Справа № 715/596/17
Провадження № 1-кп/715/47/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.04.2017 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
Судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
учасники кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
представника ювенальної превенції ОСОБА_7
представника служби у справах дітей ОСОБА_8
Неповнолітній ОСОБА_4 14 березня 2017 року близько 04 год. 00 хв. перебуваючи в будинку по АДРЕСА_3 . маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «HUAWEI» IMEI: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 вартістю 1899 гривень разом із картою пам`яті на 8 гігабайт вартістю 99,90 грн., який знаходився на столі в кімнаті даного житлового будинку та належить громадянину ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2099,80 грн. Своїми діями неповнолітній обвинувачений вчинив злочин передбачений ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна крадіжка.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, і в своїх показах підтвердив обставини скоєння злочину, які викладені в обвинувальному акті. Розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати. Вказав на те, що викрадений мобільний телефон повернув власнику.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив ОСОБА_4 покарати на розсуд суду та справу розглядати у його відсутності, мобільний телефон йому повернуто.
За згодою учасників судового процесу, згідно ч.3 ст.349 КПК України, судом було визнано недоцільно дослідження всіх доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачений правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджуються його показаннями, сумнівів у добровільності та істинності його позиції не має, а тому суд, згідно вимог ч.2 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів і оголошенням характеризуючих даних ОСОБА_4 та досудової доповіді, які наявні в матеріалах кримінального провадження.
Так, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині, крім повного визнання ним своєї вини, також доведена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.03.2017 року, відповідно до якої громадянин ОСОБА_9 вказав про крадіжку у нього мобільного телефону;
-протоколом добровільної видачі та огляду від 19.03.2017 року, відповідно до якого громадянка ОСОБА_5 видала мобільний телефон, який приніс додому її син ОСОБА_10 , та доданою фото таблицею до нього;
-протоколом огляду речей та предметів від 21 березня 2017 року та таблицею ілюстрацій до нього;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 24.03.2017 року та таблицею ілюстрацій до нього проведеного із обвинуваченим ОСОБА_4 , який вказав на обставини вчинення ним злочину.
Аналізуючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України доведена у повному обсязі. Вищенаведені докази, надані стороною обвинувачення, не викликають сумнівів у суду, з них встановлено фактичні обставини події, вони є належними, достовірними та допустимими, зібрані відповідно до вимог чинного законодавства.
З огляду на викладене, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка.
Враховуючи, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, вчинення злочину вперше, активне сприяння у розкритті злочину, вік обвинуваченого, стан його здоров`я, те що він є неповнолітнім, він позитивно характеризується за місцем проживання, матеріальна шкода потерпілому відшкодована, а тому суд вважає, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, а до нього необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля.
На підставі викладеного, ст.ст. 44, 105 КК України, керуючись ст.ст.100, 349, 368, 371, 374, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України і звільнити його від покарання.
На підставі ст. 105 КК України застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля, зокрема встановити особливі вимоги до поведінки неповнолітнього, а саме: заборони вихід з будинку по місцю проживання з 23.00 год. до 07.00 год., не змінювати без згоди сектору привенції Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області місце проживання та зобов`язати закінчити навчання.
Контроль за виконанням примусових заходів покласти на службу у справах дітей Глибоцької РДА та на сектор превенції Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області.
Речовий доказ по справі, а саме мобільний телефон марки «HUAWEI LUA U22»; IMEI: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , залишити власнику ОСОБА_9 .
Копія вироку суду негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок суду може бути подано апеляцію в апеляційний суд Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.

Суддя: ОСОБА_1