печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури слідчого управління Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в особливо важливих справах відділу досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури слідчого управління Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , розглянувши матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000061, за погодженням прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 -запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням ОСОБА_4 застави у порядку, передбаченому абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладення наступних обов`язків, передбачених п. п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України:прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;утримуватися від спілкування із керівництвом та працівниками прокуратури Донецької області та свідком ОСОБА_9 , а також з іншими свідками і учасниками даного кримінального провадження;здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;носити електронний засіб контролю.

Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_8 під час його розгляду та обґрунтовано наступним. Відділом досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури слідчого управління Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000061 від 12.01.2017 за начальник відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Донецької області ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 368 КК України.

Вказане кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 за наступних обставин.

Так, з 19.09.2016 до теперішнього часу ОСОБА_10 обіймає посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Донецької області, тобто є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

ОСОБА_10 26.12.2016 (більш точний час слідством на даний час не встановлено), перебуваючи у своєму службовому кабінеті №416, розташованому в адміністративному приміщенні прокуратури Донецької області за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6, висловив вимогу адвокату ОСОБА_9 , який діяв в інтересах ОСОБА_11 , на підставі договору про надання правової допомоги № 4559 від 17.10.2016, передати йому неправомірну вигоду в сумі 800000 (вісімсот тисяч) російських рублів для вирішення питання про зняття арешту та подальшого повернення майна, арештованого під час розслідування кримінального провадження № 0000052 від 18.03.2016 зач. 1 ст. 212 КК України, та яке належало ОСОБА_11 . При цьому, ОСОБА_10 , умисно створюючи умови за яких ОСОБА_11 вимушений був надавати неправомірну вигоду, запевнив ОСОБА_9 , що в разі відмови надати неправомірну вигоду повернення арештованого майна буде неможливим.

Після чого, 21.03.2017 близько 18.40 годин ОСОБА_10 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно з корисливих мотивів, перебуваючи у своєму службовому кабінеті №416, розташованому у адміністративному приміщенні прокуратури Донецької області за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6, висловив вимогу, щоб адвокат ОСОБА_9 , який діяв в інтересах ОСОБА_11 , передав йому неправомірну вигоду в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США для вирішення питання про зняття арешту та подальшого повернення майна у кримінальному провадженні № 0000052, через свого знайомого - адвоката ОСОБА_4 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2413, видане 29.12.2006, на підставі рішення Донецькою обласною КДКА від 29.12.2006 №9), якого залучив до вчинення кримінального правопорушення та який був обізнаний про злочинні наміри останнього, на що ОСОБА_9 погодився.

У подальшому, 22.03.2017 близько 10:35 години, адвокат ОСОБА_4 , будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_10 , перебуваючи у робочому кабінеті ОСОБА_9 № 401, розташованому в приміщенні бізнес центру «Шоколад» за адресою: Донецька область м. Маріуполь, вул. Італійська 116А, одержав від останнього для ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США, що згідно офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України на 22.03.2017 складає 268 510 (двісті шістдесят вісім тисяч п`ятсот десять) гривень, що більш ніж у 335 разів перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян та є великим розміром.

Одразу після того, як ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США, він був затриманий працівниками Генеральної прокуратури України і співробітниками СБУ та у нього було вилучено предмет неправомірної вигоди.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. З ст. 368 КК України - пособництво в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у великому розмірі, для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди .

ОСОБА_4 22.03.2017 о 10:45 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У подальшому, 23.03.2017 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Донецьк, громадянину України, адвокату (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2413, видане 29.12.2006, на підставі рішення Донецькою обласною КДКА від 29.12.2006 № 9), раніше не судимому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. З ст. 368 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) є:

заява (повідомленням) ОСОБА_9 в порядку ст. 214 КПК України про вчинення кримінального правопорушення; Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 13.03.2017, який повідомив про вимагання ОСОБА_10 у нього неправомірної вигоди в сумі 800 000 російських рублів за вирішення питання щодо зняття арешту та повернення його клієнту ОСОБА_11 грошових коштів у сумі 4 800 000 (чотири мільйони вісімсот тисяч) російських рублів та іншого майна вилучених під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000052 зач. 1 ст. 212 КК України (досудове розслідування здійснюється слідчими ГУ ДФС в Донецькій області). Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 22.03.2017, який повідомив обставини зустрічей, розмов з ОСОБА_10 , вимагання останнім неправомірної вигоди в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США, залучення ОСОБА_10 посередника його знайомого адвоката ОСОБА_4 та передачі останньому вказаної неправомірної вигоди; Протокол огляду та ідентифікації грошових коштів від 22.03.2017, під час якого ОСОБА_9 вручено 10 000 (десять тисяч) доларів США купюри номіналом по 100 доларів США, в протоколі зазначено відповідні серії та номери купюр; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.03.2017, відповідно до якого 22.03.2017 о 10:45 старшим слідчим в ОВС ГПУ за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, затримано ОСОБА_4 та у ході його особистого обшуку, окрім іншого, виявлено та вилучено неправомірну вигоду в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США (серії та номери купюр збігаються з серіями та номерами купюр, які були вручені ОСОБА_9 ); протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.03.2017, відповідно до якого 22.03.2017 о 10:54 старшим слідчим в ОВС ГПУ за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, затримано ОСОБА_10 та у ході його особистого обшуку, окрім іншого, виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1 350 (одна тисяча триста п`ятдесят) доларів США та 105 452 (сто п`ять тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривні. Протоколом огляду місця події від 22.03.2017, відповідно до якого, на підставі добровільної згоди першого заступника прокурора Донецької області ОСОБА_12 , проведено огляду робочого кабінету №416 начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Донецької області ОСОБА_10 , розташованому в адміністративному приміщенні прокуратури Донецької області за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6. У ході огляду, окрім іншого вилучено грошові кошти в сумі 1 350 (одна тисяча триста п`ятдесят) доларів США та 105 452 (сто п`ять тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривні, які належать ОСОБА_10 ; інші докази в їх сукупності, зібрані під час досудового розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:переховуватись від органів досудового розслідування та суду;знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п. 1-4 ст. 177 КПК України.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:

- кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, так як скоєно адвокатом і яка повинна мати високі моральні якості, бути принциповим і непримиренним до порушень законів, поєднувати виконання своїх професійних обов`язків, справедливістю та непідкупністю; особисто суворо додержуватися вимог закону; сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону, забезпеченню демократії, формуванню правосвідомості громадян, поваги до законів, норм та правил суспільного життя;

- кримінальне правопорушення (злочин), у якому підозрюється ОСОБА_4 зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

- підстави для застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відсутні, тому що він притягується до відповідальності за вчинення тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а також встановлено обставини, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 та підтверджують наявність зазначених ризиків, а саме:підозрюваний ОСОБА_4 , будучи адвокатом має знайомства у різних правоохоронних органах Донецької області, в тому числі прокуратури Донецької області, інших органах державної влади, що свідчить про те що, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої владні повноваження та зв`язки для:незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а саме: свідка ОСОБА_9 , експертів, іншого підозрюваного, працівників правоохоронних органів та інших учасників кримінального провадження;знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні, а саме: матеріалів кримінального провадження №0000052 за ч. 1 ст. 212 КК України (досудове розслідування здійснюється слідчими ГУ ДФС в Донецькій області) та інших речових доказів;перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом.

Крім того, у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється останній і призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованих діянь, це може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно врахувати практику Європейського суду з прав людини з аналогічних питань, а саме рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010 № 12050/04, у якому Європейським судом підкреслено важливість оцінки, при визначенні розміру застави, шкоди, завданої злочином, рівня відповідальності підозрюваного та тяжкості злочину. При цьому Європейським судом з прав людини визнано правильним підхід національного суду Іспанії щодо необхідності врахування вказаних чинників за наявності сумнівів у тому, що застава, сума якої визначатиметься виключно пропорційно до майнового стану підозрюваного, зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передусім щодо участі у судовому розгляді справи. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав:

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні який ця особа обвинувачується. Суд вважає, що забезпечення більш високого стандарту охорони прав людини вимагає більш суворості в оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Відтак, професійне середовище, теж має братися до уваги при визначенні суми застави з метою забезпечення її ефективності як засобу попередження ухилення від юридичної відповідальності.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, у разі задоволення клопотання вбачається за доцільне визначити ОСОБА_4 заставу у порядку, передбаченому абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки менший розмір застави не здатний забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

Разом з тим, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України:прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;утримуватися від спілкування із керівництвом та працівниками прокуратури Донецької області та свідком ОСОБА_9 , а також з іншими свідками і учасниками даного кримінального провадження;здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;носити електронний засіб контролю.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, та просили відмовити у його задоволенні, з огляду на відсутність будь-яких достатніх доказів які вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри. Так сторона захисту посилалась на абсурдність підозри яка ґрунтується виключно на показах однієї особи. В той же час незважаючи на невизнання своєї винуватості сторона захисту просила взяти до уваги сімейний стан підозрюваного, його хворобливий стан та достатню позитивну репутацію для можливості застосування іншого, не пов`язаного з триманням під вартою, запобіжного заходу.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваній особі слід виходити з наступного.

23 березня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч5 ст.27, ч3 ст.368 КК України. Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень;

При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору доведеності вини підозрюваного, а з точки зору допустимості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити кримінальні правопорушення за викладених обставин.

Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Отже слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України , а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для затриманої особи.

Вирішуючи вказане питання слід врахувати тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкція тяжкого злочину передбачає покарання до десяти років позбавлення волі.

Слід врахувати вік та хворобливий стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, зокрема слід врахувати те, що підозрюваний є переселенцем з м. Донецька, має постійне місце проживання в м. Маріуполі, має дружину, яка отримує допомогу по безробіттю та повнолітню дитину, яка навчається; Слід врахувати майновий стан підозрюваного, який отримує пенсію та дохід від адвокатської діяльності, немає нерухомості в місці постійного проживання.

Слід врахувати репутацію підозрюваного, який є пенсіонером МВС України, приймав участь в АТО.

З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання не було доведено те, що більш м`якій запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та спробам останнього переховуватись від органу досудового розслідування, знищити, сховати спотворити будь які речі та документи, незаконним чином впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В цьому випадку слід вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового тримання під домашнім арештом з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.177,178,181,184, 192-194,196,198, 202,205, 395,532,534 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши залишати житло цілодобово, окрім надання необхідної медичної допомоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати на виклик до органу досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування з особами визначеними прокурором; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Термін дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити в межах двох місяців, тобто до 21 травня 2017 р., включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає виконанню після її оголошення.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1