Справа № 361/5790/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/294/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 51 19.04.2017

УХВАЛА
Іменем України
« 19 » квітня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повернуто прокурору, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.01. 2017 р. обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000648 від 10.03.2016р. щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України повернуто прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Обґрунтовуючи ухвалу, суд вказав на невідповідність обвинувального акту вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, оскільки він не містить у собі належним чином сформульованого конкретного обвинувачення, фактичні обставини кримінального правопорушення зазначені не конкретно, поверхнево із суперечностями між текстами обвинувачення та фактичними обставинами справи; в обвинувальному акті не конкретно зазначені дані про правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а саме не вказано точного часу вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 деяких епізодів вчинення злочинів, які інкримінуються обвинуваченим, не зазначено в чому проявлялась вигода ОСОБА_7 та в якому розмірі, при отриманні ним неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, а також в тексті обвинувального акту відсутні вказівки чи вчиняли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочини у співучасті та чи діяли за попередньою змовою чи без такої, що свідчить про відсутність висунутого конкретного обвинувачення та порушує гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, в тому числі і право на захист.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу, як незаконну та необґрунтовану, у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України та призначити новий розгляд у суді І інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу прокурор вважає, що повернення обвинувального акту є безпідставним, формальним та таким, що не відповідає вимогам КПК України, зазначає, що обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та належним чином сформульоване обвинувачення з посиланням на положення закону та частини статті закону України про кримінальну відповідальність.

На думку апелянта суд І інстанції вдався до вільного трактування вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України та вдався до оцінки правильності кваліфікації дій обвинувачених та доказів вчинення кримінального правопорушення, що не передбачено на стадії підготовчого судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги і вважали ухвалу суду законною і обґрунтованою, посилаючись на те, що обвинувачення є неконкретним та незрозумілим, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

На думку колегії суддів, суд обґрунтовано повернув обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прокурору з підстав наведених в ухвалі суду.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК.

Порядок звернення до суду з обвинувальним актом регулюється положеннями, які закріплені у § 3 глави 24 КПК України (ст.ст. 291-293 КПК України).

Твердження суду про неможливість призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із вказаними недоліками обвинувального акту викладеними в ухвалі, є обґрунтованими.

Згідно п.13 ч.1 ст. 13 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Процесуальний рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та яким завершується досудове розслідування відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , свідчить про те, що при його складанні прокурором в повній мірі не було дотримано вимог ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, яке є неконкретним, фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті містять суперечності між текстами обвинувачення та фактичними обставинами справи, зазначені в ухвалі суду.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд І інстанції вийшов за межі наданих йому повноважень та вдався до оцінки доказів та правильності кваліфікації дій обвинувачених - не заслуговують на увагу, оскільки на думку колегії суддів, суд І інстанції в межах своїх повноважень встановив наявність недоліків обвинувального акту, які унеможливлюють призначення до судового розгляду та обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору, на підставі п.3 ч.3 ст. 314 КПК України.
За таких обставин, враховуючи те, що неконкретність висунутого обвинувачення тягне за собою порушення права обвинувачених на захист, суд І інстанції дійшов вірного висновку про неможливість призначення судового розгляду за вказаним обвинувальним актом та про повернення його прокурору, для усунення зазначених недоліків, а тому ухвала суду І інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повернуто прокурору - залишити без зміни.

Судді