не довів свого виправлення.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2016 року та застосувати відносно нього положення ст. 81 КК України та застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт вказує, що не згоден з рішенням суду першої інстанції і вважає, що відповідно до положень ст. 81 КК України засуджений має право на умовно-дострокове звільнення по відбуттю 2/3 призначеного покарання.

Крім того. апелянт вказує, що за час відбування покарання в Солонянській виправній колонії № 21 він намагався добросовісно відноситися до всіх видів робіт, по самообслуговуванню, з благоустрою колонії, намагався не порушувати встановлений режим тримання, не має стягнень, завжди намагався бути ввічливим та врівноваженим у відносинах із співробітниками колонії та іншими ув`язненими, має заохочення за зразкову поведінку та добросовісне ставлення до праці.

Заслухавши думку засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи ОСОБА_8 у задоволенні його клопотання про умовно - дострокове звільнення, суд першої інстанції послався на ст. 81 КК України, відповідно до вимог якої до осіб, що відбувають покарання, може бути застосовано умовно - дострокове звільнення, і якщо засуджений сумлінною поведінкою і становленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.02.2002 року «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно - дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

При цьому, прийняття рішення про умовно - дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено законом.

Крім того, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних, що характеризують особу.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів встановила, що однією із підстав відмови у застосуванні умовно - дострокового звільнення засудженому ОСОБА_8 стало підставою те, що 25.09.2015 року комісією виправної колонії, де він відбуває покарання, останньому, було відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільненні, як такому що не довів свого виправлення. Комісією від 30.09.2016 року засудженому ОСОБА_8 погоджено оцінку ступеню виправлення, як такий, що не довів свого виправлення.

Про це свідчить і характеристика, яка мається у матеріалах провадження.

Колегія суддів вважає, що сам по собі факт наявність посередньої характеристики на ОСОБА_8 не може слугувати переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився, та не буде вчиняти нові злочини.

Також, як вбачається із цієї ж характеристики, ОСОБА_8 раніше був п`ять разів був засуджений за вчинення розбійних нападів. Відбуває покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рога, Дніпропетровської області від 22.06.2009 року, яким його було засуджено за скоєння чотирьох епізодів розбійних нападів та незаконного придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, що, на думку колегії суддів, вказує на те, що апелянт не бажає і не бажав скористатися проявленою до нього довірою.

Таким чином, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою у містах позбавлення волі не надав суду можливості дійти до твердої переконливості в тому, що цілі покарання до нього досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визнано вироком.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів апеляційного суду, вважаючи таке рішення законним та обґрунтованим.

Не вбачаючи підстав для зміни або скасування ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає за можливе і необхідне у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_8 відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2016 року про відмову в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

_____________ ______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4