АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/158/17 Справа № 706/462/16-к Категорія: ч.2 ст.307 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 21листопада 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Багачівки Христинівського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який працює бетонником ПП ОСОБА_10 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , а фактично проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимого Христинівським районним судом Черкаської області 15 квітня 2016 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

обвинувачено у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_9 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, за таких обставин.

ОСОБА_9 21 листопада 2015 р. близько 21 год. 30 хв. в селищі Верхнячці Христинівського району з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, діючи умисно та цілеспрямовано, проник на горище житлового будинку домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_11 , звідки таємно викрав предмети посуду, а саме: один пічний горщик ємкістю 10 літрів вартістю 126,50 грн.; три пічних горщики ємкістю 8 літрів кожний вартістю 109 гри. за один на суму 327 грн.; два пічних горщики ємкістю 2,5 літра кожний вартістю 66 грн. за один на суму 132 грн., загальна вартість яких згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 4/138 від 29 січня 2016 року становить 585,50 грн., після чого з місця події втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану вище суму.

Вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 21 листопада 2016 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_9 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2016 року та даний вирок виконувати окремо.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 460 грн. 80 коп.

Вирішено долю речових доказів.

Не погоджуючись з Вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 21 листопада 2016 року прокурор звернувся з апеляційною скаргою в якій просить вказаний вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_9 визнати винним та засудити за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за вироком Христинівського районного суду від 15 квітня 2016 визначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ст. 76 КК України (в редакції статті від 14 квітня 2009).

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу щодо зміни вироку у частині застосування положень ст.76 КК України в редакції 14 квітня 2009 року, обвинуваченого, який погодився з такими доводами прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 413 КПК України регламентовано, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Статтею 65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Оскільки через ці засади реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, особі, що вчинила злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і для попереджених нових злочинів (пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Місцевий суд в своєму вироку призначив ОСОБА_9 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання, якщо протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ухвали Христинівського районного суду Черкаської області від 17 травня 2017 року ОСОБА_9 було звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2016 року.

А тому, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність апеляційної скарги у частині застосування положень ч.4 ст.70 КК України.

Проте, застосовуючи положення ст. 76 КК України в редакції від 07 вересня 2016 року, місцевий суд не врахував вимоги загальної частини Кримінального кодексу України щодо дії закону у часі.

Так, ч.2 ст.4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальне відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання ним чинності.

Частиною 2 ст.5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, який встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

З положень ст.76 КК України в редакції від 07 вересня 2016 року на відміну від попередньої редакції ст.76 КК України, вказана норма регламентує обов`язок суду покласти на винну особу відповідні зобов`язання, що фактично погіршує становище обвинуваченого.

У свою чергу положення статті 76 КК України в редакції від 14 квітня 2009 року застосування цієї норми та покладення на засуджених зобов`язань, передбачених ст.76 КК, було правом суду.

З огляду на вимоги ст.ст. 4,5 КК України установлено, що злочин, який інкримінований обвинуваченому ОСОБА_9 , вчинений ним 21 листопада 2015 року до ухвалення вироку Христинівського районного суду від 15 лютого 2016 року, тобто у період дії кримінального закону, а саме ст.76 КК України в попередній редакції, яка поліпшує становище винної особи та має зворотну дію в часі, тому при призначення покарання суду необхідно було застосовувати положення ст. 76 КК України в редакції від 14 квітня 2009 року.

А тому, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив вирок всупереч вимог ст. 370 КПК України, оскільки, при призначенні покарання засудженому порушено норми матеріального права та неправильно застосовано закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі вищенаведеного, вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 21 листопада 2016 року відносно ОСОБА_9 підлягає скасуванню через неправильне застосування ст.76 КК України в редакції 07 вересня 2016 року, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст. ст. 407, 409, 412, 413, 414 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 21 листопада 2016 року відносно ОСОБА_9 змінити у частині застосування ст. 76 КК України.

На підставі п.п.2,3,4 ст.76 КК України в редакції 14 квітня 2009 року покласти на ОСОБА_9 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

У решті залишити вирок без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :