Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6748/15-к
Провадження № 1-кп/644/185/17
УХВАЛА
Іменем України

29 травня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

Суддів колегії: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

При секретарі ОСОБА_4 ,

За участю прокурора ОСОБА_5 ,

Захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

Захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

Обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, обвинуваченого за п.1 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст.263, ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_11 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, обвинуваченого за ч. 1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова з 01 липня 2015 року перебуває відповідне кримінальне провадження.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_8 подано письмове клопотання в порядку ст.201 КПК України, просив змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший не пов`язаний з позбавленням волі. В обґрунтування клопотання обвинувачений посилався на те, що термін його перебування під вартою складає 5 років 6 місяців, а з урахуванням вимог ст.72 ч.5 КПК України цей строк дорівнює вже 11 років. Фактично підставою для обрання йому такого запобіжного заходу було обвинувачення за ст.263 ч.1, 309 ч.1, термін притягнення до відповідальності за яким сплив, а ст.115 ч.2 п.6 КК України, умисний корисливий особливо тяжкий злочин, станом на день розгляду справи йому не інкримінується п.6, що визначає корисливий мотив, дотепер сторона обвинувачення не може довести підстави притягнення його до відповідальності за ст.115 ч.2 КК України. Оскільки дані про обгрунтованість підозри, ризики, втратили свою актуальність, а запобіжний захід його не змінюється впродовж тривалого часу, в обґрунтованість продовження строку тримання під вартою зазначається лише «суспільний інтерес». Наполягав на тому, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, його продовження, порушується порядок, прокурором жодного разу не було подано мотивованого клопотання з посиланням на ризики та наданням доказів на їх підтвердження. В свою чергу зазначав, що обґрунтуванням обрання іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є - сплив строку притягнення до відповідальності за ст.263, 309 КПК України, перебування його під арештом протягом тривалого часу, навність доказів щодо невірної кваліфікації, посилався на те, що не враховано висновок судово-медичної експертизи щодо дати та причини смерті ОСОБА_12 , те, що він помер не від отриманих поранень, а від менінгіта та сепсіса, що розвились зі спливом часу після їх нанесення, не враховано його алібі, відсутність ознаки корисливого мотиву. Окрім цього, звертав увагу на те, що питання порядку застосування запобіжного заходу врегульовано відповідною постановою ВССУ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, яким прямо заборонено прокурору посилатись на певні ризики за відсутності доказів, також прокурор повинен надати суду витяг про застосування раніше запобіжних заходів та наслідків їх застосування, докази здійснення тиску, перешкоджання слідству, які дії застосовувались прокуратурою для перешкоджання цим ризикам. Просив розглянути питання про зміну запобіжного заходу, вивчити докази, на які він посилається в клопотанні, прийняти рішення з урахуванням цих доказів, зазначити мотиви прийнятого рішення, контролювати питання дотримання норм законодавства в ході розгляду питань судом та дотримання прав сторін. Зазначене клопотання було оголошено обвинуваченим.

Оскільки строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що був продовжений, спливає 04 червня 2017 року, відповідно до вимог ч.2 ст.331 КПК України, одночасно з вирішенням питання в порядку передбаченому ст.201 КПК України, судом поставлено на розсуд учасників процесу питання про продовження строку, що спливає.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, просив продовжити строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Посилався на те, що дійсно обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, станом на день розгляду клопотання допитані обвинувачені, потерпілі, свідки, досліджено докази, але триває судовий розгляд, вирішуються клопотання, заявлені з боку учасників щодо доповнення судового розгляду. Також зазначав, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке за характером є особливо тяжким, за яке передбачено покарання у вигляді довічого позбавлення волі, перебування його під вартою виправдано, в тому числі з урахуванням практики Європейського суду, що викладена в рішенні «Харченко проти України», а саме щодо відступу від принципу поваги до особистої свободи. Існує ризик того, що він буде переховуватись від суду. Зазначав, що інші запобіжні заходи не забезпечать належне виконання обов`язків.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 клопотання свого підзахисного підтримала, також усно заявила клопотання щодо зміни запобіжного заходу, вважала, що підстав для продовження строку запобіжного заходу немає. Наполягала на тому, що її підзахисний тривалий час перебуває під вартою, чисельна практика Європейського суду, свідчить про те, що після спливу певного проміжку часу, навіть наявність обґрунтованої підозри не може бути підставою для продовження строку тримання під вартою, також не може бути виправданим тривале тримання під вартою надмірним навантаженням суду. Зазначала, що суд повинен вжити всих необхідних заходів для своєчасного розгляду справи протягом розумного строку.

Обвинувачений ОСОБА_8 вважав, що підстав для продовження строку тримання під вартою немає.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 погодилась в думкою прокурора, просила відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника щодо зміни запобіжного заходу, вважала, що є підстави для його продовження, а також посилалась на те, що перебуваючи на волі, може впливати на її підзахисного, окрім того, просила врахувати, що обвинуваченим заявлено ряд клопотань, в тому числі щодо допиту інших свідків, як буде предметом розгляду суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив прийняти рішення на розсуд суду.

Суд, вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, встановив наступне.

Відповідно до вимог ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу. Розгляд такого клопотання відбувається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 був обраний у вигляді тримання під вартою Фрунзенським районним судом м.Харкова, при обранні відповідного запобіжного заходу враховувались обґрунтованість підозри та ризики. В тому числі, щодо існування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від суду.

Обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 продовжувався, в останнє ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 06.04.2017 року до 04 червня 2017 року. Зазначений строк спливає.

Питання щодо продовження строку тримання під вартою вирішується судом в порядку ст.331 КПК України. Відповідно до вимог п.21, 22 Інформаційного листа ВССУ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», суд зобов`язаний розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому суд з`ясовує думку учасників процесу. З досліджених матеріалів провадження вбачається, що триває судовий розгляд, вирішено питання про часткове задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 про призначення у справі додаткової амбулаторної судово-психіатричної експертизи, в подальшому будуть вирішуватись питання про наявність доповнень до судового розгляду. Відповідно до вимог ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст.18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду. З урахуванням вимог ч.5 ст.9 КПК України судом при вирішенні питання про запобіжний захід враховується практика Європейського суду з прав людини. Суд погоджується із доводами сторони захисту та обвинуваченого, що сама по собі тяжкість інкримінованого правопорушення не може бути підставою для обрання запобіжного заходу, але з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції». Також, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. В даному випадку, ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, вбивства 2 молодих людей, судовий розгляд триває, відкладення розгляду справи відбувались з причин, що не залежать від суду, в тому числі у зв`язку із перебуванням другого обвинуваченого ОСОБА_6 в лавах Збройних сил України, замінами захисників обвинуваченому ОСОБА_8 .. Судом враховуються дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_8 раніше в силу ст.89 КК України не судимий, в момент його затримання працював, позитивно характеризувався, має постійне місце реєстрації, наявні соціальні зв`язки. В ході розгляду справи досліджувались матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, в тому числі й дані щодо наявності інформація про встановлення 3 групи інвалідності, проходження реабілітації в період 2000 - 2003 років. Суду не було надано будь-яких доказів на підтвердження обставин неможливості тримання під вартою обвинуваченого за станом здоров`я. Що стосується ризиків, то на думку суду наявний обгрунтований ризик того, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, при цьому обґрунтованість цього ризику полягає в тому, що можливість призначення покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі, в тому числі й довічне позбавлення волі, може викликати загрозу втечі обвинуваченого, про що також викладено правову позицію в рішенні ЕСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії». Також, існує ризик можливого впливу на другого обвинуваченого, про що неодноразово наголошувала захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 . На думку суду, з урахуванням викладених обставин, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків. Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені клопотання в порядку ст.201 КПК України задоволенню не підлягають, а строк обраного запобіжного заходу підлягає продовженню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 щодо зміни запобіжного заходу залишити без задоволення.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк на 60 днів до 27 липня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1
Судді колегії ОСОБА_2
ОСОБА_3