Справа № 675/507/17
Провадження № 1-кп/675/39/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2017 р. м. Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Клубівка, Ізяславського району Хмельницької області, проживає по АДРЕСА_1 , громадянин України, національністю українець, освіта середня, не працюючий, не одружений, раніше судимого:
08.12.1993 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. 142, 44 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
18.09.2000 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. 140 ч. 2, 17, 140 ч. 2, 40 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді виправних робіт строком на 2 роки;
03.12.2002 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. 191 ч. 3, 69, 71 КК України до обмеження волі строком на 1 рік 10 днів;
14.10.2004 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
25.05.2011 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Клубівка Ізяславського району Хмельницької області, що проживає по АДРЕСА_1 , громадянин України, національністю українець, освіта середня, не працюючий, не одружений, в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,-

в с т а н о в и в :
21 січня 2017 року близько 20 год. 00 хв. у ОСОБА_6 (по тексту ОСОБА_6 ) та ОСОБА_5 (по тексту ОСОБА_5 ), які знаходилися по АДРЕСА_2 , виник умисел, спрямований на вчинення крадіжки майна із житла ОСОБА_4 (по тексту ОСОБА_4 ), який проживає по АДРЕСА_3 , які знали, що у приміщенні, належному останньому, знаходяться мішки із зерном.
У ході розгляду кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 , запропонував ОСОБА_5 спільно вчинити крадіжку, на що останній погодився. Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 направилися у напрямку місця проживання ОСОБА_4 .
Разом з тим, 21 січня 2017 року, близько 21 год. 00 хв., реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки чужого майна, знаходячись поряд домоволодінням, розташованим по АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 , шляхом відкриття замикаючого пристрою, відчинив хвіртку та проник на територію вказаного домоволодіння.
У подальшому, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 , підійшовши до вхідних дверей житлового приміщення, які на той час не були замкнуті, відчинили їх, та проникли у приміщення веранди зазначеної споруди.
Перебуваючи у зазначеному приміщенні, ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно викрали один поліпропіленовий мішок білого кольору, наповнений зерном пшениці фуражної (6 класу), вагою 47,4 кг, вартістю 3 гривні 50 копійок за 1 кг, загальною вартістю 165 гривень 90 копійок. У той же час, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вирішили, що згодом, цього ж дня, повернуться до домоволодіння ОСОБА_4 та викрадуть ще один мішок із зерном пшениці, так як винести два мішки за один раз не мали змоги з огляду на травму ОСОБА_5 .
Вказаного дня, викрадений поліпропіленовий мішок білого кольору наповнений зерном пшениці, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 винесли з домоволодіння потерпілого та продали громадянину ОСОБА_7 за 100 гривень.
Продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним наміром вчинення крадіжки чужого майна із домоволодіння ОСОБА_4 , 21 січня 2017 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, повернувшись до домогосподарства ОСОБА_4 , що розташованого по АДРЕСА_3 , шляхом відкриття замикаючого пристрою, відчинили хвіртку та проникли на територію вказаного домоволодіння.
В подальшому, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 , підійшовши до вхідних дверей житлового приміщення, виявили, що двері замкнуті. Після цього, пошкодивши скло у вікні, розташованому зліва від вхідних дверей будівлі, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_8 , через отвір у віконній рамі, шляхом зняття замикаючого пристрою - клямки, відчинили двері та проникли у приміщення веранди зазначеної споруди.
Перебуваючи у зазначеному приміщенні ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно викрали один поліпропіленовий мішок білого кольору, наповнений зерном пшениці фуражної (6 класу), вагою 47 кг, вартістю 3 гривні 50 копійок за 1 кг, загальною вартістю 164 гривні 50 копійок, який винесли з домоволодіння потерпілого та продали для ОСОБА_7 за 100 гривень, а отримані грошові кошти, витратили на цигарки та продукти харчування, заподіявши матеріальної шкоди ОСОБА_4 на загальну суму 330 гривень 40 копійок.
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні свою винуватість визнали повністю, погоджуються з кваліфікацією вчинених ними діянь та не висловлювали жодних заперечень щодо встановлених обставин справи, надали суду зізнавальні показання про обставини вчинення кримінальних правопорушень, у скоєному щиро розкаювалися.
Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив обставини скоєного злочину, просив суд визначити обвинуваченим найменш можливу міру покарання.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, і проти цього не заперечували учасники судового розгляду.
Сукупність вказаних доказів та їх оцінка переконують суд, що дії обвинувачених ОСОБА_5 , як таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло та ОСОБА_6 , як таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 за обвинуваченням його по ч. 3. ст. 185 КК України, суд вважає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданих збитків потерпілій особі, незначний вартісний вимір завданої матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 суд не знайшов.
З врахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_6 , який в силу ст. 89 КК України не судимий, характеризується задовільно, за наявності встановлених декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, на підставі ст. 69 КК України, суд вважає за доцільне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 185 КК України та застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення.
Разом з тим, при призначенні покарання ОСОБА_5 суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 за обвинуваченням його по ч. 3. ст. 185 КК України суд вважає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданих збитків потерпілій особі, незначний розмір завданої матеріальної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 суд не знайшов.
Суд бере до уваги ту обставину, що ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, судимості не погашені, відбував покарання у виді позбавлення волі реально, після звільнення з установи відбування покарання знову вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення, не працює.
Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину та особу винного, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, враховуючи пом`якшуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, який за місцем реєстрації місця проживання характеризується задовільно, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, активно сприяв його розкриттю, незначний вартісний вимір завданої матеріальної шкоди, з врахуванням співмірності між реально незначною завданою шкодою та мірою покарання, суд приходить до висновку призначити йому покарання на підставі ст. 69 КК України у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Передбачених ст. 75 КК України підстав для його звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд не убачає.
Ухвалюючи такий вирок суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно з якою є дуже велика ймовірність вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення, останній виявляє значні ризики небезпеки для суспільства та окремих осіб, а тому останній не заслуговує на покарання, не пов`язане з позбавленням волі або на звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Також, на думку суду, у зв`язку з призначенням ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі останньому слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків по відбуванню покарання.
При вирішенні питання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 судом на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінено в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке призначається обвинуваченому, вік та стан здоров`я останнього.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік (три) місяці.
До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту взяття під варту - з 28.04.2017 року.
Речові докази: поліпропіленовий мішок, білого кольору, вагою 47, 4 кг, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , - залишити у власності ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1