Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7315/17
Провадження № 1-кп/758/513/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2017 Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0007097, внесеного до ЄРДР 02.11.2016 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , уродженця Київської області, громадянина України, маючого вищу освіту, не одруженого, дітей не маючого, працюючого водієм в ТОВ «УБЕР», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
14.09.2016 приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебував за місцем проживання у приміщенні квартири АДРЕСА_3 .
Приблизно о 23 годині 50 хвилин, неподалік від місція свого проживання ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_6 , який передав ОСОБА_5 особисті речі їх спільного знайомого ОСОБА_4 , в тому числі ключі від автомобіля «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 , що перебував у користуванні останнього, та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу з метою подальшого повернення їх ОСОБА_4 . Повернувшись до приміщення квартири та знаючи де знаходиться транспортний засіб «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаним автомобілем.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 15.09.2016 приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи при собі ключі від автомобіля «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу, прибув за адресою: м. Київ, вул. Ярославська, 26-Б, де автомобіль був залишений ОСОБА_4 .
Наблизившись до автомобіля, ОСОБА_5 за допомогою ключа відчинив автомобіль, сів за кермо, завів автомобіль та розпочав рух за межі прибудинкової території будинку АДРЕСА_4 та на керованому ним автомобілі «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 поїхав до міста Бровари, таким чином вилучивши автомобіль з володіння власника всупереч його волі. В подальшому ОСОБА_5 розпорядився транспортним засобом на власний розсуд, а саме продав його.
Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №12-2/513 від 18.05.2017, вартість автомобіля «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 , на момент вчинення злочину, тобто станом на 15.09.2016, складала 89228,90 грн (вісімдесят девять тисяч двісті двадцять вісім гривень 90 коп.), що є значною матеріальною шкодою та становить 129 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині передбаченому за ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він 14.09.2016 приблизно о 23 годині 00 хвилин був вдома за адресою АДРЕСА_2 . Приблизно о 23 годині 50 хвилин, неподалік від дому він зустрівся із ОСОБА_6 , який передав йому особисті речі їх спільного знайомого ОСОБА_4 , в тому числі ключі від автомобіля «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу з метою подальшого повернення їх ОСОБА_4 15.09.2016 приблизно о 02 годині 00 хвилин, він маючи при собі ключі від автомобіля «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу, прибув за адресою: м. Київ, вул. Ярославська, 26-Б, де автомобіль був залишений ОСОБА_4 . Наблизившись до автомобіля, за допомогою ключа відчинив автомобіль, сів за кермо, завів автомобіль та розпочав рух за межі прибудинкової території будинку АДРЕСА_4 та на керованому ним автомобілі «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 поїхав до міста Бровари, згодом його продав.
Він повністю погоджується з обвинуваченням, кається у вчиненому, запевняє, що більше злочинів скоювати не буде.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінюючи досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом, що завдало потерпілому значної матеріальної шкоди, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 289 КК України, що даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, працюючий водієм, дітей на утриманні не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, частково відшкодував потерпілому завдану шкоду.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України, добровільне відшкодування завданого збитку, що передбачено п. 2 ч.1 ст.66 КК України.
Обставин, що обтяжує покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання у виді позбавлення волі, без застосування додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 289 КК України у виді конфіскації майна, що належить на праві власності обвинуваченому.
При призначенні міри покарання обвинуваченому суд, враховуючи особу винного, його характеристику до вчинення злочину, наявність пом`якшуючих покарання обставин, те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, працевлаштований,те, що вину свою визнав, його поведінка в суді свідчить про щире каяття, тяжких наслідків не настало, частково відшкодував потерпілому завдану шкоду, потерпілий не наполягає на покаранні обвинуваченого з реальним позбавленням волі, суд прийшов до висновку, що він може бути виправлений та перевихований без ізоляції від суспільства. Суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки згідно ст.76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 три роки.
На підставі п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
До набрання вироком законної сили обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення товарознавчої експертизи №12-2/513 від 18.05.2017 року на загальну суму 494, 35 гривень.
Речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СуддяОСОБА_1