Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/6646/16-к
н/п 1-кп/490/303/2017
ВИРОК
Іменем України
23 травня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0001518, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянином України, раніше не судимим, неодруженим, має середньо-спеціальну освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
29 березня 2016 року, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 , розбивши скло метало-пластикового вікна через квартирку проник до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він має право проживати, оскільки вказаний будинок є адресою реєстрації його місця проживання, і він є власником 1/3 частки вказаного будинку, де, діючи умисно з корисливих мотивів, таємно викрав майно свого двоюрідного брата ОСОБА_5 , а саме еклектичний дриль "Зеніт" вартістю 650 грн., еклектичну пилу "Baikal" вартістю 1 600 грн. та перфоратор "Bosch" вартістю 1 000 грн., з викраденим з місця вчинення злочину зник та розпорядився на власний розсуд.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, винним себе визнав частково та повідомив, що у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , який належав його покійній бабусі, він проживав з дитинства, там і зареєстрований. Коли бабуся померла, він перейшов проживати фактично в інше місце. Є рішення суду, згідно якого йому належить 1/3 частка у праві власності на вказаний будинок. Власником іншої частини будинку є потерпілий, який доводиться йому двоюрідним братом. Рішення про виділення йому чи брату конкретної частки вказаного домоволодіння в натурі чи про встановлення певного порядку користування вказаним будинком судом не ухвалювалися. У вказаному будинку знаходяться речи, що йому (обвинуваченому) належать, у тому числі й холодильник. Якось він прийшов до вказаного будинку, щоб забрати свої речі. Брата вдома не було. Оглянувши подвір`я він не виявив холодильника і вирішив, що брат заніс його до кухні будинку і користується ним. Він не став чекати приходу додому брата, розбивши скло метало-пластикового вікна, через квартирку, заліз до кухні будинку, щоб подивитися, чи не там холодильник. Не виявивши там холодильника він вирішив забрати речі брата, які там виявив, а саме еклектичний дриль, еклектичну пилу та перфоратор. З вказаними речами він залишив територію домоволодіння. Речі він забрав, щоб потім обміняти їх на холодильник. Пилу та дриль він залишив в одного знайомого, а перфоратор - в іншого.

Не дивлячись на фактичне не визнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні крадіжки, його вина у вчиненні крадіжки за обставин, викладених на початку мотивувальної частини вироку, беззаперечно доведена доказами, дослідженими у ході судового розгляду.

Так, будучи допитаним у суді потерпілий ОСОБА_5 підтвердив, що обвинувачений дійсно є власником 1/3 частки вказаного домоволодіння, і що рішення суду про виділення йому чи брату конкретної частки вказаного домоволодіння в натурі чи про встановлення певного порядку користування вказаним будинком судом не ухвалювалися. Фактично, склався порядок користування домоволодінням, згідно якого він (потерпілий) користується жилим будинком, з якого вчинено крадіжку. Обвинувачений близько півроку до крадіжки не проживав у домоволодінні. 26 березня 2016 року він знаходився на роботі. Один з клієнтів йому повідомив, що до нього прийшли бабусі - сусідки і сказали, що у дворі його будинку хтось ходить. Прийшовши додому він виявив, що метало-пластикове вікно у кухню зламане і відсутні його речі еклектичний дриль, еклектична пила та перфоратор. Він звернувся до поліції. Згодом у поліції йому повернули дриль та електричну пилу. Перфоратор йому так і не повернули. Холодильник, який належить обвинуваченому, дійсно раніше стояв у дворі будинку, і він його заніс до господарської споруди, щоб той не вийшов з ладу.

Відомості щодо способу проникнення до будинку, зазначені у протоколі від 29.06.2016 слідчого експерименту з участю обвинуваченого та на фототаблиці до цього протоколу повністю узгоджуються з наведеними вище показанням обвинуваченого та потерпілого і з відомостями про наявність механічних пошкоджень у вигляді розбитого скла метало-пластикового вікна, встановленого на кухні будинку, зафіксованих у протоколі від 29.03.2016 огляду місця події та у фототаблиці до нього.

Під час досудового розслідування слідчим було оглянуто еклектичний дриль "Зеніт" та еклектичну пилу "Baikal", про що свідчить відповідний протокол від 17.06.2016, які за характеристиками співпадають із тими, фотокартки технічної документації на які були надані слідчому потерпілим.

Зі змісту заяви від 28.04.2016 ОСОБА_6 слідує, що вказані речі поліції добровільно видав останній з посиланням на те, що він купив їх у ломбарді на вул. Дзержинського в м. Миколаєві.

Згідно протоколу від 29.06.2016 пред`явлення свідку ОСОБА_6 осіб за фотознімками, останній на одному з чотирьох фотознімків упізнав обвинуваченого, як наглядно знайомого на ім`я ОСОБА_7 , який 03 квітня 2016 року продав йому шуруповерт "Зеніт" та еклектичну пилу "Байкал".

Та обставина, що обвинувачений передав речі, як він каже, на зберігання різним особам, з урахуванням наведених вище стверджень свідка ОСОБА_6 про те, що дриль та пилу обвинувачений йому саме продав, а не дав на зберігання, вказують на недостовірність показань ОСОБА_4 щодо мети вилучення майна потерпілого, і підтверджують корисливий мотив його дій, спрямованих на таємне викрадення майна свого брата.

З огляду на наведене, суд не бере до уваги при ухвалення вироку ствердження обвинуваченого, що метою вилучення майна потерпілого було подальше повернення в обмін на холодильник.

Таким чином, суд вважає винуватість ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки майна потерпілого беззаперечно доведеною.

Разом з тим, враховуючи ту обставину, що обвинувачений є співвласником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , це домоволодіння є адресою реєстрації його місця проживання, а отже - він має право користуватися жилим будинком, розташованим в зазначеному домоволодінні, дії обвинуваченого стороною обвинувачення не правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжка, поєднана із проникненням до іншого приміщення.

Враховуючи те, що обвинувачений є власником 1/3 частки вказаного будинку, рішення суду про виділення співвласникам конкретних часток вказаного домоволодіння в натурі чи про встановлення певного порядку користування вказаним будинком не ухвалювалися, при цьому ОСОБА_4 зареєстрований як особа, що проживає за вказаною адресою, останній як співвласник домоволодіння і користувач житлом мав право безперешкодно потрапляти до будь-якого приміщення вказаного домоволодіння, у тому числі й до житлового будинку, а отже проникнення до будинку не може визнаватися незаконним.

За таких обставин, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати не за ч. 3 ст. 185 КК України, а за ч. 1 ст. 185 КК України, як крадіжка - таємне викрадення чужого майна.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, а саме те, що в силу ст. 89 КК України він є раніше не судимим, не працює, має певне місце проживання, характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: зловживання опіатами, алкоголем, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинений злочин покарання у виді громадських робіт строком сто шістдесят годин, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним злочину, а також таким, що є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до положень п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази, а саме електричний дриль "Зеніт" та електричну пилу "Baikal", що є власністю потерпілого ОСОБА_4 та передані останньому на зберігання до рішення суду, слід вважати повернутими за належністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком сто шістдесят годин.

Строк відбування ОСОБА_4 призначеного покарання відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази, а саме електричний дриль "Зеніт" та електричну пилу "Baikal", що є власністю потерпілого ОСОБА_4 та передані останньому на зберігання до рішення суду - вважати повернутими за належністю.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: