Справа № 363/1627/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/835/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 17.08.2017

УХВАЛА
Іменем України
17 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 12 червня 2017 року про повернення обвинувального акту,-

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12 червня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000103 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, повернуто прокурору.

Дане рішення суд першої інстанції мотивував тим, що сформульоване щодо ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, має істотні суперечності в частині об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого діяння. Зокрема, із пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, незрозумілим є момент виникнення умислу у обвинуваченого на спричинення смерті потерпілої, мотиви такого діяння та форма вини. Окрім цього, місцевий суд указав на відсутність в обвинувальному акті вказівки на конкретну кількість ножових поранень у кожну частину тіла потерпілої із вказівкою на ступінь тілесних ушкоджень, які вони спричинили. Окрім наведеного, суд першої інстанції звернув увагу і на те, що в обвинувальному акті не знайшли правової оцінки і дії потерпілої, які полягали у розмахуванні ножем перед обвинуваченим. На думку місцевого суду, наведене суперечить вимогам, викладеним у п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність ухвали внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, зокрема у ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правову кваліфікацію дій обвинуваченого із посиланням на положення частини і статті закону України про кримінальну відповідальність із вказівкою на кваліфікуючі ознаки. Просив ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив доводи викладені у ній та просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції;

захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважав її доводи необґрунтованими, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, повернення прокурору обвинувального акту у випадку невідповідності його вимогам КПК України є одним із рішень, які приймаються судом за результатами підготовчого засідання. Вимоги, які пред`являються до обвинувального акту, викладені у ст. 291 КПК України. Мотивуючи своє рішення про необхідність повернення обвинувального акту, суд послався на те, що акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз змісту обвинувального акту указує на те, що при його складанні, слідчим не було дотримано вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України у повному обсязі. Так, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, в якому указано на обов`язкові ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого злочину, а за своїм змістом, сформульоване обвинувачення не є конкретним.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту сформульованого прокурором обвинувачення, неможливо зробити однозначний висновок щодо форми умислу, мотиву та мети інкримінованого ОСОБА_8 злочину. Посилання в обвинувальному акті на те, що ОСОБА_8 мав намір влучити в життєво-важливі органи потерпілої, не може, саме по собі, стверджувати про наявність у останнього умислу на заподіяння смерті потерпілої.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу і на те, що зі змісту сформульованого обвинувачення, чітко не встановлено момент виникнення у обвинуваченого ОСОБА_8 умислу на заподіяння смерті потерпілої ОСОБА_9 .

Колегія суддів також погоджується із тим, що у сформульованому щодо ОСОБА_8 обвинуваченні, не знайшло свого відображення зазначення ступеню тілесних ушкоджень потерпілої, спричинених ножовими пораненнями, а лише міститься оцінка щодо одного ножового поранення, яке перебувало у причинному зв`язку із настанням смерті.

Поряд із викладеним, колегія суддів звертає увагу на необґрунтованість посилання суду першої інстанції щодо ненадання правової оцінки діям потерпілої, яка взяла ніж і розмахувала ним перед обвинуваченим, оскільки ці дії, знаходяться поза межами об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у вчиненні якого, обвинувачується ОСОБА_8 . Будь-якого правового значення, для кваліфікації його дій за цим складом злочину, дана обставина не має, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає необхідним виключити посилання суду першої інстанції на дану обставину шляхом зміни ухвали від 12 червня 2017 року у цій частині.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 12 червня 2017 року про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні № 0000103 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України змінити.

Виключити із мотивувальної частини цієї ухвали посилання суду першої інстанції на необхідність надання правової оцінки діям потерпілої ОСОБА_9 .

В іншій частині ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 12 червня 2017 року про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_8 залишити без змін із урахуванням доповнень, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали.

СУДДІ
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4