УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/1639/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 березня 2017 року, якою залишено без задоволення клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радужне Тюменської області Російської Федерації, громадянина України, освіта середня, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 -
запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 08 квітня 2017 року, -
в с т а н о в и в :
Зазначає, що дана ухвала постановлена з істотним порушенням норм чинного кримінального процесуального законодавства України.
Посилається на те, що суддею при обранні міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не враховано усіх обставин кримінального провадження. Зокрема те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину який має насильницький характер, що вказує на його суспільну небезпечність; існує ризик того, що перебуваючи на волі зможе вжити заходів щодо ухилення від кримінальної відповідальності, шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду, оскільки під час затримання чинив опір працівникам поліції; зможе впливати на потерпілого з метою відмови останнім від своїх показань та/або їх зміни шляхом психологічного та фізичного тиску. Вважає, що рзики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились з моменту обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.11.2016 р. у невстановлений слідством час та конкретному місці Хмельницької області, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , діючи за попередньою змовою між собою, вчинили викрадення мешканця м. Олевськ Житомирської області ОСОБА_18 , шляхом примусового, тобто із застосуванням фізичної сили, поміщення останнього до вантажного відділення автомобіля "Форд Транзит Конект", реєстраційний номер НОМЕР_1 , попри його волю.
У подальшому, ОСОБА_18 були нанесені тілесні ушкодження та останнього, попри його волю, утримуючи у вантажному відділенні автомобіля, близько 09 год. 30 хв. 07.11.2016 було переміщено до ділянки місцевості розташованої поблизу 245 км. автошляху "Київ-Ковель" Олевського району Житомирської області, де дії зазначених вище осіб були викриті працівниками поліції, які одразу вжили заходів щодо їх припинення. При цьому ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вжили заходів щодо уникнення затримання та чинили опір працівникам поліції.
07.11.2016 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.
17.01.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.342 КК України.
10.11.2016 року ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 06.01.2017 року.
03.01.2017 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира строк утримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 продовжено до 03.03.2017 року.
28.02.2017 року слідчий звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 в межах продовженого строку досудового розслідування, тобто до 08.04.2017 року, яке обґрунтовано неможливістю завершити досудове розслідування до закінчення строку дії запобіжного заходу (до 03.03.2017), через необхідність: витребувати висновки до раніше призначених експертиз у кількості 9-ти штук; завершити детальний аналіз та моніторинг інформації, вилученої у операторів мобільного зв`язку; здійснити розтаємнення процесуальних документів, на підставі яких проводились НСРД; за результатами отриманих висновків експертів та аналітичних довідок УКП (ОТЗ) ГУНП, скласти повідомлення про підозру у кінцевій редакції та вручити їх підозрюваним; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Оцінивши тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 за інкримінованими йому злочинами, передбаченими ч.2 ст. 342 та ч.2 ст. 146 КК України, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дані про особу підозрюваного, який є одруженим та має постійне місце проживання у м.Запоріжжя, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також враховуючи тривалість перебування під вартою (з 07.11.2016) та продовження строку досудового розслідування (до 5-ти місяців), обумовлену неможливістю його завершення через призначення ряду судових експертиз, проведення яких є тривалим, що не залежить від самого підозрюваного, що у своїй сукупності дає можливість дійти висновку, що на час розгляду даного клопотання подальше продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою не є виправданим, а тому слідчий суддя вважав за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, думку захисника та підозрюваного ОСОБА_8 , які заперечували проти апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання слідчого, які були надані апеляційному суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Приймаючи рішення про залишення без задоволення клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 194, 197, 199 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1)виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2)виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Частиною 5 цієї ж статті визначено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Так, слідчим суддею було враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні двох злочинів, передбачених ч.2 ст. 342 та ч.2 ст. 146 КК України, санкція яких передбачає покарання на строк до п`яти років позбавлення волі, та під тяжкістю покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а тому вважав, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Проте, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дані про особу підозрюваного, який є одруженим та має постійне місце проживання у м.Запоріжжя, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також враховуючи тривалість перебування під вартою (з 07.11.2016 року) та продовження строку досудового розслідування (до 5-ти місяців), обумовлену неможливістю його завершення через призначення ряду судових експертиз, проведення яких є тривалим, що не залежить від самого підозрюваного, слідчий суддя вважав за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Згідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому погоджується з висновками слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.
Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги щодо необхідності продовження тримання під вартою, які обґрунтовані тяжкістю та особливостями злочину в якому підозрюється ОСОБА_8 , оскільки тримання під вартою є заходом забезпечення виконання особою процесуальних обов`язків, а не мірою відповідальності за скоєне.
Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_8 надав апеляційному суду договір найму жилого приміщення від 13.03.2017 року, згідно якого адресою його фактичного місця проживання до 31.07.2017 року буде: АДРЕСА_2 , що не відповідає адресі зазначеної в ухвалі слідчого судді та за якою він зареєстрований.
Таким чином, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді в частині визначення місця проживання останнього та постановити в цій частині нову ухвалу з визначенням його фактичного місця проживання.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 02 березня 2017 року, якою застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 08.04.2017 року - скасувати в частині визначення місця проживання ОСОБА_8 .
Постановити нову ухвалу в цій частині, якою визначити місце проживання ОСОБА_8 за адресою : АДРЕСА_2 , де він повинен відбувати цілодобовий домашній арешт.
В іншій частині ухвалу суду залишити без зміни.
Ухвала остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: