Провадження № 1-кп/760/878/17
Справа № 760/6283/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2017 року Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Києві кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2017 року за №0001840 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Екібастуз Павлодарської області, Казахстан, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, без місьця реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 08.02.2011 року Святошинським районним судом м.Києва за ч.2 ст.186,75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 28.11.2013 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186,71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільненої від відбування покарання 18.04.2016 року умовно- достроково на 1 рік 28 днів,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_4 будучи раніш судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення не стала та вчинила новий корисливий злочин при наступних обставинах.

19.02.2017 року приблизно о 16 год.15 хв. обвинувачена ОСОБА_4 перебуваючи біля кафе « Електричка», що розташоване за адресою: м. Київ, площа Вокзальна,1 помітила раніше невідомих їй чоловіків у одного з яких, а саме у ОСОБА_5 впав на землю мобільний телефон. В цей час у обвинуваченої виник злочинний умисел , спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, повторно,непомітно правою рукою взяла вказаний мобільний телефон марки «ZTE BLADE L5PLUS», вартістю 1383 гривні 33 коп., з сім-картою мобільного оператора « Vodafon» вартістю 25 гривень на якій знаходилось 10 гривень передоплачених розмов і поклавши його до лівої кишені своєї куртки, покинула місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1418 гривень 33 коп.»

Допитана обвинувачена ОСОБА_4 свою вину за ст. 185 ч.2 КК України визнала повністю і пояснила, що 19.02.2017 року перебувала на залізничному вокзалі, де чекала електричку. Побачивши, як під час бійки у одного з чоловіків випав на землю мобільний телефон, якій вона непомітно підняла і поклала в кишеню. В скоєному щиро кається.

Крім повного визнання своєї вини і свідчень, винність обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини справи доведеними.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії злочинів середньої тяжкості, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченої, яка не працює, за місцем відбуття покарання у виправній колонії характеризується позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансері не перебуває, завдана потерпілому шкоду відшкодована в повному обсязі шляхом повернення майна, а також враховує повне визнання вини та каяття у вчиненому.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає повне визнання вини та каяття у вчиненому.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд не встановив.

Як орієнтує Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року в пункті 26 - у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

За сукупністю обставин вчинення злочинів, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченої, яка на шлях виправлення не стала і вчинила злочин в період не відбутого покарання за попереднім вироком, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченої ОСОБА_4 необхідно застосувати покарання лише з ізоляцією його від суспільства в межах санкції, інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

У зв`язку з чим, приймаючи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення в період не відбутого покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.11.2013 року, яким її засуджено за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнена з місць позбавлення волі 18.04.2016 року умовно- достроково на 1 рік 28 днів, суд вважає за необхідне при призначенні покарання обвинуваченій застосувати положення ч.1 ст. 71 КК України та до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за постановленим вироком від 28.11.2013 року.
Під час проведення досудового розслідування експертами Київського міського НДЕКЦГ Головного управління МВС України в м. Києві проводилась судово-товарознавча експертиза витрати на її проведення складають 263,88 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачена винна у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з неї на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи у розмірі 263,88 гривень.

Міра запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 обиралась у виді особистого зобов`язання, строк дії якої закінчився 20.04.2017 року.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на Один рік Шість місяців.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком приєднати частково не відбуте покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.11.2013 року у виді Шести місяців позбавлення волі, визначивши остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на Два роки.

Після набрання вироком законної сили обвинувачену ОСОБА_4 затримати та направити для відбування призначеного судом покарання.

Строк відбуття покарання обчислювати з дня фактичного затримання.
Речові докази: мобільний телефон марки «ZTE BLADE L5PLUS» переданий потерпілому по зберігальній розписці після набрання вирком законної сили залишити у розпорядженні останнього.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 263/ двісті шістдесят три/ гривні 88 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м.Києва через Солом`янський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1