Справа № 477/158/17
Провадження № 1-кп/477/64/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг, Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
28.02.2013 р. Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ст.185 КК України до громадських робіт строком на 100 годин;
13.09.2013 р. Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, на підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України до чотирьох років двох місяців позбавлення волі;
20.06.2013 р. Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в сумі 850,00 грн.;
01.08.2013 р. Баштанським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 289 КК України, на підставі ст. ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на три роки п`ять місяців, відповідно до ст. 72 КК України вирок Новобузького міськрайонного суду Миколаївської області від 20.06.2013 року виконувати самостійно.
Звільнений умовно-достроково на 9 місяців 18 днів на підставі ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.02.2015 року, кінець строку відбування покарання 08.12.2015 року;
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
11 липня 2016 року ОСОБА_3 близько 15-00 години, знаходячись за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , діючи повторно, з метою незаконного заволодіння коштами потерпілого, запропонував ОСОБА_5 придбати у нього мопед Хонда Такт 24 за 1000 грн., при цьому не маючи на меті реальної передачі мопеду після отримання грошових коштів, тим самим ввів в оману потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_5 , погодившись придбати у обвинуваченого вказаний мопед та розраховуючи на реальність усної домовленості у зв`язку з довірою обвинуваченому як давнього знайомого з ним, знаходячись біля свого будинку, передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1000 грн. за вищевказаний мопед.
Обвинувачений ОСОБА_3 отримані гроші витратив на власні потреби, не маючи на меті повернення грошових коштів, та у подальшому 12 липня 2016 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , продав вищевказаний мопед за 1000 грн. своєму знайомому ОСОБА_7 , тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1000,00 грн.
Крім цього, на початку червня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_3 по усній домовленості з ОСОБА_6 , став орендувати у останнього житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .
Так, 16 липня 2016 року близько 13-00 години, обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи про знаходження на території житлового будинку різноманітних металевих виробів, повторно вчинив викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , а саме: металевих двостворчаихі воріт, розміром 2,5х1.5, загальною вагою 300 кг, вартістю 900 грн., металевої хвіртки від воріт, розміром 1х1,5 м, вагою 60 кг, вартістю 180 грн.; вантажного моторолеру Мураха, 1982 року випуску, без реєстраційного номеру у неробочому стані, вартістю 5000 грн; стовпів з металу чавуна, в кількості 4 шт., довжиною по 2 м кожний, вагою по 40 кг кожний, вартістю 200 грн. кожний, на загальну суму 800 грн.; металобрухту дрібного загальною вагою 20 кг, вартістю по 3 грн. за 1 кг, загальною вартістю 60 грн.; бочки металевої, об`ємом 150 л, овальної форми, вартістю 300 грн.; причепу з металу від мотоциклу Днепр вартістю 300 грн., щитку металевого з лобовим склом від мотоциклу Дніпро вартістю 150 грн.
З викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 7690,00 грн. 16 липня 2016 року реалізував ОСОБА_8 , як лом металобрухту, на загальну суму 784,00 грн.
Матеріальна шкода потерпілим відшкодована в ході досудового розслідування, претензій матеріального та морального характеру не мають.
В ході судового слідства ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та пояснив, що з початку червня 2016 року орендує житловий будинок АДРЕСА_3 у потерпілого ОСОБА_6 . В будинку проживав разом із співмешканкою. 11 липня 2016 року його дружина народила дитину. В зв`язку з скрутним матеріальним становищем він вирішив шляхом оману продати свій мопед Хонда Такт 24, який був в несправному стані. Знайомому ОСОБА_9 він запропонував придбати у нього вказаний мопед, але з умовою, що віддасть тільки після ремонту. Погодився купити мопед його батько потерпілий ОСОБА_5 . Останній передав йому гроші в сумі 1000 грн., при цьому строк передачі вони не оговорили. 12.07.2016 року близько 08-00 години він прийшов на роботу де продав вказаний мопед знайомому ОСОБА_10 .
В зв`язку зі перебуванням дитини у лікарні та скрутним матеріальним становищем, 16.07.2016 року вчинив викрадення металевих виробів, що вказані в обвинувальному висновку за місцем проживання. Реалізував їх, як металобрухт двом невідомим йому особам, що приїхали до будинку на автомобілі. Вони завантажили металобрухт та розплатились з ним. Після чого, він зібрав свої особисті речі, та більше в будинок не повертався. У скоєному щиро розкаявся. Спричиненні матеріалі збитки потерпілим відшкодував в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що в 11 липні 2016 року йому зателефонував син ОСОБА_11 та повідомив, що ОСОБА_3 , в зв`язку з скрутним матеріальним становищем продає свій мопед за 1000 грн. Оскільки йому був потрібен мопед, він погодився його придбати. При цьому, вони домовились, що гроші він передає відразу, а ОСОБА_3 передає йому мопед наступного дня. Мопед обвинувачений так йому і не віддав. Спричинена матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, будь-яких претензій до обвинуваченого не має.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що йому у спадок після смерті батьків залишився житловий будинок АДРЕСА_3 . Оскільки він у вказаному будинку не проживав, здавав його квартирантам. Так, на кінці червня 2016 року віддав у безкоштовне користування обвинуваченому та його дружині ОСОБА_12 будинок, при цьому останні повинні були сплачувати тільки комунальні послуги та доглядати за будинком. Так, 19.07.2016 року близько 07-30 години йому зателефонував мешканець с.Партизанське ОСОБА_13 та повідомив, що з його будинку невідомі особи на автомобілі Газель вивезли належне йому майно. Коли він приїхав до будинку, квартирантів вже не було. Викрали майно, що вказано в обвинувальному акті на загальну суму 8690,00 грн. На сьогодні, обвинуваченим матеріальна та моральна шкоди відшкодована в повному обсязі, будь-яких претензій до ОСОБА_3 не має.
Окрім власного визнання своєї вини, причетність ОСОБА_3 до вказаного кримінального правопорушення підтверджується змістом досліджених письмових доказів.
За фактом шахрайства, час та місце скоєного шахрайства щодо потерпілого ОСОБА_5 підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно з яким потерпілий ОСОБА_5 повідомив про заволодіння 11.07.2016 року обвинуваченим його грошовими коштами в сумі 1000 грн. шляхом оману.
Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченим відшкодована матеріальна шкода в повному обсязі.
За фактом крадіжки: як вбачається з наданих матеріалів, потерпілий ОСОБА_14 успадкував після смерті батьків житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 . До нього, як до спадкоємця перейшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, а саме право на володіння, користування та розпорядження житловим будинком та всім майном, що знаходиться на його території.
Час та місце скоєного підтверджується заявою потерпілого ОСОБА_6 до Вітовського відділення поліції від 19.07.2016 р. про вчинення його квартиронаймачами ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , викрадення належного йому майна в період їх проживання у його житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_3 .
Спосіб скоєної крадіжки підтверджується змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 13.12.2016 року та фототаблицею до нього, в присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , де ОСОБА_3 на місці показав та розповів про обставини здійсненої ним крадіжки.
Як вбачається з заяви потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченим відшкодовані спричиненні збитки, будь-яких претензій до нього не має.
Аналізуючи зібрані за справою докази, суд вважає доведеним вину ОСОБА_3 у заволодінні майном ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою (шахрайством), вчинене повторно, що слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, а також у таємному викраденні майна ОСОБА_6 (крадіжці), скоєному повторно, що слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, в тому числі за аналогічний злочин, в той же час враховує що обвинувачений повністю відшкодував завдані збитки, враховує його щире каяття у скоєному, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, перебування на його утриманні малолітньої дитини, з урахуванням обставин, скоєння злочинів в умовах скрутного матеріального становища та необхідністю лікування його новонародженої дитини, та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, із застосування ст. 75 КК України, та контролем за поведінкою засудженого.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі,
за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він на протязі двох років іспитового терміну не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.
Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілим.

Суддя ОСОБА_1