Справа № 183/4928/16
№ 1-кп/183/193/17
В И Р О К
іменем України
28 березня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0003181 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сеневир Міжгірського району Закарпатської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого середню освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22.11.2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ч. 1 ст. 286 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на 2 роки; на підставі ст. 75 КПК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном тривалістю 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, -

в с т а н о в и в:
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.11.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на два роки шість місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування призначеного йому основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на два роки. На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покладено обов`язки не виїжджати без дозволу кримінально-виконавчої інспекції за межі України на постійне проживання, повідомляти їх про зміну місця свого проживання.
18 лютого 2016 року ОСОБА_4 у приміщенні Новомосковського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Дніпропетровській області по вул. Микити Головко, 18-А в м. Новомосковську Дніпропетровської області, було ознайомлено під підпис з порядком та умовами відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 389 КК України у разі порушення порядку та умов відбуття покарання, про що останній надав підписку, в якій також, згідно зі ст. 34 КВК України, зобов`язався виконувати вимоги вироку суду, надавати за вимогою кримінально - виконавчої інспекції документи, які пов`язані з виконанням покарання, повідомляти інспекцію про місце роботи і проживання чи їх зміну, з`являтися за викликом до інспекції.
20 березня 2016 року ОСОБА_4 умисно, в порушення вимог діючої відносно нього додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, порушив умови відбування покарання, а саме 20 березня 2016 року на нього було складено протокол серії АП2 № 277061 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).
Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3 400,00 грн.
Крім цього, 20 березня 2016 року у відношенні ОСОБА_4 винесено постанову ПС2-003330 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП (керування транспортними засобами особою, яка не має відповідних документів на право керування), якою до останнього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн. та вилучено його водійське посвідчення до Територіального сервісного центру 12/14 м. Новомосковська Дніпропетровської області.
08 квітня 2016 року ОСОБА_4 у приміщенні Новомосковського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Дніпропетровській області по вул. Микити Головко, 18-А в м. Новомосковську Дніпропетровської області, ознайомлено під підпис з попередженням за порушення правил та умов відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Однак, ОСОБА_4 , не зважаючи на повторне попередження про наслідки ухилення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, продовжив керувати транспортними засобами, чим порушив умови відбування покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю, а саме керування транспортними засобами і 06 червня 2016 року відносно нього було винесено постанову серії ПС2 № 997494 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою до ОСОБА_4 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 425,00 грн., та 25 червня 2016 року винесено постанову серії ПС2 № 981834 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, якою до ОСОБА_4 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 510,00 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за скоєння ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на два роки шість місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, в порушення вимог розділу І, п. 4.11, ч. 4 «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб засуджених до таких покарань», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, порушив порядок та умови відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, бажав їх настання, на шлях виправлення не став, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків, відповідно до вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2015 року.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 389 КК України, тобто ухилення від позбавлення права займатися певною діяльністю особою, засудженою до цього виду покарання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також пояснив, що дійсно він їздив на автомобілі без посвідчення водія, оскільки віддав його працівникам поліції значно раніше, бо був позбавлений права керування транспортними засобами згідно з вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2015 року. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також, в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При цьому, не змінюючи кваліфікації діяння винного, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення посилання на те, що 29 березня 2016 року ОСОБА_4 повторно, умисно, в порушення вимог діючої відносно нього додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки порушив умови відбування покарання, а саме 29 березня 2016 року на нього було складено протокол серії АП2 № 276661 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене особою повторно протягом року), оскільки, що також зазначено в обвинуваченні, постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст. 130 КУпАП закрите за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а саме відсутністю в матеріалах підтвердження того, що ОСОБА_4 повторно протягом року вчинив буд-яке з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.
До такого висновку суд прийшов, оскільки відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в ухиленні від позбавлення права займатися певною діяльністю особою, засудженою до цього виду покарання, доведена в повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 389 КК України, як ухилення від позбавлення права займатися певною діяльністю особою, засудженою до цього виду покарання.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Обставиною, яка пом`якшує покарання суд, визнає щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Крім того, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який не є тяжким.

Однак, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, є особою раніше судимою, а тому, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням, або нижче найнижчої межі відповідно до ст. 69 КК України, оскільки такі підстави у суду відсутні і вважає, що покарання повинно бути призначено виключно у вигляді обмеження волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання вищезазначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2015 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на вказаний вище строк буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_4 покарання в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 389 КК України.
Речових доказів по провадженню не має.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 389 КК України та призначити йому покарання один рік обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом часткового складання вищезазначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2015 року у виді трьох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.

Копію вироку вручити засудженій негайно.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Суддя ОСОБА_1