Єдиний унікальний № 500/7679/13-к
Провадження № 1-кп/500/11/16
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою
21 грудня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
перекладача - ОСОБА_8
представника потерпілих - ОСОБА_9
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні вищезазначених злочинів.
Судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні був відкладений на 12 січня 2017 року, а строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 22 грудня 2016 року.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час не відпали ризики, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу, а саме, враховуючи, що ОСОБА_6 є громадянином Румунії та Молдови, перебуває у міжнародному розшуку, а отже є ризик, що він може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та вплинути на свідків та потерпілих.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший альтернативний запобіжний захід. При цьому обвинувачений ОСОБА_6 послався на те, що на даний час ризики, які були підставою для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою перестали існувати, порушений розумний строк розгляду кримінального провадження, при вирішенні питання про запобіжний захід не приймається до уваги його особа, а лише тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, що є порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , пославшись на те, що строк розгляду кримінального провадження затягнувся з вини саме сторони захисту, а не з вини сторони обвинувачення та суду.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора ОСОБА_5 , просив задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , повністю підтримавши мотиви, викладені в клопотанні останнього.

Представник потерпілих ОСОБА_9 підтримав клопотання прокурора та заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, пославшись на те, що на даний час не відпали ризики, які були підставою для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому саме відомості про обвинуваченого, а саме те, що він є громадянином інших декількох країн, може переховатися від суду, поїхавши в одну з країн свого громадянства, яка потім не видасть його Україні для притягнення до кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлені клопотання, дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання обвинуваченого слід відмовити, та строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити з таких підстав.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.05.2016 р. був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався у встановленому законом порядку з метою запобігти спробам переховатися від органів досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частинами 3, 5 ст. 199 КПК, якими суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, передбачено, що суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК, якою суд керується також на підставі ч. 2 ст.331 КПК, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу.

При вирішенні клопотань про продовження строку тримання під вартою та про зміну запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

У зв`язку з викладеним, враховуючи норми національного та міжнародного права те, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, не зникли, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, один з яких є особливо тяжким проти життя декількох осіб, за який передбачене покарання, у тому числі, у виді довічного позбавлення волі, він є громадянином Румунії та Молдови, постійного місця проживання на території України не має, відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.05.2013 р. перебуває у міждержавному розшуку. Саме вказані обставини та відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_6 свідчать про наявність вказаних ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.Про наявність вказаних ризиків судом неодноразово раніше наголошувалося під час постановлення попередніх ухвал про продовження строку тримання під вартою, а тому відкидає посилання обвинуваченого на те, що суд не приймає до уваги відомості про його особу, а лише тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується. На даний час суд не вбачає підстав для відступлення від вказаних висновків.

Що ж стосується посилання прокурора на існування ризику впливати на потерпілих та свідків, то суд відкидає його як явно необґрунтований. У клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою лише формально зроблене посилання на існування такого ризику, однак наявність цього ризику не була встановлена слідчим суддею при застосуванні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, а на теперішній час його існування не тільки не доведене доказами, а й не обґрунтоване у самому клопотанні, тому суд, враховуючи, що усі потерпілі та свідки на даний час вже допитані, не приймає до уваги посилання прокурора на наявність цього ризику та звертає увагу прокурора на неприпустимість подання формального клопотання без його належного обґрунтування.

Таким чином, вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на даний час є виправданим заходом, оскільки існують вищенаведені ризики, а тому справжній інтерес суспільства, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Що стосується тривалості строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , то суд виходить з такого. Суд погоджується з тим, що строк розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 є тривалим, але з урахуванням недобросовісної поведінки сторони захисту, не можна вважати, що порушена його розумність. Так, тривалий час судовий розгляд відкладався саме у зв`язку з неявкою захисників, а при неявці одного із захисників з неповажних причин, будучи представленим іншим, обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти продовження судового розгляду. З метою забезпечення права на захист, судом приймалися рішення про відкладення судових засідань в таких випадках. Судом також неодноразово вживались заходи щодо притягнення захисника до відповідальності та відповідно до рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області від 25.08.2015 р. до адвоката ОСОБА_10 було застосовано дисциплінарне стягнення за неодноразові неявки в судові засідання у цьому кримінальному провадженні. Отже з урахуванням причин відкладення судових засідань та поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників під час судового розгляду відповідальність за тривалий розгляд кримінального провадження лежить також і на стороні захисту. А згідно практики Європейського суду з прав людини при визначенні тривалості розгляду справи слід також враховувати і поведінку учасників процесу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особу ОСОБА_6 , а також того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не закінчений з об`єктивних причин, суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, оскільки, враховуючи, що ОСОБА_6 є громадянином інших країн, не має постійного місця проживання на території України, роботи, джерела доходів для існування, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 18 лютого 2017 року, у зв`язку з чим в задоволені клопотання ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 199, 201, 331, 370 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити, в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.263 КК України, до 18 лютого 2017 року.

Строк дії наявної ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується 18 лютого 2017 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , а також направити до Ізмаїльської установи виконання покарань УДПС України в Одеській області (№ 22) для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1
Судді: 1. /підпис/
2. /підпис/
Копія вірна
Суддя: ОСОБА_1
Головуючий суддя: ОСОБА_1