Справа № 595/2055/15-к
Провадження №1-кп/595/8/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бучацький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
25 червня 2015 року о 15 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці Кут села Бобулинці Бучацького району Тернопільської області, в ході конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_6 , після чого остання, не впоравшись з рівновагою, впала спиною на кам`яне покриття дороги. В результаті даного конфлікту ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді рани та крововиливу слизової оболонки нижньої губи, синця на обличчі, що поширюється на передню поверхню шиї, синця в потиличній ділянці голови та синця на лівому плечі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення заперечив, суду пояснив, що 25 червня 2015 року він приїхав з м.Бучач до с.Бобулинці. Коли йшов додому побачив, що ОСОБА_6 вириває бур`ян та кидає його під його забор, на що він зробив зауваження. ОСОБА_6 на його зауваження не відреагувала, а на томість підійшла до нього та почала бити по обличчі. Після чого прийшли доньки потерпілої та почали наносити йому удари. Чи наносив він удар потерпілій він не пам`ятає, але такої можливості він не виключає, зазначаючи, що в даному випадку це був самозахист.
Захисник в судовому засіданні вину ОСОБА_4 заперечив, суду пояснив, що ініціатором конфлікту була потерпіла ОСОБА_6 , яка накинулася на ОСОБА_4 . Крім того, ОСОБА_4 є потерпілим в іншому кримінальному провадженні, щодо ОСОБА_6 , тому в діях ОСОБА_4 відсутній склад кримінального правопорушення. Також, цивільний позов не підлягає до задоволення, оскільки не долучено виписку з історії хвороби, відсутні виписки про призначення ліків, деякі чеки на ліки не відповідають тим чекам, які видаються в аптеках, крім того, їх можна взяти до уваги лише за наявності виписки з історії хвороби.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона перебувала біля свєї огорожі, коли до неї прибіг ОСОБА_4 та сказав щоб вона зробила собі дорогу. Після чого вона відійшла до своїх воріт, а до неї підійшла її донька. Потім її донька пішла до ОСОБА_4 на подвір`я. спитати чому він кричить, на що той почав її бити. В даний конфлікт також втрутилася її сестра і вони разом захищалися від ОСОБА_4 . Побачивши це, вона підійшла ближче, проте ОСОБА_4 наніс їй удар в голову, після чого вона впала на дорогу. Після удару вона нічого не пам`тає, її забрали до лікарні. ОСОБА_4 ніхто не бив. Просить стягнути із ОСОБА_4 матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на лікування та моральну шкоду.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що минулого року, точної дати вона не пам`ятає, її покликав внук ОСОБА_8 , щоб вона на шось подивилася, коли вона вийшла на вулицю то побачила, як ОСОБА_6 з іншими родичами били ОСОБА_4 , який потім втік до себе на подвір`я. Що відбувалося до того, як вона вийшла з будинку, вона не бачила.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що в той день коли відбувся конфлікт між обвинуваченим та потерпілою, точної дати він пам`ятає, можливо в червні 2015 року, він грав м`ячем на вулиці, коли почув крики. Після чого пішов на подвір`я та покликав свою бабцю ОСОБА_7 . Потім вони разом вийшли на вулицю та побачили, як ОСОБА_9 зайшла на подвір`я ОСОБА_4 та почала там кричати, після чого ОСОБА_4 вигнав її з подвір`я, і вийшов на дорогу, де його почали бити доньки потерпілої. ОСОБА_4 вирвася та втік на подвір`я, а його бабуся забрала, щоб він не дивився на даний конфлікт. Початок конфлікту він не бачив, та чи наносив удари ОСОБА_4 також не бачив.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , суду пояснила, що ОСОБА_4 виражався до її матері ОСОБА_6 нецензурними словами. Потім до нього вийшла її сестра та спитала чому він ображає маму. Після чого ОСОБА_4 почав її шарпати, а маму вдарив, вона впала на дорогу та втратила свідомість.
З досліджених в судовому засіданні висновків експерта №173, № 249 вбачається, що у потерпілої ОСОБА_6 виявлені такі тілесні ушкодження: рана та крововилив слизової оболонки нижньої губи; синець на обличчі, що поширюється на передню поверхню шиї, синець в потиличній ділянці голови та синець на лівому плечі. Дані тілесні ушкодження, враховуючи їх вид, властивості та розташування на тілі, утворилися від дії тупих предметів, не виключено, в час та при обставинах, вказаних у постанові та повідомлених обстежуваною. За ступенем тяжкості вищезазначені тілесні ушкодження відносяться до легких.
Відповідно до висновку експерта № 172, який долучений до справи стороною захисту, вбачається, що у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Проте даний факт не спростовує того, що ОСОБА_4 не вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.
Вина ОСОБА_4 в умисному спричиненні ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, підтверджується показами потерпілої ОСОБА_6 , показами свідка ОСОБА_10 , та висновками експерта №173,249.
Крім того, покази свідків захисту ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , не спростовують обставин викладених в обвинувальному акті, а саме те, що ОСОБА_4 умисно, з мотивів особистої неприязні, в ході конфлікту, що мав місце 25 червня 2015 року, наніс ОСОБА_6 один удар кулаком в обличчя, в результаті чого остання отримала легкі тілесні ушкодження.
Оцінюючи в сукупності докази, здобуті в судовому засіданні, з матеріалами справи суд прийшов до переконання, що вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії за ч.1 ст.125 КК України органом досудового розслідування кваліфіковано вірно, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який посередньо характеризується по місцю проживання, здійснює догляд за інвалідом першої групи, раніше не судимий і приходить до переконання, що йому слід призначити покарання у виді штрафу в межах передбачених санкцією ч.1 ст.125 КК України, що таке покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
В обґрунтування вимог щодо стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди потерпілою надано товарні чеки та касові чеки, як доказ витрат на лікування.
З досліджених в судовому засіданні товарних та касових чеків вбачається, що потерпіла понесла витрати на лікування в загальній сумі 2068,15 грн.
Твердження захисника, шо дані чеки не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки відсутнє призначення лікаря таких ліків потерпілій, судом оцінюється критично, незважаючи на те, що у матеріалах провадження відсутнє призначення лікаря на придбання ліків, однак, час та перелік придбаних медикаментів (заспокійливі та знеболювальні) свідчать про їх зв`язок із отриманими потерпілою тілесними ушкодженнями.
Таким чином, цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає до задоволення.
Вирішуючи питання щодо визначення розміру моральної шкоди, на яку претендує потерпіла, суд враховує положення п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, а саме, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин.
Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням характеру, обсягу та тривалості фізичних, душевних та психічних страждань, пов`язаних з ушкодженням здоров`я потерпілої, порушенням життєвих зв`язків та нормального спілкування з оточуючими, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в сумі 1000 грн.
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд,
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.
Стягнути із ОСОБА_11 в користь ОСОБА_6 2068(дві тисячі шістдесят вісім) грн. 15 коп. матеріальної шкоди та 1000 (одну тисячу) моральної шкоди.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1