ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/338/17
Провадження № 1-кс/362/76/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна,
в с т а н о в и в:
23 січня 2017 року слідчий СВ Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про накладення арешту на бензопилу марки «Husqvarn» моделі «X- TORQ 240», s/n 4, з подальшим її вилученням до часу встановлення фактичних обставин кримінального провадження.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що 21.01.17 року до ЧЧ Васильківського відділу поліції по лінії 102 надійшло повідомлення про те, що в лісосмузі, по вул. Фабричній, с. Бориси, Васильківського р-ну., Київської області, невідомі особи здійснюють вирубку дерев без відповідних документів.

За даним фактом 22 січня 2017 року розпочато досудове розслідування за №0000110, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, тобто незаконна порубка лісу.

В ході проведених слідчих (розшукових) дій встановлено, що за адресою: Київська обл., Васильківський р-н., с. Бориси, по вул. Фабричній на лісосмузі гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно здійснював вирубку лісу, а саме 31 дерева породи тополя, та 4 дерева породи дуб, окрім цього останній користувався бензопилою марки «Husqvarn» моделі «X-TORQ 240», s/n 4, яку вилучено протоколом огляду місця події від 21.01.2017 року та направлено до камери схову Васильківського ВП ГУ НП в Київській області. 21.01.2017 протоколом огляду оглянуто бензопилу марки «Husqvarn» моделі «X-TORQ 240», s/n 4.

22.01.2017 року вказану бензопилу марки «Husqvarn» моделі «X-TORQ 240», s/n 4, приєднано до кримінального провадження в якості речового доказу.

У ході досудового розслідування документів, що підтверджують право власності на вище вказану бензопилу здобуто не було.

Враховуючи те, що предмет, вилучений під час огляду 21.01.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , в лісосмузі, наразі є тимчасово вилученим майном, а також з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, збереження доказів щодо вчинення особами кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась, оскільки таке клопотання не заявлялось.

ОСОБА_5 , якій як він зазначає є власником майна в судовому засіданні вказав, що він вирубав в лісосмузі з дозволу голови сільської ради, оскільки вони будуть проводити високовольтну лінію, а дерева заважають цьому.

У судовому засідання слідчий підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, власника майна, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 3 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, у відповідності до п. 2 розділу 2.6 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 07.02.2014 року про Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому, таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.
Щодо осіб, які не є підозрюваними або обвинуваченими, або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Відповідно до п. 6 розділу 2.6 Узагальнення, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 21.01.17 року до ЧЧ Васильківського відділу поліції по лінії 102 надійшло повідомлення про те, що в лісосмузі, по вул. Фабричній, с. Бориси, Васильківського р-ну., Київської області, невідомі особи здійснюють вирубку дерев без відповідних документів.

За даним фактом 22 січня 2017 року розпочато досудове розслідування за №0000110, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, тобто незаконна порубка лісу.

Положенням ст. 246 КК України передбачено відповідальність за незаконну порубку дерев і чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах. Карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

При цьому, конфіскація, як додатковий вид покарання, санкцією даної статті не передбачена, а даний злочин, у відповідності до положень ч. 3 ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості.
Крім того, матеріали клопотання не містять достатніх доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_5 , який, як зазначено в клопотанні здійснював вирубку лісу, даного кримінального правопорушення, оскільки судом достовірно встановлено, що йому підозра у вчиненні кримінального правопорушення за фактом незаконної порубки лісу не повідомлялася та не вручалася, а, відповідно, і відсутній обвинувальний акт щодо обвинувачення такої особи .

Крім того, слідчим та прокурором не встановлено, хто є власником бензопили марки «Husqvarn» моделі «X- TORQ 240», s/n 4, на яку слідчий та прокурор просять накласти арешт.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_5 , який нібито є власником бензопили марки «Husqvarn» моделі «X- TORQ 240», s/n 4, на яку просять накласти арешт, не є ані підозрюваним ані обвинуваченим за кримінальним провадження внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 22.01.2017 р., за фактом незаконної порубки лісу, передбаченого ст. 246 КК України, санкція якої не містить посилань на додаткове покарання конфіскацію майна, клопотання слід визнати передчасним та відмовити у його задоволенні, так-як на момент розгляду, особу, якій належить бензопила марки «Husqvarn» моделі «X- TORQ 240», s/n 4 достовірно не встановлено, ОСОБА_5 , який ніби-то здійснював незаконну вирубку лісу, не повідомлено про підозру та слідчим не доведено належними та допустимим доказами, що не застосування арешту на вилучене в ході огляду майно може привести до його зникнення або пошкодження, а також перешкоджанню кримінальному провадженню, оскільки відповідно до постанови слідчого від 22.01.2017 року бензопила марки «Husqvarn» моделі «X- TORQ 240», s/n 4 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, а також доказів, на підставі яких можливо було б встановити розмір шкоди, питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 213 КК України, ст. ст. 22, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України,

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6