АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2003/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах 2відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 травня 2017 року включно щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинева Республіки Молдова, росіянина, громадянина Республіки Молдова, з незакінченою середньою освітою, який офіційно не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111 КК України.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він підозрюється, дані про особу підозрюваного, а саме вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про його соціальні зв`язки та спосіб життя, відсутність судимостей, прийшов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки є підстави вважати, що за відсутності визначеного запобіжного заходу, ОСОБА_8 може здійснити спробу ухилення від слідства та суду, чи іншим способом перешкодити встановленню істини по справі.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її необґрунтованість, та постановити нову ухвалу, якою закрити дане кримінальне провадження.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, захисник зазначає, що вручене їй клопотання про застосування запобіжного заходу, не прошите, не пронумероване, без опису матеріалів кримінального провадження, які додаються до клопотання, без підтвердження того, що підозрюваному надані копії клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування щодо нього запобіжного заходу.
Далі апелянт зазначає про необгрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки він не може бути суб`єктом даного кримінального правопорушення, з урахуванням того, що він є громадянином Республіки Молдова.
Також захисник зазначає, що рапорт про виявлення кримінального правопорушення від 12.12.2016 не можна вважати процесуальним джерелом доказу, оскільки він є предметом службової діяльності і не може бути визнаний як допустимий доказ. Додає, що протоколи допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 також є недопустимими доказами, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Крім того, захисник вказує, що протоколи обшуків від 19.03.2017 відсутні у доданих до клопотання матеріалах, як і відсутні протоколи допиту свідка ОСОБА_12 .

Далі захисник вказує на відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Додає, що свідки із заявою про застосування щодо них заходів безпеки не зверталися, а докази, зібрані в ході досудового розслідування, зберігаються в ГУ СБ України, тому знищити чи сховати їх ОСОБА_8 не може.

Одночасно захисник вказує, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, перебуває у цивільному шлюбі, має двох малолітніх дітей, являється батьком-одинаком двох дітей від першого шлюбу, характеризується як хороший сім`янин, без шкідливих звичок, працелюбний та привітний чоловік.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щоапеляційна скарга захисника задоволенню непідлягає, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження №00000468, відомості про яке 21 грудня 2016 pоку внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КПК України та за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України
20 березня 2017 року о 16 годині ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.

Слідчий в особливо важливих справах 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

21 березня 2017 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва дане клопотання задоволено та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 травня 2017 року включно.

Під час розгляду зазначеного клопотання, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.

Посилання апелянта на той факт, що ОСОБА_8 не може бути суб`єктом інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки він є громадянином Республіки Молдова, не заслуговують на увагу, оскільки, відповідно до пред`явленої підозри, ОСОБА_8 підозрюється у пособництві в складі організованої групи вчиненню громадянами України державної зради у формі шпигунства та давання представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, а тому факт наявності у підозрюваного громадянства іншої держави, а саме Республіки Молдова, не є підставою для висновку про необгрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри.

Твердження апелянта про те, що рапорт про виявлення кримінального правопорушення від 12.12.2016 р. та протоколи допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 є недопустимими доказами, колегія суддів не бере до уваги, виходячи з наступного.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, в тому числі і тих, на недопустимість яких вказує адвокат, лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого. Такі дані містяться у рапорті про виявлення кримінального правопорушення від 12.12.2016 року, протоколах допиту свідків, протоколі огляду місця події від 19.03.2017 року, протоколах обшуку, ті іншим матеріалах провадження.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того, посилання захисника на відсутність у матеріалах протоколу обшуку від 19.03.2017 року та протоколу допиту свідка ОСОБА_12 є необгрунтованими, оскільки спростовуються доданими до клопотання матеріалами, які містять документи, на відсутність яких вказує апелянт.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Посилання апелянта на той факт, що свідки із заявою про застосування щодо них заходів безпеки не зверталися, а докази, зібрані в ході досудового розслідування, зберігаються в ГУ СБ України, не можуть свідчить про відсутність у даному кримінальному проваджені ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та не є визначеною законом підставою для скасування оскаржуваного судового рішення із закриттям кримінального провадження, як і посилання захисника на неналежне оформлення копії клопотання про застосування запобіжного заходу вручене їй як захиснику підозрюваного.

Враховуючи наведене, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті на які посилається в апеляційній скарзі захисник.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та закриття кримінального провадження, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_11 та застосовано щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 травня 2017 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4