Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/1398/15-к
Провадження № 1-кп/673/4/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Деражнянський районний суд
Хмельницької області
у складі: головуючий - суддя ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5

Кримінальне провадження по обвинуваченню вказаної вище особи перебуває в провадженні Деражнянському районному суду Хмельницької області та відповідною ухвалою суду призначене до судового розгляду.
Досудовим розслідуванням ОСОБА_5 обвинувачують в тому, що 15.05.2015 року він на протязі дня здійснював повозку дров своєму сусіду ОСОБА_7 , який проживає в АДРЕСА_1 . В ході чого, ОСОБА_5 помітив, що у гостях в ОСОБА_7 знаходиться раніше йому не знайомий ОСОБА_8 .
Цього ж дня біля 22 год. ОСОБА_5 після вживання спиртних напоїв за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вирішив з`ясувати відносини із ОСОБА_8 , оскільки йому не сподобалось, що він перебував у ОСОБА_7 .
З цією метою ОСОБА_5 направився до будинку ОСОБА_7 , де під час розмови між ним та ОСОБА_8 виникла суперечка, у ході якої, ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, з метою нанесення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і їх тяжкі наслідки, умисно, наніс ОСОБА_8 кулаком правої руки декілька ударів в область голови останнього, від чого потерпілий втратив рівновагу та впав на підлогу кімнати.
Надалі ОСОБА_8 перемістився до вітальної кімнати цього ж будинку, куди слідом за ним направився підозрюваний ОСОБА_5 , який продовжуючи свої злочинні дії, умисно, наніс в загальному щонайменше 14-ть ударів руками та ногами в області тулуба та голови останнього. Після чого, ОСОБА_5 невдовзі покинув місце події, залишивши ОСОБА_8 лежачого на дивані у вітальній кімнаті згаданого будинку, де від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 11.12.2015 року клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу його підзахисному з тримання під вартою на домашній арешт з забороною залишати житло лише в певний період доби було задоволено частково.
Судом було постановлено змінити обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт на строк не більше двох місяців тобто, до 11.02.2016 року включно, поєднаний з використанням електронного засобу контролю, що полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово, та покласти на нього обов`язки: - прибувати до суду за викликом; - утримуватися від спілкування із свідками по справі, паспорт України здати до суду для зберігання при матеріалах справи.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане до суду клопотання, наполягаючи на його задоволенні та зміні раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому на більш суворий, з викладених в ньому підстав.
Допитаний в судовому засіданні щодо заявленого прокурором клопотання обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що 24.01.2016 року приблизно о 22 23 годині був вимушений залишити місце свого перебування, визначене судом в межах цілодобового домашнього арешту згідно ухвали від 11.12.2015 року, оскільки хотів провідати свою хвору дитину, яка проживає з його дружиною окремо в с. Радівці Деражнянського району,
для чого скористався добровільно наданим йому автомобілем свого друга ОСОБА_9 , проте по дорозі назад в автомобілі закінчилося пальне, він зупинився де і був затриманий працівниками поліції.
При подальшому допиті ОСОБА_5 не зміг пояснити чому не поставив до відома працівників поліції про своє рішення залишити помешкання, повідомив, що ні ліків, а ні грошей з собою для передачі хворій дитині не віз, медичної освіти, яка б стала в нагоді в такому випадку не має, що хоча за словами його дружини після візиту до лікаря вдень в хворої дитини температура опустилась до позначки 37 С* і діти вже спали, про свій пізній візит з дружиною він не домовлявся, а також не надав суду жодних об`єктивних письмових чи електронних доказів хвороби дитини на підтвердження своїх слів, повідомивши в кінці допиту про те, що взагалі їздив в магазин за сигаретами для себе і свого товариша.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 просив суд не вважати дії свого підзахисного спробою ухилитися від слідства та суду, оскільки вони мали одиничний характер, а провина ОСОБА_5 у незаконному заволодінні автомобілем ОСОБА_9 на даний час не доведена, оскільки ОСОБА_5 відповідна підозра не пред`являлась, тому підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 на утримання під вартою, не має.
Заслухавши сторони захисту та обвинувачення, думку самого обвинуваченого ОСОБА_5 , вивчивши відповідні матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість задоволення заявленого прокурором клопотання про зміну запобіжного захисту на більш суворий.
Так, з наданих суду прокурором матеріалів перевірки Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області № 131 від 24.01.2016 року за повідомленням інспектора чергового ХВП ГУНП України в Хмельницькій області про спрацювання електронного засобу на 12 аркушах та добірки рапортів про порушення правил домашнього арешту та вчинення ОСОБА_5 нового злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України за № 538/104-2016 від 25.01.2016 року на 6 аркушах вбачається, що ОСОБА_5 грубо порушив покладені на нього судом обов`язки при застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Судом об`єктивно встановлено, що 24.01.2016 до Деражнянського відділення поліції Летичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області(Далі - Деражнянського відділення поліції) по телефону надійшло повідомлення від інспектора-чергового ХВП ГУ НП в Хмельницькій області про те, що 24.01.2016 близько 22 год. 14 хв. на ОСОБА_5 , який перебуває під домашнім арештом, спрацював електронний засіб контролю.
Згідно рапортів о/у СКП Деражнянського відділення поліції ОСОБА_10 та поліцейського Деражнянського відділення поліції ОСОБА_11 за результатами виїзду за місцем проживання ОСОБА_5 було встановлено, що останній за місцем проживання був відсутній.
Окрім того, 24.01.2016 о 23 год. 00 хв. до Деражнянського відділення поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_9 про те, що 24.01.2016 близько 22 год. 50 хв. ОСОБА_5 , на вулиці поблизу місця свого проживання по АДРЕСА_1 незаконно заволодів автомобілем
марки ВАЗ 2107, червоного кольору із державним номерним знаком НОМЕР_1 , 1991 р.в., належним ОСОБА_9 .
В ході проведення розшукових дій працівниками поліції було виявлено ОСОБА_5 на трасі Голосків-Деражня-Лука Барська, за межами смт. Вовковинці, після чого останнього було доставлено до місця свого проживання.
З огляду на викладене, обвинувачений ОСОБА_5 фактично порушив умови раніше обраного менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і зник з місця проживання, що могло перешкодити розгляду судом даного кримінального провадження, зокрема шляхом ухилення обвинуваченого від суду та відповідно від покарання, передбаченого санкцією ст. 121 ч. 2 КК України за вчинений ним злочин, а також продовжив свою злочинну діяльність, шляхом вчинення нового умисного злочину.
Пояснення ж цього приводу ОСОБА_5 суд оцінює критично, як необґрунтовані та такі, що не узгоджуються з об`єктивно встановленими обставинами, що наразі досліджуються судом.
Вирішуючи в попередньому судовому засіданні клопотання захисту про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд своєю ухвалою суду від 11.12.2015 року обвинуваченому ОСОБА_5 замість тримання під вартою обрав запобіжний захід у виді домашнього арешту, виходячи з відсутності ризиків, передбачених ст.ст. 177 та 178 КПК України; а також власноручного повідомлення ним в органи внутрішніх справ та в медичні установи про вчинення ним злочину та виявлення тіла ОСОБА_8 , що на думку суду свідчило про відсутність на той час наміру переховуватись від органів слідства та суду; наявності в обвинуваченого ОСОБА_5 постійного місця проживання в АДРЕСА_1 ; наявності в нього міцних соціальних зв`язків із своєю сім`єю дружиною ОСОБА_12 та малолітніми дітьми ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , попередню поведінку самого обвинуваченого ОСОБА_5 ; відсутність можливості впливу на свідків, потерпілих чи експертів; а також відсутність в матеріалах кримінального провадження даних про його наміри перешкодити кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинене, в якому він обвинувачується, а також дану суду обіцянку виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та не заважати суду встановити істину у справі.
Проте, з огляду на викладені вище обставини, на даний час суд приходить до висновку, що попередні підстави обрання менш суворого запобіжного заходу втратили свою вагомість, натомість зараз виникли та існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може:
-переховуватись від суду ( ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що дає підстави вважати, що він, з метою уникнення передбаченого йому покарання може ухилятися від суду, офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, порушив умови раніше обраного менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і зник з місця проживання);
-незаконно впливати з метою зміни показів на його користь на свідка у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_12 (являється дружиною обвинуваченого та на даний час в ході судового розгляду даного кримінального провадження не допитана і вже разом з дітьми з ОСОБА_5 не проживає);
-вчинити інше кримінальне правопорушення (оскільки під час перебування під домашнім арештом вчинив новий злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України).
Таким чином, з вини самого ОСОБА_5 склалась ситуація, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечує належної поведінки обвинуваченого,попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень і менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Виходячи з положень ст.ст. 177 та 178 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, а також те, що останній ніде не працює, не має постійного джерела доходу, порушив умови раніше обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме: був відсутній за місцем проживання 24.01.2016 о 23 год. 00 хв. та вчинив новий умисний злочин, застосування щодо нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою є неможливим.
Тому, з мотивів позбавлення обвинуваченого можливості перешкоджати встановленню істини в даному кримінальному провадженні, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, поведінку обвинуваченого, даних про його особу, який ніде не працює, не має постійного джерела доходу, що також свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд приходить до висновку, про необхідність змінити запобіжний захід ОСОБА_5 на більш суворий - тримання під вартою.
Так, згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У відповідності до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_15 об`єктивно обвинувачується у вчиненні злочину, який за своїм характером становить особливу суспільну небезпеку, потягнув смерть потерпілого, а також відноситься до категорії тяжких злочинів, за який чинним КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, а також не виправдав довіру суду, що обґрунтовано дає підстави вважати, що він знаходячись на волі може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, тощо, клопотання прокурора підлягає задоволенню із зміною ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави відповідно до п.п.2 та 3 ч. 4 ст. 183 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 331 КПК України,суд, -
Клопотання прокурора задовольнити.
Змінити міру запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кальня Деражнянського району Хмельницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше не судимого у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів з перебуванням в слідчому ізоляторі м. Хмельницького, тобто, до 10.04.2016 року включно.
Виконання ухвали доручити працівникам Деражнянського відділення поліції Летичівського відділу ГУНП в Хмельницькій області.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити обвинуваченому негайно після її оголошення, надіслати прокурору, начальнику Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області та начальнику слідчого ізолятора м. Хмельницького.
Ухвала про зміну запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1