Справа № 214/1669/17
1-кп/214/446/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000337 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, громадянки України, з професійно технічною освітою, не працюючої, не заміжньої, раніше не судимої: 11.03.2003 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 185 ч.5, 69, 304,70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 03.12.2007 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 164 ч.1 КК України до 120 годин громадських робіт; 27.02.2009 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 389 ч.2 КК України до 1 місяцю арешту, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03.12.2007 року, остаточно призначено покарання у вигляді 1 місяця 1 дня арешту, звільнилася 04.09.2009 року по відбуттю строку покарання; 25.03.2014 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 125 ч.1 КК України, кримінальне провадження закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України; 08.09.2014 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 125 ч.1 КК України, кримінальне провадження закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 358 ч.1, 358 ч.4 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Приблизно в перших числах лютого 2017 року (точну дату під час проведення досудового розслідування органам досудового слідства встановити не надалось за можливе), ОСОБА_4 , знаходячись біля смітникового баку, знайшла посвідчення невідомої особи, оснащене печаткою синього кольору, з якого вирвала аркуш на котрому містилась зазначена печатка установи та поклала його до своєї кишені, після чого, маючи умисел направлений на підробку посвідчення, перебуваючи на ринку «Соцмісто» в Металургійному районі м. Кривого Рогу, придбала бланк пенсійного посвідчення та продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір на підробку посвідчення, направилась за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 внесла до посвідчення завідомо неправдиві відомості, а саме власноруч заповнила рукописними записами графи на першій та другій сторінках пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 10.11.2016 року та вклеїла фотокартку із власним зображенням, після чого на праву частину поля фотокартки та на поверхню бланка пенсійного посвідчення, що прилягає до неї, шляхом аплікації наклеєний фрагмент паперу круглої форми з відбитком гербової печатки з частково читаємим текстом «… районний військовий комісаріат…. області», яку вирізала з раніше знайденого ОСОБА_4 посвідчення невідомої особи, тим самим виготовила пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 від 10.11.2016 року видане на ім`я ОСОБА_4 із власним зображенням, тобто підробила посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, та надає права з метою його використання підроблювачем.

Згідно висновку експерта № 30/2.1, 2.3-401 від 16.02.2017 року, проведеною техніко криміналістичною експертизою документів встановлено, що бланк пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 10.11.2016 року видане на ім`я ОСОБА_4 , який 08.02.2017 року вилучений у ОСОБА_4 , виготовлений поліграфічним способом із використанням форм плоского офсетного друку, в якому на праву частину поля фотокартки та на поверхню бланка пенсійного посвідчення, що прилягає до неї, саморобним способом а саме способом аплікації, наклеєний фрагмент паперу круглої форми з відбитком гербової печатки. Відбиток печатки з фрагментами рукописного та друкованого тексту з лініями графлення, розташованими в його межах, в пенсійному посвідченні серії НОМЕР_1 від 10.11.2016 року видане на ім`я ОСОБА_4 , нанесені способом струминного друку за допомогою кольорової копіювально розмножувальної техніки (струменний принтер, копір тощо) на фрагмент паперу, наклеєний на праве поле фотокартки та ділянку бланка посвідчення, що прилягає до неї. Згідно висновку експерта № 30/1.1-402 від 17.02.2017 року, проведеною судовою почеркознавчою експертизою встановлено, що рукописний текс, яким заповнені графи на першій та другій сторінках пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 10.11.2016 року видане на ім`я ОСОБА_4 , вилученого 08.02.2017 року у ОСОБА_4 , виконані ОСОБА_4 .

Також, 08.02.2017 року приблизно о 11:30 годин ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні станції швидкісного трамваю «Мудрьона», що в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, маючи при собі підроблене пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 від 10.11.2016 року видане на ім`я ОСОБА_4 , в яке вклеєна фотокартка з її зображенням, з метою безоплатного, пільгового проїзду у громадському транспорті, пред`явила вищезазначене пенсійне посвідчення спочатку контролеру ОСОБА_6 , а потім і охоронцю ОСОБА_7 , тим самим використала вищезазначене пенсійне посвідчення.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 належить кваліфікувати: за ст.358 ч.1 КК України за ознаками підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем; за ст. 358 ч.4 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документу.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Так, з показань обвинуваченої вбачається, що вона у лютому 2017 року підробила пенсійне посвідчення, куди вклеїла свою фотокартку. Даним посвідченням користувалася та була зупинена робітниками станції КП «Швидкісний трамвай». Обставини справи, висновок експерта, які-небудь докази по справі не оспорює, у скоєному щиро кається.

В силу ст.349 ч 3 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченої, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченої вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачена вчинила підроблення посвідчення та його використання.

На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинуваченої містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченої, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд, керуючись ст. ст. 50, 65 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, враховує обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченої, яка раніше судима, не працює, не заміжня, позитивно характеризується, та з урахуванням усіх зазначених обставин, вважає, що виправлення обвинуваченої можливо без відбування призначеного судом покарання.

Тому, призначивши обвинуваченій покарання у вигляді обмеження волі, суд на підставі ст. 75 КК України, вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України.

У відповідності до вимог ст. 124 КПК України, з обвинуваченої належить стягнути на користь держави витрати понесені на залучення експертів.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, речові докази по справі належить: пенсійне посвідчення знищити.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 358 ч.1, 358 ч.4 КК України.

ОСОБА_5 призначити покарання: за ст. 358 ч.1 КК України у вигляді ОДНОГО (1) року обмеження волі; за ст. 358 ч.4 КК України у вигляді ДВОХ (2) років обмеження волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України остаточне покарання ОСОБА_9 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим покаранням, у вигляді ДВОХ (2) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням тривалістю на ОДИН (1) рік ШІСТЬ (6) місяців.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_8 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Строк покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту оголошення вироку.

Після вступу вироку до законної сили речові докази по справі: пенсійне посвідчення знищити.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави витрати понесені на залучення експертів у сумі 2201 грн. 00 коп.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченій не обирати.

Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч.6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя : ОСОБА_1