Справа № 452/1979/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/129/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого-судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 жовтня 2016 року,-
за участю прокурора : - ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :
Цим вироком:
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, згідно ст. 89 КК України не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації в Самбірський МРВ КВІ УДПтС У у Львівській області.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

По справі вирішено питання речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_7 30.04.2016 року близько обіду, перебуваючи в АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник на територію подвір`я вищевказаного будинку, звідки із заднього двора таємно викрав бензопилу марки «Husqvarna» вартістю 2000 гривень, набір автомобільних ремонтних ключів вартістю 4500 грн., болгарку марки «Восток КЄМЗ» вартістю 800 грн. та магнітофон до автомобіля марки «Fenner AS200RDS» вартістю 800 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 8100 гривень.

Крім цього, ОСОБА_7 04.05.2016 року близько 21 год. 30 хв. перебуваючи в АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно проник на територію подвір`я вищевказаного будинку, звідки із заднього двора таємно викрав гірський велосипед марки «Winora», чорного кольору, вартістю 3500 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 3500 гривень.

Не погоджуючись із вказаним вироком суду захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 жовтня 2016 року в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення та визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. Мотивує це тим, що вирок суду незаконний та необґрунтований в частині правової кваліфікації злочину. Зазначає, що в матеріалах справи є відповідь Самбірського міжміського БТІ на адвокатський запит ОСОБА_10 , де зазначено, що в матеріалах інвентаризаційної справи на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_2 , даних про окремо обладнане господарське приміщення під назвою «сховище» не має. Проте суд, не взяв цей доказ, який міг суттєво вплинути на правову кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення та вважав доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), поєднаного із проникненням у сховище. Натомість, крадіжка була вчинена з відкритої території подвір`я, яке не було зачинене та не було обладнане ніякими засобами охорони, тобто був вільний доступ до вкрадених речей. З огляду на це, вважає, що слід було кваліфікувати дане діяння за ч.2 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні суду першої інстанції свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України стверджується поясненнями потерпілої, свідків та іншими доказами кримінального провадження, яким суд першої інстанції надав правову оцінку, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_9 , про факт крадіжки вказаних речей з її господарства;

- показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.05.2016 року за № 0000534;

- заявою, написаною ОСОБА_9 в правоохоронні органи;

- протоколом огляду місця події від 05.05.2016 року із додатками до нього;

- квитанцією №00547 від 15.07.2016 року;

- протоколом огляду предметів та фототаблицями до нього від 14.05.2016 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.06.2016 року, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_7 ;

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції враховано наведене та вірно доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), поєднаного із проникненням у сховище, а саме: бензопили марки «Husqvarna», набору автомобільних ремонтних ключів, болгарки марки «Восток КЄМЗ» та магнітофону до автомобіля марки «Fenner AS200RDS», з подвір`я будинку АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , чим потерпілій заподіяно матеріальну шкоду на суму 8100 грн., а також, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно та поєднаної із проникненням у сховище, а саме: гірського велосипеда марки «Winora», чорного кольору, з подвір`я будинку АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , чим потерпілій заподіяно матеріальну шкоду на суму 3500 грн., а тому кваліфікація його дій за ч.3 ст.185 КК України, є вірною.

Колегія суддів оцінює доводи захисника ОСОБА_6 про те, що до викрадених речей був вільний доступ, а тому не може бути правова кваліфікація, як проникнення у сховище та вважає, що такі доводи апелянта не підлягають до задоволення, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 проник у сховище, а саме на територію господарства потерпілої ОСОБА_9 , яка була огороджена і де зберігались викрадені речі, а тому кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України, як зазначає захисник є безпідставною.

При обранні міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом першої інстанції враховано тяжкість вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який свою винуватість у скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується по місцю проживання.

Як пом`якшуючі відповідальність обставини обвинуваченому ОСОБА_7 , судом вірно враховано щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином, обтяжуючих відповідальність обставин обвинуваченому ОСОБА_7 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції вірно виходив із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який згідно ст. 89 КК України не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, пом`якшуючі відповідальність обставини, це заява потерпілої ОСОБА_9 , яка просила суворо не карати ОСОБА_7 та засудити до умовної міри покарання, оскільки обвинувачений вибачився перед нею, претензій морального та матеріального характеру до нього немає, обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено та вірно призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 жовтня 2016 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 є законним, обґрунтованим та постановлений відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 жовтня 2016 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4