Справа № 466/4229/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2017 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №00001952 від 08.05.2017 року щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рибніця Республіки Молдова, українця, громадянина України, працездатного, не працевлаштованого, раніше судимого, останній раз 16.12.2013 р. Галицьким районним судом м.Львова за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців та звільнився за відбуттям строку покарання, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 07.05.2017 року, приблизно о 17 год. 00 хв. маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи повторно та протиправно, з корисливих мотивів, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно- небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, перебуваючи на АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, підійшов несподівано до потерпілої ОСОБА_5 ззаду та різко правою рукою зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок, вагою 10 грам. Після цього з місця вчинення злочину відразу втік із викраденим майном у невідомому напрямку, тим самим завдавши потерпілій шкоди на суму 10 460 грн.70 коп.

Таким чином дії ОСОБА_3 кваліфікуються як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинено повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненому злочині визнав повністю, а також підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Щиро кається у вчиненому, просить суворо його не карати. Додатково зазначив, що заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 10460,70 грн. відшкодовано, шляхом повернення викраденого майна з ломбарда. Про викрадене повідомила його знайома ОСОБА_6 , яка і здавала викрадене у ломбард.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не прибула та подала заяви про розгляд обвинувального акту у її відсутності, ланцюжов їй повернуто, претензій до обвинуваченого немає, просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, а також доказами що характеризують особу обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується визнавальними показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , зібраними та дослідженими в ході судового розгляду доказами та його дії слід вірно кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України за ознакою відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. „Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 міру покарання, суд враховує , що вчинений ним злочин відповідно до ст.12 КК України є тяжким, а також характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі, а саме вироком від 16.12.2013 року Галицького районного суду м.Львова за ч.2 ст.185 КК України до 1 р.6 міс. позбавлення волі, звільнився 17.04.15 за відбуттям строку покарання.

Разом з тим, обвинувачений є особою молодого віку, за місцем проживання характеризуються посередньо.

Обставини, що пом`якшують покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає і такі не зазначені в обвинувальному акті.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що покарання слід призначити в межах санкції частини 2 статті 186 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 хоча і вчинили тяжкий злочин, але за місцем проживання характеризуються посередньо, також має позитивну посткримінальну поведінку, до адміністративної відповідальності не притгувався, відсутність обставин, які обтяжують покарання, шкода відшкодована, шляхом повернення золотого ланцюжка, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому на підставі ст.75 КК України звільняє його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обовязків, передбачених ст.76 КК України.

Речовий доказ по справі, а саме: золотий ланцюжок повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 377 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки 6 місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обовязки: 1) періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м.Львва.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, потерпілій.

Суддя ОСОБА_1