Справа № 127/3330/16-к Провадження №11-кп/772/64/2017
Категорія: крим. Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

потерпілий: ОСОБА_12

розглянула 06 лютого 2017 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0008942 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_13 в інтересах потерпілого ОСОБА_12 та прокурора на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2016 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миролюбівка, Піщанського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в орган кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ямпіль, Вінницької області, до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 06 серпня 2008 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч.3 ст.185, ст.297 КК України на 5 років позбавлення волі, відповідно до вимог ст.ст.75, 76 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 21 січня 2009 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 6 років позбавлення волі; 16 червня 2009 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч.3 ст. 185 КК України на 6 років 3 місяці позбавлення волі; 19 березня 2014 року звільнений умовно-достроково на 9 місяців 28 днів.

засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29 грудня 2015 року (з моменту затримання) по набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Вінниці, , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого;

засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 роківи 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30 грудня 2015 року (з моменту затримання) по набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

Вирішено питання із речовими доказами та судовими витратами.

За участю прокурора: ОСОБА_14

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про скасування вироку суду в частині призначення покарання ОСОБА_7 через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного та особі обвинуваченого і постановлення нового вироку із призначенням ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Апеляційна скарга адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 містить прохання про зміну вироку суду і призначення менш суворого покарання ОСОБА_7 .

Адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок місцевого суду, призначити покарання нижче від найнижчої межі та застосувати ст.75 КК України, призначити покарання із випробуванням та іспитовим терміном.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 також ставить питання про зміну вироку міського суду і призначення йому менш суворого покарання.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за вироком суду засуджені за те, що вони 27 грудня 2015 року о 21:20год знаходячись на території «Залізничного вокзалу», розташованого за адресою: м. Вінниця площа Героїв Сталінграду,1, помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_12 , який прямував до туалету, розташованого на території вокзалу. ОСОБА_6 вступивши у злочинний зговір із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 домовилися відкрито заволодіти майном ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій спільний злочинний намір, керуючись жагою до наживи, вони наздогнали ОСОБА_12 в туалеті на території вказаного вокзалу, діючи узгоджено, умисно почали наносити ОСОБА_12 численні удари руками по голові і тулубу, чим завдали останньому фізичного болю. Після цього, зламавши нанесеними ударами волю ОСОБА_12 до опору, заволоділи його речами вартість яких згідно висновку експерта №24 від 12 лютого 2016 року 4 424,30грн.
Після цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим на свій власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на вказану суму.
В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №1948 від 30 грудня 2015 року належать до легких тілесних ушкоджень.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення прокурора, що підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги; обвинувачених та їхніх адвокатів, які просили задовільнити їхні апеляційні скарги, залишивши без задоволення апеляцію прокурора; потерпілого ОСОБА_12 , який просив суворо не карати обвинувачених обмежившись відбутим строком обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а визначений ОСОБА_7 умовний термін за вироком суду залишити без змін; виступи їх всіх в судових дебатах, а обвинувачених ще і в останньому слові, які підтримали свої висловлені позиції; дослідивши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про зміну вироку суду лише в частині призначеного покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, за яке вони засуджені, при обставинах, викладених у вироку, правильні, ґрунтуються на досліджених у суді допустимих і достатніх доказах достовірність яких апелянтами не оскаржуються.

Разом з тим, вирок суду в частині визначеного строку покарання обвинуваченому ОСОБА_8 та ОСОБА_6 підлягає зміні, в бік його зменшення, виходячи не лише із обставин, зазначених в ст.65 КК України, а із мети і доцільності його призначення.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження обоє обвинувачені щиро каялися та активно сприяли розкриттю злочинну, що місцевий суд вірно врахував, як пом`якшуючі покарання обставини.

Крім того ОСОБА_8 частково відшкодував потерпілому шкоду завдану злочином.

За поясненнями обвинуваченого, в повному обсязі шкода не відшкодована лише тому, що на той час у нього не було достатніх коштів, щоб це зробити, а перебування під вартою взагалі унеможливило відшкодування завданої шкоди, хоча він ніколи не відмовлявся від її відшкодування, тому часткове відшкодування шкоди, в даному випадку необхідно врахувати, як пом`якшуючу покарання обставину.

Потерпілий, під час засідання в апеляційному суді, пояснив, що не бажає щоб ОСОБА_8 і ОСОБА_6 в подальшому сиділи у в`язниці, і на його думку те, що вони перебували під вартою весь цей час буде достатньою мірою покарання для їх виправлення і недопущення подібного в майбутньому.

Зважаючи на наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що за місцем проживання ОСОБА_8 характеризується позитивно, в силу ст.89 КК України не судимий, дає підстави до застосування до нього норм ст.69 КК України та призначити йому більш м`яке покарання ніж передбачене санкцією ч.2 ст.186 КК України.

Однак, враховуючи тяжкість вчиненого та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає, що до нього неможливо застосувати ст.75 КК України, оскільки виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства також неможливе.

Враховуючи думку потерпілого, який просив звільнити від подальшого покарання ОСОБА_6 , щире каяття обвинуваченого, яке він висловлював у суді апеляційної інстанції, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, апеляційний суд вважає за можливе зменшити строк відбування покарання до мінімального строку за санкцією ч.2 ст.186 КК України.

На переконання суду таке покарання відповідатиме вимогам Закону, буде необхідним і достатнім для виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів та відповідатиме його меті.

Щодо апеляційної скарги прокурора, то в ній не наведені обставини, які би впливали на призначення більш суворого покарання ОСОБА_7 .

Слід зазначити, що суд при прийнятті рішення в цій частині, врахував обставини скоєного, ступінь тяжкості вчиненого ним, його особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Крім того, потерпілий, в апеляційному суді просив не позбавляти волі ОСОБА_7 , оскільки він в повному обсязі відшкодував йому завдану кримінальним правопорушенням шкоду, в тому числі моральну та ніяких матеріальних претензій до нього не має.

Таким чином, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також повне відшкодування шкоди потерпілому є обставинами, що пом`якшують покарання, а тому із врахуванням позитивної характеристики на ОСОБА_7 , перошого притягнення його до кримінальної відповідальності, всіх обставин кримінального провадження суд дійшов висновку про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

В зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Адвокат ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не навела достатніх підстав для зменшення іспитового строку.

Тому вона і не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 414, 419 КПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В :
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_13 в інтересах потерпілого ОСОБА_12 закрити в зв`язку із його відмовою від поданої апеляційної скарги.

Апеляційні скарги прокурора та адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Даний вирок суду в частині призначеного покарання відносно ОСОБА_8 і ОСОБА_6 змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

В порядку ст.404 КПК України вимоги щодо покладення контролю за виконанням вироку відносно ОСОБА_15 в порядку ст.76 КК України покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена сторонами кримінального провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців із дня її оголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом вірно: