Справа № 527/1305/16-к
провадження № 1-кп/527/137/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2016 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине об`єнані кримінальні провадження № 0000291 від 27.04.2016 року та № 0000688 від 05.09.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бориси Глобинського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня (професійно-технічна), не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 06.11.2012 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 29.11.2012 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.1 ст.122, ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24.01.2014 року за сукупністю вироків від 06.11.2012 року та 29.11.2012 року засуджено відповідно з ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 07.09.2016 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
На початку квітня 2016 року ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в селищі Градизьк Глобинського району Полтавської області, шляхом вільного доступу, через незачинені двері проник до середини приміщення будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , належного на праві власності ОСОБА_5 . З однієї з кімнат таємно, з корисливого мотиву, викрав велосипед «Україна», бувший у використанні, вартістю 918 гривень; молоток слюсарний з дерев`яною ручкою, бувший у використанні, вартістю 24 гривні; ножиці садові (секатор), бувші у використанні, вартістю 36 гривень; сокиру (без ручки), бувшу у використанні, вартістю 24 гривні; сокиру (без ручки), бувшу у використанні, вартістю 24 гривні ; кліщі столярні, бувші у використанні, вартістю 37 гривень.
Своїми незаконними діями спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1026 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи злочинну діяльність, 04.09.2016 року, близько четвертої години, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з приміщення хлібопекарні, що належить ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_4 , шляхом віджимання пластикового вікна, з корисливого мотиву, таємно викрав грошові кошти в сумі 1400 грн.. Своїми незаконними діями спричинив потерпілій матеріальні збитки на вказану суму.

Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України за обома епізодами обвинувачення визнав повністю.

Пояснив, що в перших числах квітня 2016 року в селищі Градизьк шукав собі квартиру для проживання . Дізнався, що в будинку, належному ОСОБА_5 ніхто не проживає. Коли він прийшов туди вперше, то побачив, що прибоєць на вхідних дверях було знято. Наступного дня знову прийшов туди - все було без змін. Він зайшов до будинку , знайшов у ньому велосипед та інструмент, який лежав поряд у ящику. Все забрав і здав на пункт прийому металобрухту. Виручив за це десь 70 грн., які витратив на власні потреби. Потім ще днів два проживав у цьому будинку, доки його не виявив господар. Будинок був пристосований для проживання мав меблі, був газифікований.

По другому епізоду обвинувачення пояснив, що він намагався позичити гроші в зв`язку із хворобою його дитини. Вночі проходив мимо пекарні. Мав при собі 6 гривень, за які хотів купити хліба. Через пластикове вікно помітив, що на підвіконні в тарілці лежать три поліетиленових пакета з грошима. Вікно було в положенні провітрювання. Він нажав на нього знизу і воно відкрилося. Таким чином, проник всередину і з підвіконника забрав гроші в сумі 1400 грн. Частину витратив на поїздку за місцем проживання дитини, собі на продукти, частину - для придбання ліків та іграшок дитині.

Допитана судом у засіданні потерпіла ОСОБА_6 вказала, що належна їй пекарня працює цілодобово. Крім випічки хліба проводиться і його реалізація. Обвинувачений вкрав добову виручку, яку працівники на час прибирання приміщення дійсно поклали на підвіконні. Вікно мало несправності, тому ОСОБА_7 відкрив його легко. Спричинений збиток обвинувачений не відшкодував.

Фактичні обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорювалися, тому за згодою учасників судового провадження інші докази по справі, крім показань потерпілої, обвинуваченого та даних, що його характеризують, в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувалися.

В діях ОСОБА_4 по обох епізодах злочинної діяльності, суд встановив наявність складу злочинів (кримінальних правопорушень), передбачених ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, з проникненням у житло . Вина обвинуваченого доведена в установленому законом порядку.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також думку потерпілого.
Обвинувачений вчинив тяжкі злочини проти власності, має кілька непогашених судимостей, злочини вчинив в період іспитового строку. Він не працює, сім`ї не має. Зі слів є біологічним батьком малолітньої дитини, яка проживає з матір`ю, але де-юре батьківство не оформив. Батьки були позбавлені батьківських прав щодо нього, навчався у Градизькій школі-інтернаті та Красногорівському професійно-технічному училищі № 49. Після його закінчення офіційно ніде не працював. Зі слів працював неофіційно на будівництві у м. Кременчуку. За місцем фактичного проживання негативно не характеризується. Згідно довідки лікарняного закладу на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до роз`ясень даних в п.2 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм участі, і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, тощо.
Достовірно встановлено, що вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 7.09.2016 року, який набрав законної сили, ОСОБА_4 було засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік. Злочини, які інкриміновані йому у даному провадженні, були вчинені до постановлення зазначеного вироку, тому остаточне покарання має призначатися за правилом ч.4 ст. 70 КК України. Суд, проаналізувавши встановлені обставини, дійшов висновку , що обвинувачений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі, в 2016 році вчинив 5 викрадень майна громадян, що вказує на систематичний характер злочинної діяльності. Крім цього, ним не вживалися заходи до відшкодування спричиненої викраденням шкоди, частина майна повернута тільки завдяки діям поліції.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, а тому заслуговує остаточного покарання у виді позбавлення волі.

Цивільні позови у справі не заявлені.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись, ст. ст. 370, 371, 374 КПК України суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 7.09.2016 року, більш суворим, призначеним за даним вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Під варту взяти в залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з 16 год. 30 хв. 9 грудня 2016 року.

Речові докази, передані згідно розписки від 28.04.2016 року потерпілому ОСОБА_5 , залишити в розпорядженні останнього.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а особою, яка утримується під вартою, - в цей же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінально-процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1