Номер провадження: 11-кп/785/447/17
Номер справи місцевого суду: 509/3213/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.04.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.10.2016 року у кримінальному провадженні №0001492 від 03.07.2016 року, яким:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
- 21.05.2012 року Овідіопольським районним судом ч.2 ст.289, ч.ч.2,3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.70 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КПК України, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 (два) роки;
- 25.10.2013 року Овідіопольським районним судом за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України на 5 (п`ять) років 1 (одного) місяця позбавлення волі; звільнений 14.03.2016 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. Міра запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишена без змін. На підставі положень ч.5 ст.72 КК України обвинуваченому зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 1 вересня 2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

встановив:
Оскаржуваним вироком районного суду обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він, 1 липня 2016 року, приблизно о 05 год., повторно з метою крадіжки чужого майна, шляхом віджиму викруткою рами металопластикового вікна проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належний ОСОБА_7 персональний комп`ютер марки «Вrаvо», вартістю 10000 грн.
2 липня 2016 року, приблизно о 24 год., ОСОБА_8 , повторно з метою крадіжки чужого майна, через раніше ним же віджату раму металопластикового вікна проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_7 пральну машину «Zanussi», вартістю 7500 грн., телевізор марки «Sоnу», вартістю 1500 грн., відеомагнітофон марки «Sоnу», вартістю 800 грн., шуруповерт марки «Ехреrt», вартістю 1000 грн., 10 плашок алкогольних напоїв вартістю 150 грн. кожної, 11 упаковок гіпсової плитки, вартістю 90 грн. за 1 упаковку, килим, вартістю 1000 грн., а усього на загальну суму 14200 грн.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, вимоги якої уточнив під час апеляційного розгляду, просив суд змінити вирок суду шляхом пом`якшення призначеного йому покарання, оскільки вважає його суворим.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора та потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, як крадіжка, поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які судом досліджувались в повному обсязі. Ці обставини сторонами кримінального провадження не оспорюються, а тому вони не є предметом апеляційного розгляду, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок районного суду на відповідність його вимогам закону, апеляційний суд прийшов до висновку про його законність та обґрунтованість.

Порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про невірне застосування судом вимог кримінального закону при призначені покарання, з підстав його суворості, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_8 і чи повинен він його відбувати, суд першої інстанції врахував, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та непогашену у встановлені законом строки судимість, вчинив кримінальне правопорушення проти власності, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких. Суд врахував тяжкість скоєного, суспільну небезпеку і характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення таданні, які характеризують обвинуваченого, пом`якшуючи покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Правильно врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції, прийшов до висновку про те, що виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства та призначив йому покарання передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. З огляду на зазначене, доводи обвинуваченого, на які він посилається в своїй апеляційній скарзі, судом першої інстанції були враховані в повній мірі.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок суворості та служити підставою для зміни вироку, оскільки, з урахуванням обставин наведених у вироку, воно відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, є справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст. 50 КК України.

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга не містить у собі достатніх підстав для зміни вироку та пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, апеляційний суд вважає необхідним вирок районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.10.2016 року у кримінальному провадженні №0001492 від 03.07.2016 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4