БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28.04.2017
Справа №497/563/17
Провадження №1-кп/497/45/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2017 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Болград угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000234 від 24.04.2016 року, в якому 14.03.2017р. було повідомлено про підозру
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, громадянин України, що за національністю українець, має середньотехнічну освіту, не працює, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 25.12.2014 року Святошинським районним судом м.Київ за ст.ст.186ч.2, 296ч.2 ,70 КК України - до позбавлення волі строком на 4 роки, був звільнений 30.09.2016 року у зв`язку з відбуванням покарання,

- який обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст.ст.259ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи непогашену судимість, належних для себе висновків не зробив, на шлях випрвлення не встав, і знову скоїв злочин, - за наступних обставин.
Так, 13.02.2017 року, приблизно о 23:24, ОСОБА_4 , пребуваючи у стані алкогольного сп`яніння на перехресті влиць Терещенка і 25 Серпня в м.Болград Одеської області, біля бару «Балкан", навмисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, предбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, свідомо знаючи про те, що його повідомлення є завідомо неправдивим, діючи з хуліганскьих спонукань, здійснив дзвінок зі свого мобільного телефону марки «Меіzu m2», а саме, - з номеру оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» НОМЕР_1 на номер "101" - диспетчеру чергової частини Головного Управління державної служби з надзвичайних ситуацій в Одеській облсті, та повідомив про намір скоєння вибуху усього м.Болград, в результаті чого була поставлена під загрозу громадська безпека.
Вищезазначеними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст.259ч.1 КК України, - за кваліфікуючими ознаками: завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у скоєні злочину, за зазначеними обставинами визнав в повному обсязі.
23.03.2017 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 - з іншого, укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 259 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання винуватості, а також покарання, яке повинен понести підсудний ОСОБА_4 у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України можливо звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком, вризначивши випробувальний термін тривалістю 1 (один) рік.
В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд враховує наступне.
Відповідно до п.2ч.1ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.259 КК України, який, згідно ст.12 КК України, - є злочином невеликої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п.1ч.4ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК України та інтересам суспільства, суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні злочину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв його розкриттю, та погоджується про призначення йому покарання за ч.1ст.259 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, - судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 368-371,373,374,475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.03.2017 року, укладену між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підсудним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1ст.259 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, - з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Відповідно до ст.76 ч.1 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом випробувального строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження пересування.
Покласти, згідно з вимогами ст.76 КПК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженої обов`язок здійснювати нагляд за засудженим ОСОБА_4 , що звільнений від відбування покарання з випробуванням, після набрання цим вироком законної сили і протягом 1 (одного) року з моменту ухвалення вироку.
На підставі вимог ст.100 КПК України:
- визнаний знаряддям вчинення кримінального правопорушення речовий доказ мобільний телефон марки «Меіzy m2» чорного кольору, що був переданий на зберігання обвинуваченому залишити йому після набрання цим вироком законної сили;
- речовий доказ диск з аудіозаписом, що зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження в прокурора.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Суддя ОСОБА_1