ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2606/16-к
Провадження № 1-кс/210/1714/16

"23" грудня 2016 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області юристом 1-го класу ОСОБА_3 , винесене в рамках кримінального провадження №0000498 від 27 травня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.3 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2016 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся старший слідчий СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_2 із вищевказаним клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий вказував на ті обставини, що у провадженні СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000498 від 27 травня 2015 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.3 КК України.

В ході проведення досудового розслідування попередньо встановлено, що невстановлені особи, діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, з використанням реквізитів суб`єктів господарювання з ознаками фіктивності, протягом 2013-2015 років заволоділи грошовими коштами виділеними для закупівлі хімічної продукції та вносили недостовірні відомості до офіційних документів щодо здійснення взаємовідносин з суб`єктами господарювання реального сектору економіки.

В ході подальшого досудового розслідування по вищезазначеному кримінальному провадженню встановлено, що зазначені порушення пов`язані зі здійсненням господарських операцій ФОП ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ) по взаємовідносинам з ТОВ «УКРМЕТАН» () за період з 01 листопада 2015 року по 01 жовтня 2016 року.

Під час вивчення документів по кримінальному провадженню №0000498 від 27 травня 2015 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.3 КК України встановлено, що ФОП ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ), з метою виведення (легалізації) грошових коштів отриманих від суб`єктів господарювання реального сектору економіки, вчиняли удавані правочини, користуючись документальним прикриттям своєї незаконної діяльності за допомогою фіктивних підприємств, а саме з ТОВ «УКРМЕТАН» (), за період з 01 листопада 2015 року по 01 жовтня 2016 року.

Крім того, 05 вересня 2016 року, у відповідності до вимог ст.93 ч.2 КПК України, на адресу ФОП ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ), направлено вимогу щодо надання належним чином завірених копій первинних документів, які фіксують, у відповідності до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», факти здійснення господарських операцій ФОП ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ) з ТОВ «УКРМЕТАН» (), за період з 01 листопада 2015 року по 01 жовтня 2016 року.

Крім того, в ході здійснення досудового слідства та використання оперативних відомостей встановлено, що в процесі здійснення своєї господарської діяльності, службові особи ФОП ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ), використовують електронний спосіб документообігу та надання податкової та іншої звітності до державних установ та інших суб`єктів господарювання. Також ФОП ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ) за допомогою комп`ютерної техніки здійснює бухгалтерський облік проведених з суб`єктами господарювання фінансових операцій. Документообіг та бухгалтерську звітність ФОП ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ) зберігає на електронних носіях інформації (жорстких дисках комп`ютерів, флеш накопичувачах та інших носіях інформації).

ФОП ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ) зареєстрований за юридичною адресою: АДРЕСА_1 , проте фактично здійснює підприємницьку діяльність та подає відповідну звітність до державних органів з адреси: АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 22 листопада 2016 року за №73658830, власником комплексу будівель за адресою: АДРЕСА_2 , є Держава в особі Верховної ради України на балансі Криворізького професійного ліцею.

Первинні бухгалтерські документи, у тому числі в електронному вигляді, електронні носії інформації знаходяться у володінні ФОП ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на наявні обставини, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, є реальна загроза зміни або знищення вказаних документів (у тому числі на електронних носіях), комп`ютерної техніки електронних носіїв інформації та інших відомостей, які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

29 листопада 2016 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за клопотанням погодженим прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 виніс ухвалу у справі №210/2606/16-к, провадження №1-кс/210/1551/16, про дозвіл на проведення огляду приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є Держава в особі Верховної ради України на балансі Криворізького професійного ліцею, з метою відшукання та вилучення речей і документів які мають значення для всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, а саме: комп`ютерної техніки за допомогою якої здійснюється бухгалтерський облік проведених з суб`єктами господарювання фінансових операцій. Документообіг та бухгалтерську звітність ФОП ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ), електронні носії інформації (жорстких дисках комп`ютерів, флеш накопичувачах та інших носіях інформації) а також інших речей і документів, які мають значення для виконання завдань кримінального провадження.

На виконання зазначеної ухвали, з метою відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, було проведено огляд по АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено наступні речі та цінності:

- офісні папки синього кольору з надписами «Договора №1-32», чорна папка «Договора №33- 99», зелена папка «Договора №100-199», червона папка «Договора №200-299», зелена папка «Договора ВИП, договора №300», паперова папка з надписом «карточки за наличку»;

- офісні синього жовтого кольору з надписами «131/к/10-190/к/10», «441/к/10-510/к/10», «881/к/10-95/к/10», папка з надписом «карточки клиентов», папка з надписом «№1946», папка з надписом «251/к/10-320/к/10», папка з надписом «71/к/10-130/к/ НОМЕР_2 », папка з надписом «321/к/10- 380/к/10», папка чорного з надписом «820/к/10-880/к/10»;

- блокноти з чорновими записами синього кольору «BUNGE», чорного кольору «Королівський смак», блокнот коричневого кольору з надписом «BRASSER», блокнот кольоровий з надписом «MACRO»,блокнот синього кольору з надписом «2009», папка з файлами оранжевого кольору, папка картонна білого кольору з надписом «09/13»;

- пластикова коробка з оптичними дисками підписаними ОСОБА_5 диски в кількості 5 (пять) шт.,

- картонна коробка з під офісного паперу формату A4 зеленого кольору, з банківськими платіжними документами;

- картонна коробка з під офісного паперу формату A4, з надписом «Реєстр октябрь 2016» з документами;

- картонна коробка з під офісного паперу формату A4, з надписом «Переделки сентябрь 2016» з документами;

- картонна коробка з під офісного паперу формату A4, з надписом «Реестр ноябрь 2016» з документами;

- картонна коробка з під офісного паперу формату A4, з документами (накладна, експедиторські та інші документи);

- системні блоки від персональних комп`ютерів в кількості 11 (одинадцять) та ноутбук чорного кольору марки «Тошиба», без акумуляторної батареї, з зарядним пристроєм.

Таким чином, відповідно до ст.168 ч.1 КПК України, вилучені відповідно до протоколу огляду приміщення розташованого по АДРЕСА_2 від 21 грудня 2016 року, речі, цінності та документи є тимчасово вилученим майном.

В даному випадку вилучені, відповідно до протоколу огляду від 21 грудня 2016 року приміщення розташованого по АДРЕСА_2 речі, цінності зокрема, первинні бухгалтерські документи та комп`ютерне обладнання, можуть бути здобуті в результаті вчинення кримінального правопорушення або містити докази вчиненого правопорушення та використані як доказ факту чи обставин, щодо вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, слідство вважає, що відмова у накладенні арешту на перераховані у протоколі огляду приміщення розташованого по АДРЕСА_2 від 21 грудня 2016 року речі, цінності та грошові кошти, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи, викладене, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання чи відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, існує необхідність у накладанні арешту на вищевказані речі, документи, цінності, а тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Згідно ст.132 ч.2 КПК України, клопотання подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ст.107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних заходів не здійснювалась.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, ст.131 ч.1 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений ст.131 ч.2 п.7 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.170 КПК України, ст.173 КПК України.

Положеннями ст.170 ч.1 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно зі ст.170 ч.2 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, відповідно до ст.171 КПК України повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно зокрема юридичної особи може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.

Згідно положень ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно зі ст.132 ч.3 п.1 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.171 ч.ч.2, 3, 4 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, з урахуванням положень ст.ст.2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Зі змісту клопотання слідчого неможливо встановити, з якою саме метою з числа передбачених ст.170 КПК України підстав пропонується накласти арешт на зазначене в клопотанні майно ФОП ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ), окрім цього слідчий посилається на необхідність забезпечення у майбутньому відшкодування спричинених державі збитків, втім у даному кримінальному провадженні будь-якій особі не повідомлено про підозру, та не встановлено розмір збитків.

Також не наведено підстав вважати, що ФОП ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ), який в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також, що розмір цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження є обґрунтованим.

Між тим, на день розгляду справи в суді, жодній особі у даному кримінальному провадженні не пред`явлено підозри, жодну особу не визнано потерпілою, розмір завданих кримінальним правопорушенням збитків не визначено.

Крім того, подане клопотання не містить посилань на те, що майно, яке слід арештувати, відповідає критеріям, зазначеним у ст.170 ч.3 КПК України і яким саме.

З матеріалів кримінального провадження, доданих до клопотання вбачається, що цивільний позов в даному провадженні відсутній, а санкції ст.191 ч.3 КК України не передбачає спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Також при зверненні з клопотанням про арешт майна слідчим не враховані вимоги ст.173 ч.4 КПК України, оскільки не зазначено спосіб арешту.

В ході розгляду клопотання слідчого про накладення арешту у кримінальному провадженні не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ст.170 КПК України.

Таким чином суд приходить до висновку, що клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, воно є необґрунтованим, у зв`язку з чим з урахуванням викладеного, подане клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області юристом 1-го класу ОСОБА_3 , винесене в рамках кримінального провадження №0000498 від 27 травня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.3 КК України, про арешт майна, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1