Ухвала
іменем україни

30 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в межах кримінального провадження № 0000413 касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської оабслті від 13 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

За вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 лютого 2016 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.
На підставі ст. 75 цього Кодексу ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки і покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК.
Вирирішено питання про речовий доказ.
За вирком місцевого суду ОСОБА_6 визнано винуватим у порушенні правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом за таких обставин.
05 листопада 2013 року близько 10.00 год. ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки Volkswagen Golf (номерний знак держави Італія № АG 911 ВХ) і рухаючись автодорогою Мукчево Берегово у напрямку м. Берегового, перед перехрестям цієї автодороги та вул. Миру в с. Нижньому Коропці Мукачівського району в порушення пунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.5, 1.10, 12.3, 14.2 «б», «г», 14.6 «а», «в» Правил дорожнього руху перетнув суцільну лінію розмітки та розпочав замість гальмування невиправданий маневр обгону (в місці, де такий обгін заборонено) попутного автомобіля марки Mersedes-Benz (державний номерний знак № НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_7 , який завчасно увімкнув світловий покажчик повороту ліворуч на другорядну вул. Миру у вищевказаному селі. Такими діями ОСОБА_6 поставив себе у ситуацію, коли вже не мав технічної можливості уникнути зіткнення, не впорався з керуванням своїм транспортним засобом, з`їхав у лівий кювет, де наїхав на бетонну огорожу. Внаслідок ДТП пасажири автомобіля Volkswagen Golf під керуванням ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження: ОСОБА_8 тяжкі, що спричинили його смерть на місці події, ОСОБА_9 середнього ступеню тяжкості.

Апеляційний суд скасував вирок місцевого суду та закрив кримінальне провадежння щодо ОСОБА_6 за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, про що наводить відповідні доводи. Зокрема, скаржник стверджує, що апеляційний суд усупереч вимогам статей 7, 23, 404, 405 КПК розглянув кримінальне провадження без дослідження усіх доказів, наданих сторонами. Проте дав їм іншої ніж місцевий суд оцінки і встановив інші обставини. Заначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання касаційної скарги, перевіривши кримінальне провадження, обговоривши доводи, викладені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведено належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд під час перегляду обвинувального вироку місцевого суду щодо ОСОБА_6 належно не дотримався цих вимог кримінального процесуального закону.

Так, апеляційний суд за підсумками апеляційного перегляду вироку дійшов висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, скасував вирок і закрив кримінальне провадження.

При цьому, як убачається з ухвали суду, своє рішення він обгрунтував показаннями ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_7 , висновком судово-автотехнічної експертизи від 06 листопада 2013 року № 142/12 (стосовно таго, як з технічної точки зору мав діяти водій ОСОБА_7 ).

Разом з тим, місцевий суд у вироку винуватість ОСОБА_6 обгрунтував також і даними, що містяться у протоколах огляду місця події, автомобіля Мерседес-Бенц, слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 , висновками судово-медичних та судово-автотехнічних експертиз.

Сукупністю усіх цих доказів, за висновком місцевого суду у вироку, доведено винуватість водія ОСОБА_6 у вчиненні ДТП.

Апеляційний суд не проаналізував усіх доказів в їх сукупності, не навів переконливих доводів на їх спростування і дійшов передчасного висновку про неправильність засудження ОСОБА_6 .

Поза увагою суду залишилось те, що кримінальне провадження і вирок місцевого суду не містять жодного доказу, який би свідчив про невідповідність Правилам дорожнього руху дій водія ОСОБА_7 та про наявність причинного зв`язку між його діями під час керування транспортним засобом і наслідками у виді ДТП з іншим таким засобом під керуванням ОСОБА_6 .

Натомість у вироку такі докази щодо останнього встановлено. Зокрема з них убачається, що ОСОБА_6 у порушення вказаних правил почав виконувати маневр обгону на ділянці автодороги, де він заборонений.

Сам ОСОБА_6 , як зазначено у вироку, вищевказаної обставини не заперечував і додатково визнав, що не витримав дистанцію з автомобілем, який рухався попереду, та перевищив швидкість руху.

За таких обставин, що не спростовані в ухвалі апеляційного суду, висновок цього суду про те, що дії водія ОСОБА_7 знаходяться у причинному зв`язку з ДТП, що настала, є необгрунтованим.

Апеляційному суду належало грунтовно проаналізувати, чи відбулася би ДТП, якби водій ОСОБА_6 не здіснював маневр обгону на ділянці автодороги, де він заборонений.

Таким чином, на думку колегії суддів, висновок апеляційного суду про недоведеність винуватості ОСОБА_6 у порушенні правил дорожнього руху є передчасним, адже рішення цього суду про скасування обвинувального вироку та закриття провадження ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (що призвело до неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність), що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому воно на підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК підлягає скасуванню, а провадження призначенню на новий розгляд у цьому суді.

Під час цього розгляду суду належить урахувати і виконати вказівки касаційного суду, ретельно перевірити доводи, викладені в апеляційніх скаргах, у сукупності проаналізувати докази, якими керувався місцевий суд при постановленні вироку, і, дотримуючись процесуальних прав сторін, постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, навівши докладні мотиви його ухвалення.

З урахуванням викладеного касаційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись п. 6 розділу XII«Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 433, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити
Ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 13 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 єва ОСОБА_3