1Справа № 335/4905/16-к 1-кп/335/69/2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , при секретарі ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження строків тримання під вартою по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по даному кримінальному провадженню. В ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження строк тримання під вартою продовжувався. Згідно останньої ухвали суду, строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 20 січня 2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В судовому засіданні, у відповідності до вимог ст. 331 КПК України, судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні вважала за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, враховані судом при обранні запобіжного заходу, на даний час не відпали.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, особисте зобов`язання.

Розглянувши питання доцільності продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, вислухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Приймаючи до уваги, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за вчинення яких передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі, у суду відсутні відомості, що стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, відповідає особі обвинуваченого та позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, зможе запобігти спробам переховуватися від суду, впливати на потерпілих по даному кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів приходить до висновку про відсутність, на даний час, підстав для застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

За таких обставин, враховуючи, що обвинувачений на даний час утримується під вартою, продовжують існувати ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували при обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також те, що тривалість перебування обвинуваченого під вартою у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке йому інкримінується, не виходить за межі розумного строку, з урахуванням особи обвинуваченого, який постійного місця проживання у м. Запоріжжі не має, має зареєстроване місце проживання в Автономній Республіці Крим, яка на даний час має статус тимчасово окупованої території, обвинувачується у вчиненні злочинів наступного дня після звільнення з місць позбавлення волі, де відбував покарання за попереднім вироком суду за вчинення тяжкого злочину, що свідчить про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд, з метою забезпечення розгляду кримінального провадження, яке на даний час триває, та для запобігання встановленим ризикам, приходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали, суду не надано докази того, що на даний час існують обставини, які б давали достатні підстави для зміни чи скасування раніше обраного запобіжного заходу, і тому вважає за доцільне продовжити строки дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного раніше обвинуваченому, на 60 днів до 11 березня 2017 року.

Керуючись ст. ст. 197, 199, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, до 11 березня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3