Ухвала
іменем україни

11 липня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2016 року,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд указаних судових рішень в касаційному порядку. При цьому ОСОБА_4 заявив клопотання про поновлення строку на оскарження цих рішень у касаційному порядку, посилаючись на те, працівники Бориспільської виправної колонії № 119 не вручили йому касаційну скаргу, яка була повернута Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) у зв`язку з неусуненням недоліків. Крім того, зі змісту касаційної скарги ОСОБА_4 вбачається, що останній посилається як на причину пропуску строку на касаційне оскарження, й те, що він не отримував ухвалу ВССУ від 04 липня 2016 року про залишення його касаційної скарги без руху.

Перевіривши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою ВССУ від 04 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК залишено без руху і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання. Вказану ухвалу невідкладно було надіслано засудженому, і згідно з даними розписки, наявної в матеріалах провадження за скаргою, копію цієї ухвали він отримав 10 липня 2017 року.

У межах цього строку засуджений указаних в ухвалі недоліків не усунув, нової касаційної скарги на адресу ВССУ не надходило. Тому колегія суддів 07 жовтня 2016 року повернула касаційну скаргу ОСОБА_4 на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу.
Поза межами строку на касаційне оскарження засуджений звернувся з касаційною скаргою на постановлені щодо нього судові рішення й заявив клопотанням про поновлення строку їх оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Проте подана засудженим скарга з клопотанням про поновлення касаційного строку не містить обґрунтованих підстав для поновлення цього строку. Посилання засудженого на те, що працівники Бориспільської виправної колонії № 119 не вручили йому касаційну скаргу, яка була повернута ВССУ у зв`язку з неусуненням недоліків, як на підставу для поновлення строків, не можна визнати прийнятними з огляду на таке.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, відповідно до акту, складеного 11 листопада 2016 року працівниками Бориспільської ВК № 119 засуджений ОСОБА_4 оригінал ухвали ВССУ від 07 жовтня 2016 року про повернення касаційної скарги отримав 11 листопада 2016 року, але додатки до вищевказаної ухвали на 31 аркуші забравши, відмовився писати розписку про їх отримання. Вказане також підтверджується довідками, складеними старшим консультантом ВССУ, які містяться у матеріалах провадження за скаргою.
Крім того, доводи засудженого про те, що він не отримував копію ухвали ВССУ від 04 липня 2017 року про залишення касаційної скарги без руху, спростовуються матеріалами провадження за скаргою, в яких міститься розписка ОСОБА_4 про отримання цієї копії ухвали 10 липня 2017 року.
Жодних інших переконливих аргументів на підтвердження поважності причин, через які ОСОБА_4 не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу протягом трьох місяців із дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, у клопотанні не наведено.
З урахування наведеного суд касаційної інстанції не знаходить підстав для поновлення ОСОБА_4 строку касаційного оскарження судових рішень щодо нього.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд

п о с т а н о в и в:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку касаційного оскарження.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2016 року щодо нього разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3