печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого в ОВС Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :

Слідчий в особливо важливих справах Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на на нерухоме майно, а саме на земельна ділянку, площею 0,1012 га, що розташована за в с. Малечковичі, Пустомитівського району, Львівської області, кадастровий номер: :02:001:0052.
Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002675 від 05.10.2016 за фактом зловживання владою та службовим становищем, надання службовими особами Департаменту громадської безпеки МВС України неправомірної вигоди працівникам правоохоронних органів, задіяних в охороні громадського порядку під час акцій протесту громадян, які відбувалися у центральній частині м. Києва у період грудня 2013 року лютого 2014 року, за вчинення ними в інтересах третіх осіб дій з використанням наданої їм влади та службового становища, вчинених за попередньою змовою групою осіб, а також незаконного перешкоджання проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій, перевищення влади та службових повноважень, що призвело до масових жертв серед цивільних учасників акцій протесту та заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, тобто до настання тяжких наслідків, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 364 у редакції від 07.04.2011, ч. 3 ст. 369 у редакції від 18.04.2013, ст. 340 та ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України у редакції від 07.04.2011 КК України.

У засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку приходжу до висновку про недостатність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання слідчого в ОВС Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна, - відмовити.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1