Справа №483/499/16-к 13.12.2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000085, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 1 вересня 2016 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає по АДРЕСА_1

-обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Зі змісту апеляційної скарги захисника вбачається, що вона просить вирок Очаківського міськрайонного суду від 01.09.2016 року скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Короткий зміст ухвали.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Очаківського міськрайонного суду від 30 вересня 2015 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду першої інстанції.
Вказує, що вирок місцевого суду є незаконним, необґрунтованим та такий, що не відповідає фактичним обставинам справи. Вважає, що ОСОБА_6 засуджений за злочин якого він не скоював.

Вказує, що ОСОБА_6 30 січня 2016 року зайшов до під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де на п`ятому поверсі проживала жінка, яка йому давала продукти харчування. Але до п`ятого поверху він не дійшов так як на третьому поверсі на смітниковому контейнері висіла стара куртка, обвинувачений вирішив, що вказану куртку викинули. ОСОБА_6 вирішив, що в теперішній час у цієї речі немає власника, тому не ховаючись взяв куртку, яку в подальшому продав за 20 грн. на базарі.

Звертає увагу, що ОСОБА_6 не крав куртку у потерпілої, оскільки в його діях не було корисних спонукань і мети позбавлення власності та спричинити шкоду. Тому вважає, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку суду, 30 січня 2016 року, в період часу з 11 год. 30 хв. до 13 год. 00 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, шляхом вільного доступу, зайшов через незачинені вхідні двері до під`їзду №5 будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав жіночу куртку темно-зеленого кольору марки «Ospick", розміром «М», вартістю 600 грн., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 600 грн.

З врахуванням викладеного, суд вважав, що встановлені у кримінальному провадженні фактичні ознаки діяння ОСОБА_6 збігаються з ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 , будучи судимим 30 вересня 2015 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на один рік, вчинив даний злочин в період іспитового строку, а тому суд вважав за необхідне, на підставі ст. 71 КК України, до зазначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки три місяці.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінальної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. А саме, рішення має бути ухвалене згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Положеннями ст. 374 КПК України передбачено, що у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою, окрім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви не врахування окремих доказів.

Однак, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 та ухвалення вироку.

Так,обґрунтовуючи свої висновки про винуватість засудженого у вчиненні інкримінованого злочину, суд послався на покази потерпілої ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколи огляду місця події, слідчого експерименту, довідку КП «Очаківський ринок» від 02.02.2016 р. про вартість куртки.
Однак зазначені докази суд лише перерахував, при цьому їх не проаналізував і не дав їм оцінки з точки зору їх допустимості, достатності, законності та належності, й не перевірив кожен із них на відповідність вимогам статей 85,91 КПК України.
Не навів суд у своєму рішенні й доказів, наданих стороною обвинувачення, які поза розумним сумнівом підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину.
Крім того, суд першої інстанції не дав належної оцінки довідці про вартість майна, аналогічного до викраденого, як доказу розміру заподіяних збитків, з огляду на положення ч.2 ст. 242 КПК України, якими передбачено обов`язок слідчого чи прокурора звернутися до експерта для проведення експертизи для встановлення розміру матеріальних збитків.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 не можна вважати законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому він підлягає скасуванню.
У зв`язку з поданою обвинуваченим до апеляційного суду заявою, про неможливість його прибуття до апеляційного суду за відсутністю коштів на проїзд, та необхідністю призначення і проведення товарознавчої експертизи для оцінки викраденого майна, що потребує з`ясування питання про наявність на даний час у потерпілої куртки та можливості надати її для експертного дослідження, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості зробити висновки по суті прийнятого судом рішення, чому перешкоджають вказані обставини.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлені порушення, передбачені п.п.2,3,4,5,6,7 ч.2 ст. 412 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Значення загальних засад полягає в тому, що вони мають вищий ступінь нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та для подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.
Враховуючи наведені положення ч.6 ст.9 КПК України та порушення судом першої інстанції загальної засади кримінального провадження - законності (п.2 ч.1 ст.7 КПК України), ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду судом першої інстанції.
Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального й кримінального процесуального закону проаналізувати докази, надані сторонами, дати їм юридичну оцінку з огляду на їх допустимість та достатність, перевірити інші доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, та відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 415, 416, 532 КПК України, апеляційний суд -
постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.09.2016 року стосовно ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді