Справа № 367/7118/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2016 року Ірпінського міського суду Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілої ОСОБА_4 ,
потерпіла ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6
обвинуваченої: ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0001009 від 25.03.2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, раніше не судимої, працюючої бухгалтером ОСББ "Гостомель таун", заміжньої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , без місця реєстрації,
у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 135 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області з Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001009, по обвинуваченню ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 135 КК України.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21.09.2016р. по обвинувальному акту у кримінальному провадженні № 0001009 від 25.03.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні, прокурор висловив думку про те, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України, з викликом в судове засідання учасників розгляду та свідків. Щодо скарг захисника обвинуваченої ОСОБА_6 на процесуальні дії вчинені під час досудового слідства по даному кримінальному провадженню слідчими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 просила відмовити оскільки вони є необґрунтованими.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_6 заперечували проти призначення справи до розгляду, оскільки вважали, що вимоги чинного КПК України не були виконанні при направленні обвинувального акту до суду, а саме не було вручено цивільні позови обвинуваченій та цивільним відповідачам. Також захисник ОСОБА_6 вважав, що обвинувальний акт, затверджений прокурором не містить належним чином сформульованого обвинувачення, що порушую право на захист обвинуваченої.

Також, захисником ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні було подано скарги на процесуальнідії слідчих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вчинені ними під час досудового слідства по даному кримінальному провадженню із порушенням вимог КПК України. Так захисник просив визнати дії слідчого ОСОБА_10 при проведенні слідчої (розшукової) дії огляду місця події 24.03.2016р. та при складанні протоколу огляду місця події від 24.03.2016р. незаконними, такими що були вчинені з істотним порушенням вимог КПК України. Також просив визнати незаконними дії слідчого ОСОБА_9 при проведенні слідчої (розшукової) дії пред,явлення особи для впізнання за фотознімками 22.08.2016р. та при складанні протоколу пред,явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.08.2016р. свідку ОСОБА_11 .. Крім того захисник просив визнати такими, що вчиненні з істотнім порушенням вимог КПК України, а також прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України дії слідчого Бабич ого, яку він та його підзахисна підтримали та просили задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримали думку прокурора, просили призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Щодо скарг захисника обвинуваченої на дії слідчих заперечували, просили відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, скаргу захисника на дії слідчого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, а скарги захисника ОСОБА_6 на дії слідчого не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Так, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини цієї статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Всі відомості, вказані в даній статті повинні бути узгоджені та не суперечити одна одній.
Пунктом «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , складеного слідчим Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 та затвердженого прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 20.09.2016 року, вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було, оскільки в ньому відсутній послідовний та конкретний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, містить істотні недоліки, що стосуються обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. З даної норми Основного Закону випливає, що формулювання обвинувачення, зазначене в обвинувальному акті, повинно бути конкретним.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступень тяжкості кримінального правопорушення, тощо.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статі кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Так, в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин та обвинувачення зазначено, що ОСОБА_7 24.03.2016 року, перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 за усним договором з ОСОБА_5 , зобов`язалась доглядати малолітнього сина останньої ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, ОСОБА_7 переслідуючи мету власного незаконного збагачення, незаконно заволодівши грошовими коштами, які перебували у будинку, з метою запобігти викриття своїх злочинних дій, виражаючи явну неповагу до права людини на життя, нехтуючи моральними та правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу особі, що перебуває у небезпечному для життя стані, не турбуючись за життя і здоров`я ОСОБА_12 , який без сторонньої допомоги позбавлений можливості вжити заходи до самозбереження в силу малоліття та будучи зобов`язаною піклуватися про останнього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності та те, що мати ОСОБА_12 буде відсутня тривалий час, покинула будинок, залишивши у будинку малолітнього ОСОБА_12 без нагляду у безпорадному та небезпечному для життя стані.
Втім, ні з такого сформульованого обвинувачення ні з викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не вбачаються конкретні данні про подію злочину, а саме час скоєння даного злочину, що має суттєве значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та не є сформульованим обвинуваченням, яке повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення.
Таким чином, викладені фактичні обставини та формулювання обвинувачення, суперечать викладеній правовій кваліфікації кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, суд, вважає, що прокурором не було дотримано вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі конкретний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та які відображають усі фактичні обставини скоєння обвинуваченою злочинів, у яких вона обвинувачується.
Крім того, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз,ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред,явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред,явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від.01.03.2001р., справа «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).
Так, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступень тяжкості кримінального правопорушення, тощо.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статі кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист та ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, суд вважає, що даний обвинувальний акт всупереч ст. 291 КПК України не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, та послідовних фактичних обставин кримінального правопорушення, яке прокурор вважає встановленими, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.

Судом звертається увагу на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.
Крім того, до суду разом із даним обвинувальним актом надійшли цивільні позови.
Відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.

Так, в порушення вищевказаних вимог закону, до обвинувального акту, не було додано розписки підозрюваної ОСОБА_7 про отримання нею цивільного позову ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди від 25.04.2016 року. Також, до даного обвинувального акту не було додано розписки цивільного відповідача ОСОБА_13 про отримання цивільного позову ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди від 16.06.2016 року. Розписки про отримання доповнення до цивільного позову ОСОБА_5 від 16.09.2016 року цивільних відповідачів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , також відсутні в доданих до обвинувального акту документах.
Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та порушує гарантовані законом процесуальні права сторін кримінального провадження, а також порушує основні засади кримінального провадження, зокрема верховенство права, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України, впродовж розумного строку, який суд визначає у продовж 10 днів з моменту його отримання.
Крім того, як вбачається з матеріалів доданих до обвинувального акту на момент завершення досудового слідства обвинувачена мала трьох захисників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , однак обвинувальний акт в даному провадженні в супереч вимогам ст. 293 КПК України був вручений лише захиснику ОСОБА_15 ..
Крім того, у підготовчому судовому засіданні, захисником ОСОБА_6 було заявлено скарги на дії слідчих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в яких просив визнати дії слідчих Ірпінського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0001009 від 25.03.2016 року при проведенні слідчих (розшукових) дій, а саме: огляд місця події 24.03.2016 року та скаладання протоколу огляду місця події від 24.03.2016 року проведені слідчим ОСОБА_10 ; пред`явленні особи для впізнання за фотознімками 20.04.2016 року, 22.08.2016 року та при складанні протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.04.2016 року та 22.08.2016 року потерпілій ОСОБА_5 та свідку ОСОБА_11 слідчими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідно, незаконними, такими, що були вчинені з істотним порушенням вимог КПК України, а також прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Однак, відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Отже, результати даних слідчих дій, проведених слідчими Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 є доказами, які підлягають доказуванню, в даному кримінальному провадженні.
Так, подані скарги фактично є клопотанням про визнання доказів недопустимими, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, яке вирішується відповідно до ст. 89 КПК України.

Згідно із положеннями ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Оскільки, дане питання вирішується судом під час судового розгляду, то в підготовчому судовому засіданні, суд позбавлений такої можливості, отже дані скарги заявлені передчасно, і тому, суд, відмовляє в задоволенні скарг захисника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 84, 89, 110, 278, 279, 291, 293, 303, 314, 315, 376 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0001009 від 25.03.2016р. по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 135 КК України повернути прокурору Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків, а саме протягом 7 днів з моменту його отримання.
Скарги захисника ОСОБА_6 на процесуальні дії вчинені під час досудового слідства по даному кримінальному провадженню слідчими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.
Суддя: ОСОБА_1