Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________ 398/3271/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

за участі прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

перекладача ОСОБА_11 ,

обвинувачених: ОСОБА_12 , у відсутність обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , яких було видалено із зали судового засідання за порушення порядку у залі судового засідання,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0003253 від 18.11.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Гребінківського районного суду Полтавської області перебуває вказане кримінальне провадження.

До суду надійшло клопотання ОСОБА_17 , яка посилається на те, що проживає у незареєстрованому шлюбі із обвинуваченим ОСОБА_12 , про передачу зазначеного обвинуваченого їй на поруки /т. 4, а.с. 154-156/, клопотання процесуального прокурора про продовження строків запобіжних заходів у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід її підзахисному ОСОБА_12 .

В своєму клопотанні ОСОБА_17 посилається на те, що проживає у незареєстрованому шлюбі з обвинуваченим ОСОБА_12 та вважає, що може на нього позитивно вплинути та забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, а тому просить передати їй на поруки.

Процесуальним прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_12 .

Клопотання прокурор мотивує наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливістю його переховуватися від суду, знищити будь-які речі, які мають значення для кримінального провадження, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Клопотання захисника ОСОБА_7 мотивоване тим, що у ОСОБА_12 міцні соціальні зв`язки, зокрема цивільна дружина, яка згідна взяти його на поруки, його процесуальна поведінка у судовому засіданні вказує на те, що він все осмислив, став на шлях виправлення.

У судовому засіданні прокурори підтримали клопотання прокурора, заперечували проти клопотання захисника та ОСОБА_17 . Щодо клопотання останньої також зважаючи на те, що ОСОБА_17 не є учасником провадження, а тому не має права на заявлення такого клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_12 підтримав клопотання ОСОБА_17 та свого захисника, проти задоволення клопотання прокурора заперечував. Також додав, що під час його затримання працівниками поліції до нього були застосовані недозволені методи психологічного тиску.

Захисник ОСОБА_9 підтвердила, що обвинувачені скаржились на застосування до них недозволених методів у ході затримання, за результатами чого заведено кримінальне провадження № 0000096. Вважала, що обвинувачений взагалі повинен бути звільнений з-під варти негайно, проти задоволення клопотання прокурора заперечувала. З огляду на те, що обвинуваченим не було вручено відповідне клопотання в перекладі на російську мову, також ухвала Гребінківського районного суду Полтавської області від 14.12.2016 року винесена судом із порушенням права на переклад.

Захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_8 підтримали клопотання щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_18 на більш м`який, проти задоволення клопотання прокурора заперечували.

Процесуальним прокурором подано також клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Клопотання прокурор мотивує наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливістю їх переховуватися від суду, знищити будь-які речі, які мають значення для кримінального провадження, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засідання прокурори підтримали заявлені прокурором клопотання. Прокурор ОСОБА_6 додав, що ризики навіть збільшились, оскільки обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у судовому засіданні чинять перешкоди кримінальному провадженню своєю процесуальною поведінкою.

Захисник ОСОБА_8 заперечила проти задоволення клопотань прокурора, просила змінити запобіжний захід на більш м`який з огляду на міцні соціальні зв`язки обвинуваченого. Звернула увагу на те, що прокурори не надали доказів на підтвердження заявлених ними ризиків.

Захисник ОСОБА_10 також просив відмовити у задоволені клопотань прокурора, змінити запобіжний захід на більш м`який з огляду на недоведеність ризиків прокурорами.

Захисник ОСОБА_9 вважала, що обвинувачені взагалі повинні бути звільнені з-під варти негайно, проти задоволення клопотань прокурора заперечувала. З огляду на те, що обвинуваченим не були вручені відповідні клопотання в перекладі на російську мову, також ухвала Гребінківського районного суду Полтавської області від 14.12.2016 року винесена судом із порушенням права на переклад.

Захисник ОСОБА_7 підтримала позицію захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_12 заперечував проти клопотань прокурора, підтримав позицію захисників.

З`ясувавши думку учасників провадження щодо заявлених клопотань, вивчивши матеріали провадження у межах заявлених клопотань, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. Суд шляхом тлумачення даної норми за допомогою висновків від попереднього правового явища до наступного приходить до висновку, що зважаючи на те, що законодавець надає право обирати запобіжний захід на підготовчому судовому засіданні, суд має також право продовжити запобіжний захід на підготовчому судовому засіданні.

Суд не вважає перешкодою для розгляду відповідних клопотань відсутність обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які були видалені із зали судового засідання за порушення порядку у залі судового засідання. Адже ані норма статті 193 КПК України, ані інші норми КПК України не регулюють питання розгляду відповідних клопотань за відсутності обвинувачених, якщо вони видалені із зали судового засідання за порушення порядку у залі судового засідання. У такому разі відповідно до принципу законності підлягають застосуванню загальні засади кримінального провадження. Зокрема, засада законності, що визначена у ст. 9 КПК України, встановлює, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується із урахуванням практики ЄСПЛ, а також і Конвенції про захист прав і основоположних свобод, стаття 5 якої встановлює основоположні та незмінні гарантії права на свободу та особисту недоторканість, серед яких не визначено заборони розгляду питання тримання під вартою щодо обвинувачених, які видалені із зали судового засідання за порушення порядку у залі судового засідання.

До того ж, у ч. 3 ст. 315 КПК вміщено норму, яка чітко регулює питання продовження запобіжних заходів у кримінальному провадженні, строк застосування яких не обмежений. Щодо застосування домашнього арешту та тримання під вартою, що обмежені граничним терміном дії, враховуючи прецедентну практику ЄСПЛ, яка поряд з визначеннями законних випадків тримання особи під вартою та процесуальних гарантій обрання та продовження застосування таких запобіжних заходів, однозначно визнає неправильним «автоматичне» продовження застосування тримання під вартою, а тому суд відповідно вважає за неможливе «автоматичне» продовження застосування тримання під вартою.

За змістом вищезазначених норм право на подання клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжних заходів мають виключно учасники провадження.

Однак як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_17 не є учасником провадження, а тому відповідно до вищенаведеної норми не уповноважена на звернення із таким клопотанням.

Відповідно до положень п.19 ч.1 ст.7, ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_17 належить залишити без розгляду.

В силу ч. 5 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, наявність обставин, що виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Водночас, з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України. При цьому суд не з`ясовує обставини вчинення кримінальних правопорушень та не перевіряє їх дослідженням доказів. Оскільки вказане не допустиме на даній стадії судового провадження з огляду на принципи змагальності та диспозитивності кримінального судочинства.

Також, суд бере до уваги, що ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 обвинувачуються зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років у сукупності із такими обставинами як вік обвинувачених та стан їх здоров`я, про який учасники провадження нічого не заявили. Також суд бере до уваги, що згідно обвинувального акту ОСОБА_12 одружений, має на утриманні п`ять неповнолітніх дітей, голова ФГ «Александрит», раніше неодноразово судимий; ОСОБА_13 працюючий, неодружений, раніше судимий; ОСОБА_14 одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працюючий, раніше судимий. Оцінивши в сукупності вказані обставини, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуються ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , суд вважає, що обвинувачені можуть переховуватись від суду та вчиняти кримінальні правопорушення, а тому наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З огляду також на наявність судимостей, беручи до уваги рішення ЄСПЛ у справі Сельчук проти Туреччини (Selcuk v. Turkey, §34), Мацнеттер проти Австрії (Matznetter v. Austria, §9), де суд встановив, що наявність судимостей вказує на наявність підстав для існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, спроби вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Наявний і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: спроби обвинувачених незаконно впливати на свідків, оскільки свідки ще не допитувались судом.

Натомість посилання захисників на те, що усі свідки уже допитані, а тому такий ризик уже не існує суд оцінює критично, адже відповідно до вимог ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Однак у судовому засіданні свідки не допитувались.

До того ж, появився додатковий ризик, визначений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, спроби перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, щодо обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Оскільки зазначені обвинувачені за неодноразову неналежну поведінку у залі судового засідання 14.12.2016 року та 07.02.2017 року були видалені із зали судового засідання.

Водночас, суд вбачає, що перестав діяти ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України: запобіганням спробам знищити, сховати, спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зважаючи на те, що обвинувальний акт переданий суду, досудове розслідування закінчено, а отже відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України у суду є підстави вважати, що сторона обвинувачення переконана у зібранні достатніх доказів у кримінальному провадженні, а отже, даний ризик об`єктивно уже не може існувати.

Також суд не приймає до уваги заперечення захисника ОСОБА_9 щодо ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 14.12.2016 року, якою продовжувався строк тримання під вартою обвинуваченим, оскільки вказане відповідно до вимог КПК України не може бути предметом даного розгляду, а заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Так само суд критично оцінює посилання захисника ОСОБА_9 на те, що обвинуваченим не було вручено відповідне клопотання в перекладі на російську мову, а тому клопотання не можуть розглядатись. Адже відповідно до рішення ЄСПЛ «Камасінскі проти Австрії», п. 81 (Kamasinski v. Austria) навіть усного перекладу обвинувачення може бути достатньо для підготовки обвинуваченого для захисту. А згідно рішення ЄСПЛ «Х проти Австрії» (X v. Austria) відповідно до п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод обвинувачений не має права на повний переклад матеріалів справи. А тому зважаючи на оголошення клопотання у судовому засіданні за участі перекладача право обвинувачених на переклад було дотримано.

Також суд бере до уваги, що в силу п. 5 ч. 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З огляду на вказане, зважаючи на те, що обсяг заявлених ризиків при обранні запобіжного заходу та його продовженні не зменшився щодо обвинуваченого ОСОБА_12 настільки, щоб подальше тримання обвинуваченого під вартою було невиправдане, а щодо обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з`явився додатковий ризик, а тому доведені ризики виправдовують подальше тримання цих обвинувачених під вартою, крім того, судовий розгляд не може бути завершений до закінчення дії попередньої ухвали, що закінчується по відношенні до обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , 11.02.2017 року, суд вважає необхідним продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно клопотання прокурора задовольнити, а у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 відмовити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на строк шістдесят днів, зважаючи на складність кримінального провадження з метою надання достатньо часу для судового розгляду відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 КПК України та виконання вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, тобто до 07.04.2017 року.

Натомість підстав для застосування заходів, визначених ч. 6 ст. 206 КПК України за заявою обвинуваченого ОСОБА_12 щодо застосування до нього заборонених методів психологічного тиску не має з огляду на положення ч. 8 ст. 206 КПК України, адже захисник ОСОБА_9 підтвердила, що заведене відповідне кримінальне провадження.

На підставі викладеного, керуючись п.19 ч.1 ст.7, ч.3 ст.26, розділом ІІ, ч. 3 ст. 315 КПК України, суд,

постановив:

клопотання ОСОБА_17 про взяття обвинуваченого ОСОБА_12 на поруки залишити без розгляду.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 на більш м`який відмовити.

Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на шістдесят днів, який обчислюється з дня постановлення даної ухвали 07.02.2017 року, і діє до 07.04.2017 року.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.
ГоловуючаОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3