Справа № 131/2090/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2016 року смт. Оратів
Оратівський районний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Оратів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000003 від 06.01.2016 року, який надійшов до суду з угодою про примирення від 03.11.2016 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Росоховата Іллінецького району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, не одруженого, з повною середньою освітою, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 29.12.2015 в період часу з 13 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв., перебуваючи біля колишнього приміщення пасіки, що розташоване біля с. Росоховата Іллінецького району Вінницької області, знаючи достовірно, що колишнє приміщення пасіки належить ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що для вчинення крадіжки йому знадобиться стороння допомога, попросивши ОСОБА_6 допомогти йому зняти шифер із вказаного приміщення, переконавши його, що приміщення нікому не належить, на що останній погодився, шляхом вільного доступу, прийшовши до колишнього приміщення пасіки, що біля с. Росоховата Іллінецького району Вінницької області, реалізовуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 виліз на дах вищевказаного приміщення та зняв 32 листи хвилястого шиферу, вирвавши цвяхи на ньому, 30 з яких були цілими, а потім дані листи шиферу подавав ОСОБА_6 , який стояв на землі та складав шифер біля дерева у садку, чим вчинив крадіжку 32 (тридцяти двох) листів хвилястого шиферу. Після чого ОСОБА_4 викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 матеріальну шкодуна загальну суму 1584 грн., що підтверджується висновком судово- товарознавчої експертизи № 2806/16-21 від 27.10.2016, згідно якого ринкова вартість одного листка шиферу азбестоцементного станом на момент вчинення злочину (січень 2016 року) складала 49, 50 грн. (сорок дев`ять грн. 50 коп.).

03.11.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, згідно із якою ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю, розкаявся та зобов`язувався відшкодувати потерпілій ОСОБА_5 завдану його діями матеріальну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі гривень) до 15.12.2016 року включно. Сторони кримінального провадження погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечує проти затвердження угоди про примирення від 03.11.2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000003 від 06.01.2016 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просить вказану угоду про примирення від 03.11.2016 року укладену з потерпілою ОСОБА_5 затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, підтвердив факт добровільності укладення угоди, а також що йому відомі наслідки невиконання угоди.
Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтвердила факт добровільності укладення угоди, та зазначила, що їй відомі наслідки укладення угоди.
Дослідивши угоду про примирення від 03.11.2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченою, не встановлено.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком зрозумів права, визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Оцінюючи фактичні обставини справи, суд находить вину обвинуваченого повністю доведеною і вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, зокрема його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, те що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується добре.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 - щире каяття, активнее сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

Виходячи з зазначеного, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , і призначити останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Судових витрат у справі немає.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, тому з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави 176 грн 20 коп.
Питання про речові докази слід вирішити в передбаченому ст. 100 КПК України порядку.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ст. ст. 314, 373, 374, 468, 471, 474, 475 КПК України,
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 03.11.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 100 годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 176 грн 20 коп судових витрат за проведення експертизи.
Речові докази 32 (тридцять два) листа шиферу, що знаходяться на зберіганні ОСОБА_7 - повернути власнику ОСОБА_8 .
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Оратівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків невиконання укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
СУДДЯ ОСОБА_1