Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/173/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 309 (229-5, 229-8) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.02.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Кропивницький матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою останнього на ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 21.12.2016 року якою стосовно,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Умань, Черкаської області, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.06.2015 року за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 8 місяців,
відмовлено в застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення.

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 21.12.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно дострокового звільнення. Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції вказав, що оскільки ОСОБА_7 за попереднім вироком звільнений умовно достроково і знову вчинив умисний злочин протягом невідбутої частини покарання, а тому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття ним не менше 3/4 строку покарання, що настане 16.08.2017 року.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить прийняти рішення, яким застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі. Своє прохання апелянт мотивує тим, що оскільки він засуджений до покарання у виді обмеження волі, то положення п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України помилково були застосовані судом першої інстанції, а відтак, на думку апелянта, до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами клопотання, ОСОБА_7 засуджений вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.06.2015 року за ч.1 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 8 місяців обмеженні волі (а.к. 13-14).
Ухвалою Олександрівського районного суду від 28.02.2013 року ОСОБА_7 звільнений від подальшого відбування призначеного покарання умовно-достроково на 11 місяців 17 днів (а.к. 22).
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 вчинив під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, через що до останнього, згідно вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.06.2015 року, застосовано положення ст. 71 КК України.
Таким чином, враховуючи те, що засуджений ОСОБА_7 раніше звільнявся від подальшого відбування призначеного покарання умовно-достроково та в період вказаного звільнення вчинив новий умисний злочин, то до останнього слід застосовувати положення п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України.
Разом з цим, згідно висновку Олександрівського ВЦ № 104 по розгляду питань щодо застосування до засуджених ст. 81 КК України та протоколу №26 від 21.12.2016 року засідання спостережної комісії при Олександрівській районній державній адміністрації, ОСОБА_7 не підпадає під умовно-дострокове звільнення по відбуттю 1/2 частини строку покарання, оскільки за формальними ознаками умовно - достроковому звільненню засуджений підлягає по відбуттю 3/4 строку покарання 16.08.2017 року, як особа яка скоїла новий злочин у період умовно-дострокового звільнення (а.к. 20,21 ).
З урахуванням вище наведеного, колегія суддів погоджується із висновком районного суду щодо необхідності відмови в задоволенні клопотання засудженого щодо його звільнення від подальшого відбування призначеного покарання умовно-достроково.
При цьому, апеляційні доводи засудженого, колегія суддів визнає безпідставними та надуманими, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 81 КК України. Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 21.12.2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про застосування до нього умовно дострокового звільнення, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4