Справа № 686/1773/17

УХВАЛА

27 січня 2017 року м. Хмельницький
27 січня 2017 року слідчий СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, а саме на чотири цільнометалевих контейнера, які розташовані на торгівельних рядах МКП - ринок «Ранковий», що по вул.Геологів, 13/1, м.Хмельницький, та котрі знаходяться у наступних місцях: ряд 56 місце 19, ряд 57 місце 5, ряд 57 місце 7, ряд 62 місце 7А, що належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності
Як зазначено в клопотанні, ОСОБА_6 упродовж останніх 15-ти років займалась продажем текстильних виробів на речовому ринку, що по вул. Львівське шосе у м. Хмельницький, у зв`язку з чим, у її колі спілкування вона отримала авторитет успішного та платоспроможного підприємця та за тривалий проміжок часу у неї із колегами, знайомими та товаришами склались взаємні довірливі відносини. При цьому ОСОБА_6 ні раніше, ні на даний час не була зареєстрована у якості фізичної особи-підприємця.
Будучи обізнаною про власний авторитет успішного та платоспроможного підприємця, та маючи на меті скористатись довірливими відносинами із колегами, знайомими та товаришами, влітку 2015 року у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами у вказаних осіб.
Так, починаючи з червня місяця 2015 року по 07.09.2016 р. ОСОБА_6 , перебуваючи на території м.Хмельницький та м.Херсон, будучи знайомою на протязі тривалого часу із потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , користуючись довготривалими довірливими відносинами із потерпілими, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, шляхом зловживання їх довірою, користуючись створеним образом платоспроможного підприємця та позичальника, під надуманими приводами позички грошових коштів на різного роду потреби, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, з корисливих мотивів заволоділа їх грошовими коштами, у тому числі у великих та особливо великих розмірах.
13 вересня 2016 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаних правопорушень, а 19.01.2017 р. про зміну підозри у вчиненні даних кримінальних правопорушень.
Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними та узгодженими між собою доказами, що були отримані під час проведення слідчих дій по даному кримінальному проваджені, а саме показами потерпілих, свідків, розписками ОСОБА_6 , почеркознавчими експертизами, аналізом роздруківок телефонних з`єднань.
Так, в ході досудового розслідування було встановлено, що завдана умисними діями ОСОБА_6 матеріальна шкода становить більш ніж 32000000 грн. Окрім цього, з метою уникнення накладення арешту на майно, підозрювана, безпосередньо після вчинення даних кримінальних правопорушень відчужила наявне у неї майно, а саме 05.09.2016 р., у відповідності до договору купівлі-продажу був проданий належний їй на праві спільної сумісної власності будинок по АДРЕСА_1 , а також 31.08.2016 р. був проданий автомобіль «Mercedes ML350», номер кузова НОМЕР_1 , належний їй на праві спільної сумісної власності.
Зважаючи на викладене слід прийти до висновку, що на даний момент наявні вагомі підстави вважати, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даній стадії досудового розслідування може призвести до відчуження решти майна, що належить підозрюваній та унеможливить забезпечення відшкодування завданої потерпілим матеріальної шкоди, або ж можливої конфіскації.
Окрім цього, під час проведення слідчих дій та вивчення особи підозрюваної встановлено, що вона перебуває у шлюбі із ОСОБА_5 , 1975 р.н., з 16.09.2000 р. по теперішній час. Перебування їх у шлюбі також підтверджують і свідки ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та інші.
Зважаючи на це, а також виходячи зі змісту ст. ст.60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю і в разі його поділу їх частки є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Отже, майно що перебуває у власності ОСОБА_5 та було набуте ним за час перебування у шлюбі із підозрюваною ОСОБА_6 , належить також і останній на праві спільної сумісної власності.
Зважаючи на викладене, в ході досудового розслідування виникла обґрунтована необхідність у накладення арешту на наявне у власності ОСОБА_5 нерухоме майно, котре було набуте ним за час шлюбу із ОСОБА_6 , а саме чотири цільнометалевих контейнера, які розташовані на торгівельних рядах МКП - ринок «Ранковий», що по вул.Геологів, 13/1, м.Хмельницький. Вказані контейнери площею по 6 квадратних метра кожний і знаходяться у наступних місцях: ряд 56 місце 19, ряд 57 місце 5, ряд 57 місце 7, ряд 62 місце 7А.
При цьому, дане майно може бути приховане, або ж відчужене будь-яким способом, наприклад розкомплектуванням, адже знаходиться на орендованій у МКП - ринок «Ранковий» території, звідки може бути вивезене у будь-який момент, а тому вважаю що під час досудового розслідування наявні достатні підстави для заборони використання даних контейнерів, адже лише їх зберігання на території вказаного МКП, або ж на спеціальному майданчику може гарантувати його збереження.
Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення збереження та недопущення відчуження майна підозрюваної ОСОБА_6 , яке може підлягати конфіскації, або ж забезпечувати відшкодування завданої потерпілим матеріальної шкоди, слідчий просить накласти арешт на вказане майно.
Розглянувши подане клопотання, заслухавши думку слідчого, який клопотання підтримав, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.170 КК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч.1). Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2). У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч.5). У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше (ч.6).Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч.10).
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.
Встановлено, що чотири цільнометалевих контейнера, які розташовані на торгівельних рядах МКП - ринок «Ранковий», що по вул.Геологів, 13/1, м.Хмельницький, зокрема у наступних місцях: ряд 56 місце 19, ряд 57 місце 5, ряд 57 місце 7, ряд 62 місце 7А, належать ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності.
Згідно з ст.170-173 КПК України є правові підстави для накладення арешту на вказане майно підозрюваної ОСОБА_6 , з метою його збереження, недопущення приховування та відчуження даного майна, для забезпечення конфіскації майна як виду покарання, в зв`язку з чим клопотання слідчого, яке є обґрунтованим, підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.172, 173 КПК України,-
Клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на чотири цільнометалевих контейнера, які розташовані на торгівельних рядах МКП - ринок «Ранковий», що по вул.Геологів, 13/1, м.Хмельницький, які знаходяться у наступних місцях: ряд 56 місце 19, ряд 57 місце 5, ряд 57 місце 7, ряд 62 місце 7А, що належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності, шляхом заборони розпоряджатись вказаним майном.
Відповідно ст.175 КПК України ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно ст.309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, а згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Слідчий суддя