АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/791/316/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
іменем України
31 березня 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0003239 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 09 грудня 2016 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Правдино Білозерського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, що притягується до кримінальної відповідальності за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003239 від 17.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, 17.06.2016 року Ленінським ВП ГУНП в Миколаївській області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1, 2 ст. 185 КК України;

засуджено за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі.
Міра запобіжного заходу тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

в с т а н о в и л а:
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він, 06.10.2016 року в нічний період часу, близько 01:30 год., за попередньою змовою з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_9 , умисно, із корисливих спонукань, повторно, таємно, з орендованої ними квартири АДРЕСА_3 , право розпоряджатися якою на підставі довіреності від 29 вересня 2015 року належить ОСОБА_10 , намагалися викрасти пилосос SAMSUNG 1300W, модель VCC4142V34 блакитного кольору, вартістю 700 грн, праску темно синього кольору марки «Аврора» модель AU 3422, вартістю 390 грн, маршрутизатор (роутер) марки «TP-Link» модель TL-WR740N, вартістю 250 грн, мікрохвильову піч «Elenberg», модель MS-2009M (P70B17L-D7), вартістю 1 000 грн, чим намагалися спричинити матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 2 340 грн, однак не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.

У поданій на вирок апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини справи, посилається на суворість призначеного покарання. Зазначає, що він раніше не судимий, вчинив замах на злочин середньої тяжкості у молодому віці, визнав себе винним, щиро розкаявся, добровільно і активно співпрацював з органами досудового розслідування, погодився на спрощений порядок дослідження доказів, є особою раніше не судимою. Просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання та призначити йому більш м`яке покарання ніж 1 рік позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні вимоги, наведені обвинуваченим, просив змінити вирок та пом`якшити покарання, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що не підлягає задоволенню, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який він засуджений, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувалися.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо винності обвинуваченого та правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину в обсязі висунутого обвинувачення та показав, що за попередньою змовою зі знайомим ОСОБА_9 намагався викрасти з орендованої квартири майно потерпілої, цивільний позов визнав у повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_10 показала, що під час вселення до квартири орендатор ОСОБА_8 пред`явив їй не свій паспорт, тому вона одразу звернулась до правоохоронних органів. Обвинувачений з невідомим хлопцем намагалися викрасти з квартири її майно. Просила суд застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_8 та інші учасники судового провадження не заперечували проти визнання судом недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин, які ні ким не оспорювалися, суд дослідив докази в скороченому порядку відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, а тому учасники судового провадження тепер позбавлені права оспорювати їх в апеляційному порядку.

Що ж до доводів обвинуваченого про суворість призначеного покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Призначаючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про його особу, що він за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, обставину, що пом`якшує покарання, а саме визнання вини та щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання обставин, і з урахуванням цих конкретних обставин, а також думки потерпілої про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та правильно призначив йому покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, яке за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, оскільки менш суворий вид покарання, не пов`язаний з позбавленням волі буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав вважати, що призначене покарання є несправедливим через його суворість, як про це стверджує апелянт, не має.

Ті обставини, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, як такі, що дають підстави для застосування більш м`якого покарання, зокрема: повне визнання вини, щире каяття, відсутність судимостей, то вони в даному випадку не можуть бути підставами для пом`якшення покарання, оскільки судом з урахуванням зазначених вище обставин, йому призначено мінімальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 не одружений, ніде не працює, не має законних джерел доходу, мешкає без документів, що засвідчують його особу, у цей момент притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних умисних злочинів проти власності в Миколаївській області, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

З огляду на викладене, підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому та зміни вироку в цій частині, як про це ставить питання апелянт, колегія суддів не знаходить, тому його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Даних, які б свідчили про те, що в провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміни вироку, не встановлено, а тому вирок має бути залишений без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 09 грудня 2016 року щодо нього - без зміни.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 06.10.2016 року по 31.03.2017 року в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 31 березня 2017 року
Ухвала набрала законної сили 31 березня 2017 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2