Дата документу 13.02.2017 Справа № 554/1066/17
Провадження № 1-кс/554/1378/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2017 року м. Полтава
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
Відповідно до п.1.3. Договору, перелік та вартість послуг вказується в акті приймання передачі наданих послуг, що є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно до п.3.3. підставою для оплати Замовником послуг є підписаний сторонами Акт приймання передачі наданих послуг і виставлений Виконавцем на його підставі рахунок. Оплата здійснюється Замовником протягом 5 банківських дні з отримання рахунку, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Договір діє до 31.12.2016.
Крім того, 27.12.2016 року між Глобинською районною державною адміністрацією в особі першого заступника голови Глобинської районної державної адміністрації ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_7 (код НОМЕР_4 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладено договір № 156 купівлі продажу товарів. Предметом договору є матеріали та товари (автозапчастини до автомобіля).
Згідно п.2.2. Договору, факт передачі товару у власність покупцеві оформляється сторонами шляхом підписання накладної, яка підписується обома сторонами у момент передачі приймання товару.
09.02.2017 року слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , на підставі добровільної згоди ОСОБА_7 , в присутності понятих, проведено огляд в приміщенні авто майстерні, за адресою: АДРЕСА_2 . В ході огляду в зазначеному приміщенні виявлено автомобіль Нива днз НОМЕР_2 . Візуальним оглядом виявлена відсутність скла, нефарбовані дверцята, відсутність акумулятору та інші недоліки. Автомобіль вилучено та направлено на зберігання до Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.
Таким чином, встановлено, що до теперішнього часу ремонт автомобілю не виконаний, в той час як документально автомобіль «Нива» рахується відремонтованим та кошти за його ремонт перераховані на підставі документів, в які внесено недостовірні відомості щодо виконання робіт з ремонту зазначеного автомобілю.
В ході досудового розслідування виникла необхідність у збереженні речових доказів, що мають суттєве доказове значення для встановлення істини по справі та притягненні до відповідальності осіб, що вчинили злочин, а саме: автомобілю «Нива», днз НОМЕР_2 , вилучений в ході огляду за адресою: АДРЕСА_2 , в зв`язку з тим, що необхідно провести відповідні судові експертизи технічного стану зазначеного автомобілю та провести ряд інших слідчий дій, а крім того, не допустити внесення змін в стан автомобілю винними особами на період проведення досудового розслідування. Збереження вказаних речових доказів на час проведення досудового розслідування та доступу до них з метою проведення зазначених слідчих дій та експертиз можливе лише за умови накладення арешту на час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.
Вилучений в ході огляду 09.02.2017 року автомобіль визнано речовим доказом по справі, про що винесено постанову.
Слідчий в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання, пояснила, що автомобіль необхідно зберегти як речовий доказ, треба провести по справі ряд експертиз. Дозвіл на проведення огляду суд не надавав, але вона вважає, що огляд проведено законно, оскільки ФОП ОСОБА_7 було надано письмовий дозвіл на проведення огляду та вилучення автомобіля. Просила клопотання задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання. Пояснив, що автомобіль - це власність Глобинської адміністрації, який було передано для ремонту власнику СТО ФОП ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 не здійснювала ремонт автомобіля; а у ФОП ОСОБА_6 ніхто дозволу не питав на огляд та вилучення авто; також не було дозволу суду на проведення огляду і вилучення автомобіля.
Представник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки огляд не легалізований; автомобіль зберігається в неналежних умовах, його може знищити корозія.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Частина 2 ст. 237 КПК України передбачає, що огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання щодо накладення арешту та про відмову в його задоволенні, оскільки воно не відповідає вимогам глави 17 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309, 233, 237 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий судя: ОСОБА_1