АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/3218/17 Номер провадження 11-сс/786/261/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем: ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 10 травня 2017 року про накладення арешту на майно,-

в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою клопотання слідчого СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_9 задоволено. Накладено арешт на легковий автомобіль марки «Hyundai» модель « Sonata» д.н. НОМЕР_1 2012 р.в. , кузов № НОМЕР_2 , який був тимчасово вилучений у ОСОБА_8 .

Задовольняючи клопотання слідчий суддя послався на мету забезпечення відшкодування шкоди потерпілим .

Згідно матеріалів провадження досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно позбавили волі ОСОБА_11 з метою , начебто , лікування останнього від алкоголізму та отримання грошових коштів від родичів за здійснення такого лікування.

Так, близько 17 години 25.04.2017 року ОСОБА_11 перебував біля будинку №81 по вулиці Соборності у місті Кременчук Полтавської області, у цей час ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими на даний час слідством особами, застосовуючи фізичне та психічне насильство, незаконно помістили ОСОБА_11 в салон автомобіля Део-Ланос д.н. НОМЕР_3 , та незаконно перемістили його у домогосподарство за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому протиправно перешкоджаючи ОСОБА_11 обирати за своєю волею місце знаходження.

У подальшому, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими на даний час слідством особами, до 9 години 40 хвилин 26.04.2017 року незаконно затримували ОСОБА_11 у вказаному домогосподарстві, де останній знаходитись не бажав та яке не мав змоги вільно залишити, чим незаконно позбавили його волі.

Також 26.04.2017 року, о 12 годині 15 хвилин старшим слідчим слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області майором поліції ОСОБА_12 спільно з оперуповноваженим ВБЗПТЛ ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_13 та старшим оперуповноваженим ВБЗПТЛ ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_14 , на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава ОСОБА_15 від 20.04.2017 року, в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000126 від 06.03.2017 року, було розпочато обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 , а саме в квартирі АДРЕСА_2 . Таким чином вказані працівники правоохоронного органу виконували службові обов`язки, передбачені КПК України, оскільки слідчий ОСОБА_12 входив до групи слідчих у кримінальному провадженні №0000126, а оперуповноважені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 діяли на підставі доручення в порядку ст.41 КПК України.

В ході проведення даного обшуку о 13 годині 55 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи на кухні вказаної квартири, перешкоджаючи проведенню вказаної слідчої дії, вихопив з рук у слідчого ОСОБА_12 мобільний телефон, який останнім вносився до протоколу та підлягав вилучення, оскільки на відшукання та вилучення таких речей прямо надано дозвіл в ухвалі слідчого судді. На вимогу слідчого припинити перешкоджання проведенню слідчої дії та повернути мобільний телефон для належного виконання рішення слідчого судді, ОСОБА_8 почав чинити опір вказаним працівникам поліції, не віддавав мобільний телефон, після чого схопив зі столу кухонний ніж, яким почав інтенсивно махати перед працівниками поліції ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які виконували службові обов`язки, погрожувати вказаним працівникам правоохоронного органу насильством у зв`язку виконанням ними своїх службових обов`язків та виганяти з квартири.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 та в його інтересах адвокат ОСОБА_7 просять скасувати ухвалу слідчого судді від 10 травня 2017 року та постановити нову якою повернути автомобіль власнику.

В обґрунтування своєї апеляції зазначають про помилковість судового рішення. При цьому , посилаються на необґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення , стан здоров`я підозрюваного , його сімейний стан , оскільки останній проживає разом з дружиною та малолітньою дитиною. Зазначають також , що підозрюваний є пастором церкви «Нове покоління» , тобто має соціальні зв`язки , позитивно характеризується , не судимий (судимість погашена). Наголошують на тому , що слідчий не навів жодного доводу щодо майнової шкоди, спричиненої потерпілому.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , адвоката та підозрюваного , які просили задовольнити подану ними апеляцію з наведених у ній підстав, прокурора , який просив відмовити в задоволенні апеляції , обговоривши доводи апеляції , колегія суддів апеляційного суду приходить до таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове , до скасування у встановленому цим Кодексом порядку , позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження , розпорядження та/або користування майном , щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати , що воно є доказом злочину , підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного , обвинуваченого , засудженого , третіх осіб , конфіскації у юридичної особи , для забезпечення цивільного позову , стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди , можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування , пошкодження , псування , зникнення , втрати , знищення , використання , перетворення , пересування , передачі , відчуження.

Згідно положень частини другої цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення :1. збереження речових доказів ; 2.спеціальної конфіскації ; 3. конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи ; 4. відшкодування шкоди , завданої внаслідок кримінального правопорушення ( цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Із матеріалів вбачається , що в провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000126 від 06.03.2017 року , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.146 ч.2 , 190 ч.3 , 345 ч.1 КК України.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень органом досудового розслідування підозрюється ОСОБА_8 , якому 27.04.2017 року оголошено про підозру за ст..ст.146 ч.2 , 345 ч.1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 10 травня 2017 року , клопотання слідчого СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_9 задоволено. Накладено арешт на легковий автомобіль марки «Hyundai» модель « Sonata» д.н. НОМЕР_1 2012 р.в. , кузов № НОМЕР_2 , який був тимчасово вилучений у ОСОБА_8 .

Аналізуючи зміст ухвали слідчого судді колегія суддів звертає увагу на досить поверхневий , формальний підхід до вирішення клопотання слідчого про арешт майна.

Так, виходячи із аналізу положень пункту першого частини третьої статті 132 КПК України , статті 170 КПК України , слідчий , прокурор в ході розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні , в якому особі оголошено про підозру , має довести існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим , як вбачається із змісту ухвали слідчого судді , питання обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення , слідчий суддя взагалі не аналізував.

У зв`язку із наведеним , оскільки врахування лише однієї підстави для накладення арешту на майно - наявності цивільного позову , без аналізу обґрунтованості підозри, є не правильним в розумінні положень ст.ст.132,170 КПК України , ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Розглядаючи клопотання слідчого по суті, колегія суддів приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Так, із змісту клопотання та матеріалів , які його обґрунтовують , вбачається , що зазначені обставини підозри , які інкримінуються ОСОБА_8 , мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

В ході досудового розслідування потерпілим ОСОБА_12 було заявлено цивільний позов , відповідачем у якому визначено ОСОБА_8 .

Таким чином , колегія суддів вважає , що оскільки автомобіль , на який слідчий просить накласти арешт , належить підозрюваному та виходячи із фактів обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення , потерпілим у якому визнана саме особа , яка звернулась з цивільним позовом , співмірності між сумою цивільного позову та вартістю автомобіля , клопотання про арешт підлягає задоволенню.

Колегія суддів звертає увагу , що незастосування зазначених заходів може призвести до приховування майна , в результаті чого не буде реалізована мета досудового розслідування та не буде дотримано завдання арешту майна, передбачене частиною першою статті 170 КПК.

Вирішуючи питання у який спосіб має бути накладений арешт , колегія суддів зазначає , що саме по собі клопотання слідчого не містить жодної вимоги щодо того, у який саме спосіб мав би бути накладений арешт. Слідчий суддя суду першої інстанції на вказане увагу не звернув та відповідно до вимог КПК клопотання у зв`язку із недоліками не повернув.

З огляду на фактичні обставини по справі , потреби обвинуваченого у тимчасовому виїзді з місця проживання з дозволу слідчого для отримання медичної допомоги , колегія суддів вважає , що арешт має бути накладений шляхом заборони відчуження вказаного автомобіля у будь-який спосіб і в тому числі передавати в користування іншим особам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.420,422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково;

Ухвалу слідчого судді Октябрьського районного суду м. Полтава від 10 травня 2017 року про накладення арешту на майно скасувати;

Постановити нову ухвалу якою клопотання слідчого відділу управління ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_9 задовольнити;

Накласти арешт на автомобіль марки «Hyundai» модель « Sonata» д.н. НОМЕР_1 2012 р.в. , кузов № НОМЕР_2 , який був тимчасово вилучений у ОСОБА_8 , у вигляді заборони його відчуження у будь-який спосіб і в тому числі передавати в користування будь-яким особам;
Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає

Судді:

___________ ___________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .