Дата документу Справа № 314/890/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/975/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/890/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 81 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 березня 2017 року, якою
відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення.
Згідно ухвали, до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд мотивував своє рішення тим, що на теперішній час суд не знайшов досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , посилаючись на незаконність судового рішення та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, зазначає, що він своєю працею та поведінкою довів своє виправлення. Враховуючи надані суду першої інстанції його позитивні характеристики, вважає за можливе застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який вважав, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга засудженого, такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці.

З матеріалів провадження вбачається, що суд дійшов необґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.

Суд апеляційної інстанції вважає, що в матеріалах провадження є достатньо даних про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою довів своє виправлення, оскільки він хоча і характеризується посередньо, але на виробництві працевлаштований робочим польової бригади, дисципліну не порушує, за ввесь період відбування покарання мав одне стягнення ще в квітні 2016 року, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має два заохочення, у відношенні з іншими засудженими не конфліктний, з працівниками адміністрації установи грубість не проявляє, охайний, дбайливо ставиться до майна. Виконує роботи із самообслуговування та благоустрою установи. У скоєному злочині розкаюється.

Крім того колегія суддів, вважає, що висновок суду першої інстанції, про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого, оскільки він не довів своє виправлення, є хибним. Згідно наданої установою відбування покарання характеристики, засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою, працею та відповідальним ставленням до своїх обов`язків довів своє виправлення.

За таких обставин колегія суддів вважає за доцільне задовольнити апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції скасувати і прийняти свою ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 , про умовно-дострокове звільнення задовольнити і звільнити його умовно-достроково на 11 місяців 5 днів.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 березня 2017 року відносно засудженого ОСОБА_7 , скасувати.
Клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення задовольнити. Звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.06.2015 року, умовно-достроково на 11 місяців 5 днів.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4