Справа № 761/3013/17
Провадження № 1-кс/761/2023/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3
представника заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судового засіданні в залі суду в м.Києві скаргу представника в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС слідчого управління СБУ в Донецькій області ОСОБА_6 щодо неповернення майна, тимчасово вилученого під час обшуку 19.01.2017 р., проведеного в рамках кримінального провадження №0000026, та зобов`язання повернути вилучене майно, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2017 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС слідчого управління СБУ в Донецькій області ОСОБА_6 щодо неповернення майна, тимчасово вилученого під час обшуку 19.01.2017 р., проведеного в рамках кримінального провадження №0000026, та зобов`язання повернути вилучене майно.

Скаргу мотивовано тим, що 19.01.2017 р. на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва 12.01.2017 року у цьому кримінальному провадженні з метою відшукання предметів та документів, що мають значення доказів у цьому провадженні, було проведено обшук у нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 . Під час обшуку було вилучено ряд предметів та документів, які, як вказується у скарзі, взагалі не були зазначені в ухвалі слідчого судді, оскільки такі документи не мають жодного відношення до організації і створення діяльності терористичних організації «ДНР» і «ЛНР», отже вони є тимчасово вилученим майном та в подальшому на них не було накладено арешт. Зокрема, як вказано у скарзі, було вилучено документи, але їх не було описано та не вивчено їх фізичні властивості у взаємозв`язку з необхідністю їх значення як доказів у цьому провадженні. Вважає, що вилучені документи містять відомості щодо інших підприємств, ніж ті, щодо яких надався дозвіл на проведення обшуку у відповідній ухвалі про обшук.

Представник в інтересах скаржника звертався до слідчого з заявою про повернення тимчасово вилученого майна, однак письмової відповіді не отримано та жодних дій щодо повернення тимчасово вилученого майна не вчинено, чим допущено бездіяльність.

З урахуванням того, що заявник є власником вилученого майна, а тому у скарзі просить слідчого суддю зобов`язати слідчого негайно повернути тимчасово вилучені під час обшуку предмети та документи згідно переліку у прохальній частині вказаної скарги.

У судовому засіданні представник в інтересах скаржника ОСОБА_5 скаргу підтримав і просив її задовольнити із викладених у ній підстав. При цьому, пояснив, що вилучене майно не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження.

Старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 підтримав подані до суду заперечення проти скарги та повідомив, що обшук проводився на підставі ухвал слідчого судді із дотримання чинного законодавства. При цьому, зазначив, що в ухвалі про обшук було також надано дозвіл на вилучення документів інших підприємств, що містять відповідну інформацію щодо фінансування терористичних організацій і саме такі документи і були вилучені виключно в межах наданого судом дозволу і на даний час і на даний час проводяться слідчі дії по вивченню їх фізичних властивостей.

Вислухавши осіб, які з`явились до розгляду скарги, вивчивши скаргу з долученими до неї документами, документи, надані у судовому засіданні слідчим, оцінивши в сукупності всі наявні документи, слідчий суддя приходить до наступного.

За умовами до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як зокрема, неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Рішення, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарги в залежності від предмету оскарження чітко визначені у ч.2 ст.307 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Як встановлено з копій документів, наданих слідчому судді, 19.01.2017 р. на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва 12.01.2017 року (справа №1-кс/761/854/17) у цьому кримінальному провадженні за №0000026 від 11.02.2016 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ч.3 ст.258-5, ч.2 ст.200 КК України з метою відшукання предметів та документів, що мають значення доказів у цьому провадженні, було проведено обшук у нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 .

Відповідно до вказаної ухвали суду було надано дозвіл на відшукання та вилучення предметів та документів, що можуть свідчити про причетність ОСОБА_5 до незаконної діяльності спрямованої на отримання прибутку злочинним шляхом та фінансування діяльності терористичних організацій а, саме документації певних товариств та інших документів про діяльність ОСОБА_5 у злочинній діяльності в тому числі щодо послуг по перевезенню, управлінню судами, фрахтуванню, брокерським послугам, тощо.

Під час обшуку було виявлено та вилучено ряд предметів та документів, та серед іншого: документи та інші паперові носії інформації у картонних коробках, а саме документацію ПП «Федшип», ТОВ «Федкомшипинг» та ПП «Федкомшипинг С.М.М., які детально описані та перелічені в реєстрі документів, вилучених під час обшуку 19.01.2017 р.
Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Виходячи з положень ч.7 ст.236 КПК України речі та документи, вилучені під час обшуку, які не були зазначені в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук та які не вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

За ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за всіх обставин, передбачених ст.169КПК України, в тому числі і у випадку, якщо слідчий не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна не звернеться до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту (ч.5 ст.171КПК України). За ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Крім того, за умовами ст.ст. 22, 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Слідчим же суддею встановлено, що незважаючи на вимоги вказаних норм КПК України скаржником не доведено, що інші предмети і документи, що були вилученні під час обшуку, із врахуванням тим даних, що на них містяться, не відносяться тих, дозвіл на вилучення яких надавався за ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.01.2017 року.

Як вбачається із формулювання змісту ухвал слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 12.01.2017 року в порівнянні із переліком вилученого майна, то вбачається те, що дозвіл на їх вилучення було надано в ухвалі слідчого судді на обшук, оскільки не виключається можливість того, що на них міститься інформація щодо причетності ОСОБА_5 та інших осіб до фінансування діяльності терористичних організацій «ЛНР» та «ДНР», а також взаємодії із ТОВ «Марко Шипінг С.А.» по відповідним операціям. Відтак, посилання на їх невідповідність визначеним в ухвалі слідчого судді на обшук предметам і документам з боку скаржника, на думку слідчого судді, не є такими, що обґрунтовують необхідність задоволення скарги з таких підстав.
Таким чином, такі інші вказані предмети і документи, які станом на даний час досліджуються на предмет вмісту в них інформації, що має значення для вказаного кримінального провадження, є виправданим і не суперечить положенням ч. 7 ст. 236 та ч. 2ст. 168 КПК України. Більш того, за викладених у ухвалі слідчого судді від 12.01.2017 р. обставин, слідчий вправі був вилучити вказані у даній сказі документи до вивчення їх фізичних властивостей, зважаючи на їх значний обсяг та необхідність достатнього часу для з`ясування відповідних обставин у справі.

Інші наведені заявником підстави для повернення тимчасово вилученого майна не обґрунтовують законність дій слідчого про його тимчасове вилучення, зважаючи на наданий дозвіл згідно ухвали віл 12.01.2017 року.

З урахуванням всього наведеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для задоволення скарги щодо повернення іншого тимчасово вилученого майна, та вважає її передчасною, а відтак в силу вимог ч. 7 ст. 304 КПК України не позбавляє скаржника права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга представника в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС слідчого управління СБУ в Донецькій області ОСОБА_6 щодо неповернення майна, тимчасово вилученого під час обшуку 19.01.2017 р. майна на даний час задовленню не підлягає.

Керуючись ст. 98, 100, 167-169, 170-173, 234-236, 303, 307, 309, 532КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги представника в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС слідчого управління СБУ в Донецькій області ОСОБА_6 щодо неповернення майна, тимчасово вилученого під час обшуку 19.01.2017 р., проведеного в рамках кримінального провадження №0000026, та зобов`язання повернути вилучене майно, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх оголошення.

Слідчий суддя: