Справа № 296/1089/17
УХВАЛА
09 лютого 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000074 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України.

У провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 23.09.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.190 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 в період часу з липня 2016 року по вересень 2016 року, за попередньою змовою групою осіб, вчинив шахрайські дії, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодівши таким чином грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 , за наступних обставин.

Так, у невстановлений слідством день, час, місці та обставинах ОСОБА_5 отримав інформацію про те, що 09.07.2016 в Житомирській області в м.Малині по вул.Грушевського, водій автомобіля марки Хундай скоїв наїзд на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як наслідок останні від отриманих тілесних ушкоджень померли.

У цей же день та час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на незаконне зволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_6 , яка у зв`язку зі смертю дітей - власної доньки ОСОБА_8 та племінниці ОСОБА_7 , перебувала у вразливому стані та являлась особою яку легко ввести в оману.

Після чого, ОСОБА_5 вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_9 щодо заволодіння обманним шляхом грошовими коштами ОСОБА_8 та почали підготовку до вчинення злочину. З цією метою, у невстановлений слідством день та час наприкінці липня 2016 року, ОСОБА_9 отримавши із невстановленого слідством джерела номер стільникового зв`язку раніше їй не знайомої ОСОБА_6 , і діючи у межах спільного злочинного умислу з ОСОБА_5 , зателефонувала ОСОБА_6 та представившись працівником прокуратури повідомила потерпілій, що у неї є важлива інформація стосовно ДТП, яке сталося за участю її покійної доньки та у тому разі, якщо ця інформація цікава, зателефонує пізніше, на що отримала згоду.

Таким чином, зацікавивши ОСОБА_6 своєю розмовою під час першого телефонного дзвінка, 11.09.2016 ОСОБА_9 , діючи в рамках єдиного злочинного умислу з ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на досягнення кінцевої мети щодо заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , знову зателефонувала останній та під час розмови, усвідомлюючи незаконність своїх дій, під надуманим приводом, що вона являється працівником органів прокуратури, скориставшись уразливим станом потерпілої, представившись працівником прокуратури м.Житомира, повідомила неправдиву інформацію про те, що працівники прокуратури мають намір сфальсифікувати матеріали кримінального провадження за фактом ДТП, у якій загинули донька та племінниця ОСОБА_6 , та мають намір зробити загиблих дівчат винними у ДТП.

У такий спосіб викликавши недовіру до правоохоронних органів та органів прокуратури у ОСОБА_6 , та продовжуючи втілювати свій злочинний намір в життя, ОСОБА_10 повідомила потерпілу, що має змогу познайомити ОСОБА_6 з жінкою, яка допоможе їй відновити справедливість та притягнути винних до кримінальної відповідальності.

Таким чином, будучи введенною в оману, потерпіла погодилась на пропозицію ОСОБА_9 щодо надання допомоги, та отримала від неї номер стільникового зв`язку, який належить вигаданій особі ОСОБА_11 , яка згідно недостовірної інформації є людиною, що допоможе у вирішенні проблемних питань, які виникли з правоохоронними органами, однак зазначений номер стільникового зв`язку також перебував у користуванні ОСОБА_9 .

У подальшому, під час телефонних розмов ОСОБА_9 запевнила потерпілу, що допоможе їй притягнути винних у смерті її доньки та племінниці до відповідальності, а також повідомила, що для цього необхідно буде провести ряд експертиз, за які необхідно сплатити грошові кошти, та зустрітися з особою, яка взмозі допомогти в направленні кримінального провадження до суду, послуги якої також потрібно оплатити. Будучи введеною в оману, ОСОБА_6 відправила два грошових перекази за системою АВАЛЬ-ЕКСПРЕС ПАТ Райффайзен Банк Аваль на ім`я ОСОБА_5 . Тобто, 12.09.2016 здійснила грошовий переказ у сумі 4000 гривень за системою АВАЛЬ-ЕКСПРЕС ПАТ Райффайзен Банк Аваль (МФО: 380805, ), контрольний номер грошового переказу: 11 від 12.09.2016 на ім`я ОСОБА_5 . Останній, цього ж дня в Олександрівському відділенні ПАТ Райффайзен Банк Аваль (№0663), разом з ОСОБА_9 , використовуючи електронно-обчислювальну техніку, отримали вищезазначений грошовий переказ у сумі 4000 гривень.

Після чого, 13.09.2016 потерпіла ОСОБА_6 , будучи введеною в оману, знову здійснила грошовий переказ у сумі 16400 гривень за системою АВАЛЬ-ЕКСПРЕС ПАТ Райффайзен Банк Аваль (МФО: 380805, ), контрольний номер грошового переказу: 03 від 13.09.2016 на ім`я ОСОБА_5 . Останній, цього ж дня, в Смілянському центральному відділенні ПАТ Райффайзен Банк Аваль (№0446), разом з ОСОБА_9 , використовуючи електронно-обчислювальну техніку отримали вищезазначений грошовий переказ у сумі 16400 гривень.

Після чого, ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_5 , отримані незаконним шляхом від ОСОБА_6 грошові кошти привласнили та на зв`язок не виходили, таким чином заволоділи коштами в розмірі 20400 гривень, чим спричинили потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, шляхом обману заволоділи чужим майном, чим спричинили ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 20400 гривень.

У ході досудового розслідування, 07.02.2017 о 07 годині 30 хвилин працівниками СУ ГУНП в Житомирській області було проведено обшук у ОСОБА_9 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення зазначеного обшуку було виявлено натупне:

- мобільний телефон НОМІ ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора Лайф;

- сім-картку мобільного оператора Київстар;

- мобільний телефон ZTE-G, ІМЕІ: НОМЕР_3 ;

- три стартові пакети без сім-карток: 1- НОМЕР_4 ; 2 - НОМЕР_5 ; 3 - НОМЕР_6 ;

- аркуш паперу з записами.

Вказані об`єкти було упаковано згідно правил пакування речових доказів та вилучено до СУ ГУНП в Житомирській області.

Крім того, 07.02.2017 під час складання протоколу про затримання особи, підозрюваної у вичненні злочину, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі ч.3 ст.208 КПК України, а саме під час обшуку затриманого ОСОБА_5 було виявлено та вилучено одноразову бритву для гоління, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_7 , грошові кошти в сумі 112 гривень, в`язані рукавички чорного кольору.

Вказані об`єкти було упаковано згідно правил пакування речових доказів та вилучено до СУ ГУНП в Житомирській області.

Розслідуванням вчиненого кримінального правопорушення, встановлено, що вищеперераховані речі, предмети, картки, оргтехніка, тощо, тобто майно яке вилучено під час обшуку від 07.02.2012 у ОСОБА_9 та ОСОБА_5 та під час особистого обшуку ОСОБА_5 є доказом злочину, засобами та знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом та отримане за рахунок від вчиненого злочину. Крім того, з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати, у слідства виникла необхідність у накладені арешту на вищеперераховане майно.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання та просили задовольнити.

Підозрюваний вказав на самостійну передачу речей слідчому.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя при вирішенні клопотання виходить з наступного.

Згідно ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час затримання особи, обшуку або огляду.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, а також наявність достатніх доказів, що вказують на існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, беручи до уваги, що вилучене в ході огляду майно має ознаки та може бути використане як речові докази у кримінальному провадженні; незастосування заходів забезпечення кримінального провадження може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, з метою уникнення негативних наслідків для кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання та необхідність накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

В задоволенні клопотання про арешт одноразової бритви для гоління, пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_7 , грошових коштів в сумі 112 гривень, в`язані рукавички чорного кольору відмовити за недоведеністю їх значення для слідства як доказів. Інші доводи необхідності накладення арешту в клопотанні не викладено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 168, 170 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно вилучене у ході обшуку помешкання ОСОБА_9 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон НОМІ ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора Лайф; сім-картка мобільного оператора Київстар; мобільний телефон ZTE-G, ІМЕІ: НОМЕР_3 ; три стартові пакети без сім-карток: 1- НОМЕР_4 ; 2 - НОМЕР_5 ; 3 - НОМЕР_6 ; аркуш паперу з записами.

В задоволенні клопотання про арешт одноразової бритви для гоління, пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_7 , грошових коштів в сумі 112 гривень, в`язані рукавички чорного кольору відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області на протязі 5 діб з дня її винесення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1