Справа № 583/801/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" квітня 2017 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді слідчого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
без фіксації розгляду справи технічним комплексом «Камертон», розглянувши клопотання слідчого Охтирського відділу поліції (м. Охтирка) Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 22.03.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 292 ч. 1, ст. 185 ч. 1 КК України
про арешт майна
в с т а н о в и в:

14.04.2017 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області за погодженням із прокурором звернувся слідчий з клопотанням про арешт майна: вилученого 07.04.2017 року в ході обшуку домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , що є у власності ОСОБА_5 ,: сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайф» з цифровим позначенням: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , 2; мікрокарта з цифровим позначеннім НОМЕР_4 , 00000, НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; документи щодо діяльності ТОВ «Роснефтегаз» на 26 аркушах.

Слідчий, будучи належним чином сповіщеним про час та місце судового розгляду не прибув, в судове засідання не прибув що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розглядові клопотання у його відсутність.

Прокурор підтримав вимоги за клопотанням слідчого, просив його задовольнити.

Суд, дослідивши доводи за клопотанням, врахувавши думку осіб, що беруть участь у розгляді справи, виходив з наступного:

Судом встановлено, що у кримінальному провадженні № 0000207 22.03.2017 року за правовою кваліфікацією ст. 185 ч. 1 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка)) внесено відомості про те, що 22.03.2017 року близько 01.50 год. працівниками поліції був зупинений автомобіль «Газель», д.н.з. НОМЕР_7 , в причепі якого виявлено ємність з рідиною чорного кольору, з характерним запахом нафтопродуктів, об`ємом близько 300 л, яка була викрадена невстановленими особами.

Крім того, у кримінальному провадженні № 0000207 24.03.2017 року за правовою кваліфікацією ст. 292 ч. 1 КК України (пошкодження чи руйнування магістральних або промислових нафто-, газо-, конденсатопроводів чи нафтопродуктопроводів, відводів від них, технологічно пов`язаних з ними об`єктів, споруд, засобів обліку, автоматики, телемеханіки, зв`язку, сигналізації, а також незаконне втручання в роботу технологічного обладнання, якщо ці дії призвели до порушення нормальної роботи зазначених трубопроводів або створили небезпеку для життя людей) внесено повідомлення від провідного спеціаліста НГВУ «Охтирканафтогаз» від 24.03.2017 року про те, що поблизу лісосмуги, розташованої поблизу с. Михайленкове Охтирського району Сумської області на 21 км нафтопроводу «Козіївка ПГР Сидоричі» виявлено несанкціоноване врізання в нафтопровід. Під час огляду слідів розливу нафтопродуктів не виявлено.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області 03.04.2017 року у справі № 583/647/17, провадження № 1-кс/583/264/17, групі слідчих та прокурорів надано дозвіл на проведення обшуку на території за адресою АДРЕСА_2 , яке зареєстроване за ОСОБА_5 , з метою відшукання та вилучення викраденої нафти та інших похідних нафтопродуктів; знаряддя для виготовлення несанкціонованої врізки; транспортних засобів, машин, механізмів та агрегатів, за допомогою яких здійснювалося перевезення, перекачування нафти; чорнових записів щодо перевезень та продажу викрадених нафтопродуктів; мобільних терміналів, сім-карток, системних блоків комп`ютерів, ноутбуків та планшетів, які використовувались під час протиправної діяльності, пов`язаної з вчиненням кримінальних правопорушень; гумових шлангів, які використовувались в якості відводів від місць врізання до місць їх відбору; кулькових кранів з руків`ями, які використовувались для подачі нафтопродуктів, гайкових ключів для приєднання кранів та гайок; електрогенераторів, які використовувались для подачі електроструму для використання електроінструментів на місці здійснення несанкціонованого втручання; зварювальних апаратів для зварювання стояків для врізання в нафтопровід, самих стояків, лопат та техніки, яка використовувалась під час несанкціонованого стручання в нафтопровід; одягу, взуття, рукавиць з наявними слідами нафтопродуктів.
07.04.2017 року на підставі названої вище ухвали суду був проведений обшук за адресою АДРЕСА_1 , під час якого було вилучене майно: сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайф» з цифровим позначенням: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , 2; мікрокарта з цифровим позначеннім НОМЕР_4 , НОМЕР_8 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; документи щодо діяльності ТОВ «Роснефтегаз» на 26 аркушах, які за постановою слідчого від 07.04.2017 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000207 і долучено до матеріалів кримінального провадження.

З копії інформаційної довідки вбачається, що ОСОБА_6 є власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Таку позицію у своїх висновках висловлює і ЄСПЛ, з якої вбачається, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держава має здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Відповідно до ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно положень ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Стаття 167 КПК України визначає, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Статтею 168 ч. 2 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Дослідивши надані докази, надані до клопотання слідчим та прокурором, суд дійшов висновку, що вимоги про накладення арешту не відповідають визначеним законом критеріям та не надано належних і допустимих доказів на обґрунтування вимог, у зв`язку з чим ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.04.2017 року у справі № 583/801/17-к, провадження № 1-кс/583/281/17, повернуто прокурору для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, у строк в сімдесят дві години, клопотання про арешт майна: вилученого 07.04.2017 року в ході обшуку території та нежитлових приміщень за адресою Сумська область, м. Охтирка, вул.. Охтирських дивізій, 31: сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайф» з цифровим позначенням: НОМЕР_1 , 2886, 0980, 2; мікрокарта з цифровим позначеннім НОМЕР_4 , 00000, НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; документи щодо діяльності ТОВ «Роснефтегаз» на 26 аркушах.

Одними з підстав повернення клопотання в ухвалі суду від 11.04.2017 року зазначалося, що всупереч приписам ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого не обґрунтовано потребу досудового розслідування у накладенні арешту саме на зазначені слідчим речі з огляду на правову кваліфікацію кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні № 0000207 за ст. 185 ч. 1, ст. 289 ч. 1 КК України.
Пославшись у клопотанні про вилучення документів щодо діяльності ТОВ «Роснефтезаз» на 26 аркушах, слідчий не надав копій вказаних документів, а кількість перелічених аркушів не співпадає із їх заявленою кількістю; не зрозуміло, про які 3 карти іде мова.
Однак, всупереч вимогам суду, слідчий і прокурор не виконали вимоги закону та суду, не обґрунтували, яке відношення вилучене майно має до кримінального провадження № 0000207: чи є воно викраденим майном чи знаряддям злочину; не надано жодних доказів на існування фактичних даних, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям, перерахованим в ст. 167 КПК України.
Слідчий і прокурор не надали суду відомостей про існування кримінального переслідування щодо власників майна чи осіб, у яких це майно вилучене;.
Суду не були надані докази і про необхідність відшкодування заподіяної злочином шкоди за рахунок вилученого майна.
Суд знаходить поважною причину пропуску слідчим строку для звернення до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого під час обшуку 07.04.2017 року, оскільки вперше з клопотанням про арешт вилученого майна слідчий звернувся до суду 10.04.2017 року, 8 і 9 квітня були вихідними днями, тому процесуальний строк підлягає поновленню.
Однак, суд дійшов висновку, що наведені слідчим у клопотанні підстави, якими слідчий обґрунтовує необхідність арешту майна, не відповідають матеріалам кримінального провадження.
Доводи слідчого і прокурора спростовуються матеріалами, долученими до клопотання слідчого.
На переконання суду вимоги органу досудового розслідування про арешт майна не відповідають Конституції України, кримінальному процесуальному закону та практиці Європейського суду з прав людини, а тому вимоги за клопотанням слідчого про арешт майна задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84-87, 131, 132, 167-173, 233, 234, 237 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
В задоволенні вимог за клопотанням слідчого Охтирського відділу поліції (м. Охтирка) Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 , погодженим з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 22.03.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 292 ч. 1, ст. 185 ч. 1 КК України про арешт майна, вилученого 07.04.2017 року в ході обшуку домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 : сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайф» з цифровим позначенням: НОМЕР_1 , 2886, 0980, 2; мікрокарта з цифровим позначеннім НОМЕР_4 , НОМЕР_8 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; документи щодо діяльності ТОВ «Роснефтегаз» на 26 аркушах, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області протягом п`яти діб з часу її проголошення.

Суддя слідчий Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_7
Повний текст ухвали виготовлений і проголошений 21.04.2017 року о 13.30 год.