Єдиний унікальний номер 243/52/17-к Номер провадження 11-кп/775/345/2017

ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті кримінальне провадження № 0000781 за апеляційною скаргою заступника прокурора Донецької області ОСОБА_7 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2017 року, яким,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт Черкаське Донецької області, судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним та засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 75, 76 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з випробуванням 3 роки.

Цим же вироком засуджений ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Вирок відносно ОСОБА_8 не оскаржується.

ВСТАНОВИВ:

Згідно вироку, в травні 2016 року у вечірній час доби ОСОБА_6 зустрів у центрі смт Черкаське Слов`янського району Донецької області свого брата - ОСОБА_8 , якому запропонував викрасти майно з території домоволодіння АДРЕСА_2 , на що ОСОБА_8 погодився.

Реалізуючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в цей же день, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_8 шляхом вільного доступу через відсутню частину паркану з лівої сторони від хвіртки, незаконно проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, з подвір`я вказаної території домоволодіння таємно викрали майно, яке належить потерпілому ОСОБА_10 , на загальну суму 547 грн. 71 коп. Після чого з місця скоєння злочину втекли, а викраденим розпорядилися на свій розсуд.

Крім того, у травні 2016 року у вечірній час доби ОСОБА_6 проходив біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_10 з території вищевказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в цей же день, в вечірній час доби, ОСОБА_9 шляхом вільного доступу через відсутню частину паркану з лівої сторони від хвіртки незаконно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з подвір`я вказаної території домоволодіння таємно, повторно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_10 , на загальну суму 499 гривень 91 копійку. Після чого з місця скоєння злочинц втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок відносно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 років позбавлення волі. Вирок Слов`янського міськрайонного суду від 08.11.2016 року стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України виконувати самостійно. У вступній частині зазначити відомості про судимість ОСОБА_6 за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.11.2016 року, яким ОСОБА_11 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням 2 роки.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції, доводи обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню в частині призначеного покарання з наступних підстав.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного і обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 та призначивши покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Судом в достатній мірі не враховано, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин проти власності, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років.

Об`єктом зазначених кримінальних правопорушень є суспільні відносини у сфері охорони права приватної власності, непорушність якого гарантовано Конституцією України, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_6 діяння.

Також судом не надано оцінки тому, що ОСОБА_6 вчинив дані злочини в період непогашеної судимості за вчинення тяжких корисливих злочинів.

Не приділено належної уваги тому, що ОСОБА_6 , будучи особою працездатного віку, ніде не працює та суспільно-корисною працею не займається, постійного джерела прибутку не має.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання прокурора про порушення судом першої інстанції вимог п. 4 ч. 2 ст. 374 КПК України щодо не зазначення у вступній частині вироку відомостей про судимість ОСОБА_6 за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.11.2016 року, оскільки цей вирок було постановлено після скоєння ОСОБА_6 злочину, за який його засуджено оскаржуваним вироком суду.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.75 КК України, не відповідає тяжкості скоєного злочину і особі обвинуваченого та не буде сприяти його виправленню й попередженню скоєння нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, колегія суддів бере до уваги вимоги ст.ст. 50, 65 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, колегія суддів бере до уваги конкретні обставини вчиненого, ступінь тяжкості скоєного злочину, який на підставі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а також дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_6 не одружений, раніше судимий за скоєння корисливих злочинів, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття у скоєному злочині, сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

За таких обставин колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише з його ізоляцією від суспільства.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 11 "Про внесення доповнення до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання"", коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.11.2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням на два роки. Відповідно до положень пленуму вказаний вирок необхідно виконувати самостійно. На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції - скасуванню в частині призначеного ОСОБА_6 покарання з постановленням в цій частині нового вироку судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2017 року відносно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.11.2016 року стосовно ОСОБА_6 , засудженого за ч. 2 ст. 185 КК України, виконувати самостійно.

В іншій частині вирок відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового засідання в касаційному порядку шляхом подачі касаційних скарг у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді