Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/2535/2017
У Х В А Л А
08.06.2017р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:
Постановою слідчого прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 від 26.04.2017р. вказане кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Не погодившись з зазначеною постановою адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 18.05.2017р. звернувся зі скаргою, в якої просив зазначену постанову скасувати, вказавши що копію постанови ОСОБА_4 отримав в СІЗО лише 05.05.2017р.
Вивчивши скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю за необхідне скаргу задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. При цьому слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.
З матеріалів кримінального провадження вбачається що досудове розслідування здійснювалося за повідомленням про незаконне затримання ОСОБА_4 . Вбачається, що ОСОБА_4 був затриманий 13.10.2016р. за вчинений 08.10.2016р. злочин.
В постанові про закриття кримінального провадження слідчим не надана оцінка тому, чи було таке затримання законним, чи відповідало воно вимогам ст. 208 КПК України з огляду на затримання через 5 днів після скоєння злочину.
Провадження закрите за відсутності складу злочину в діях слідчої ОСОБА_6 , однак не зрозуміло щодо співробітників УКР ГУ НП в Миколаївської області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Так само з постанови не зрозуміло хто саме здійснював затримання - слідчий чи оперативні працівники поліції. Так, в своєму протоколі допиту слідча ОСОБА_6 стверджує що в неї був рапорт про затримання ОСОБА_4 , а вона лише оформляла протокол затримання, т.т. фактично стверджує, що особа ще до її рішення була фактично затримана. В той же час оперативні працівники стверджують, що лише на прохання ОСОБА_4 , в зв`язку з відсутністю грошових коштів на проїзд до відділу поліції, підвезли його до Миколаївського ВП ГУ НП в Миколаївської області, залишили в холі, де рішення про затримання прийняла слідча.
Крім того, не зрозуміло з якого саме часу та місця почалося "затримання". Між тим момент затримання чітко визначений ст. 209 КПК України. Для цього необхідно з`ясувати: місце першого контакту з працівниками правоохоронного органу; свідки вказаного контакту; чи мала особа можливість взяти с собою речі на власний розсуд, наприклад мобільний телефон; чи був в ОСОБА_4 мобільний телефон; хто зачиняв двері кімнати у гуртожитку; чи були в нього грошові кошти; чи виявлені вони під час оформлення затримання протоколом слідчого. Все це слідчим не з`ясовано.
При проведенні досудового розслідування необхідно:
-ретельно повторно допитати ОСОБА_9 з тих питань, що викладені вище;
-шляхом тимчасового доступу до операторів мобільного зв`язку встановити точно час першого спілкування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з ОСОБА_4 та перевірити його пояснення щодо перебування в приміщенні Центрального ВП ГУ НП в Миколаївської області;
-У відповідності до отриманих доказів прийняти правове рішення та надати оцінку чи було затримання законним та хто саме здійснив вказане затримання.
Керуючись ст. 306, 309 КПК України
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1