Справа № 215/764/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши, в порядку ч. 1 ст. 107 КПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, клопотання слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, перебуваючого на обліку у лікаря-нарколога з травня 2015 року з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, на обліку у лікаря-психіатра не перебуваючого, , судимого:

- 30.07.1984 Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 140 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. З використанням ст. 46-1 КК України відстрочити виконання вироку на 2 роки, звільнено з під варти в залі суду;

- 21.11.1984 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 3 ст. 42 КК України шляхом поглинання вироку суду від 30.07.1984 року до відбування призначено 3 роки позбавлення волі із зарахуванням тримання під вартою з 21.09.1984 по 26.11.1984. Звільнено 21.11.1987 по відбуттю строку покарання;

- 20.12.1988 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ст. 17, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна. Звільнено 27.03.1992 по відбуттю строку покарання;

- 04.02.1993 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 141, ст. 17, ст.ст. 208, 42 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. Звільнено 18.05.1994 по відбуттю строку покарання;

- 18.06.1996 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 206, ч. 3 ст. 206, ст. 42 КК України до позбавлення волі строком на 6 років. Звільнено 11.08.2001 по відбуттю строку покарання;

- 30.10.2002 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 189, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна

- 31.10.2002 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 296, ч. 3 ст. 189, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна. Звільнено 20.09.2011 по відбуттю строку покарання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 11.01.2017 р. відповідає вимогам ст. ст. 176, 184 КПК України.

Суд перевіривши матеріали клопотання, заслухавши учасників процесу, вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України, за ознаками закінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в житло.

Повторно, 11.01.2017 приблизно о 10.10 годині ОСОБА_5 прийшов до будинку АДРЕСА_2 , з прямим умислом та єдиною метою спрямованими на таємне викрадення чужого майна.

Діючи з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, таємно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись відсутністю власників будинку, інших свідків та очевидців, ОСОБА_5 перелізши через паркан потрапив на територію даного домоволодіння та підійшов до металопластикового вікна, розташовано біля вхідних дверей будинку та застосовуючи фізичну силу, розбив вказане вікно і відчинив його, таким чином забезпечивши собі доступ в будинок. Після цього, ОСОБА_5 через вказане вікно проник в будинок. Знаходячись в даному будинку ОСОБА_5 побачив радіоприймач марки «Атланта AT-R20», вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 228 від 26.01.2017 року складає 176,32 гривень, флеш-карту DTSE9 на 8Gв, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 228 від 26.01.2017 року складає 156,32 гривень, веб-камеру «SVEN IC-910», вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 228 від 26.01.2017 року складає 265,81 гривень, акумулятор марки «YOOBАO M16 16000мАм», вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 228 від 26.01.2017 року складає 670,51 гривень, мобільний телефон «Nokia 215 DualSIM», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 228 від 26.01.2017 року складає 831,08 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_6 , та переслідуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення даного майна склав його в поліетиленовий пакет, білого кольору, який знайшов в будинку, а вищевказаний мобільний телефон тримав у руках та збирався виходити з будинку. В цей час в будинок зайшов потерпілий ОСОБА_6 та почувши сторонній шум пройшов у вітальну кімнату, через вікно якої побачив як ОСОБА_5 вистрибнув через вікно ванної кімнати на вулицю та почав бігти за територію домоволодіння. Потерпілий ОСОБА_6 вийшов за ним на вулицю та почав кричати, щоб ОСОБА_5 зупинився та побіг за ним. ОСОБА_5 усвідомлюючи, що його злочинні дії перестали бути таємними, продовжив свій злочинний намір та намагався втекти з місця вчинення злочину з викраденим майном.

Однак, ОСОБА_5 не довів до кінця свій злочинний умисел з причин, що не залежали від його волі, оскільки, 11.01.2017 перебуваючи постійно під візуальним контактом потерпілого під час переслідування приблизно о 10 годині 55 хвилин був зупинений біля будинку АДРЕСА_3 .

Таким чином, ОСОБА_5 намагався заволодіти майном, що належить потерпілому ОСОБА_6 , загальною вартістю 2100,04 гривень, але не довів до кінця свій злочинний умисел з причин, що не залежали від його волі.

Прокурор у судовому засіданні довів, що стосовно підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний причетність до скоєного не визнав та заперечував щодо обрання у відношенні нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Причетність ОСОБА_5 до скоєного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України, у вчиненні якого йому пред`явлено підозру, об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

У зв`язку з цим, 23.02.2017 р., йому повідомлено про підозру відповідно до ст. ст. 276-278 КПК України.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , раніше судимого, який, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно скоїв умисний злочин проти власності, постійного місця роботи не має, офіційні джерела доходів в останнього відсутні, неповнолітніх дітей на утриманні не має, запобіжного заходу у виді домашнього арешту, обґрунтовується наявністю таких ризиків як те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки до слідчого, прокурора та суду, що відповідно до ст. ст. 177, 181 КПК України, є підставою застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що тільки такий запобіжний захід, як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 184, 193, 194 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Застосувати щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком на 60 днів, тобто по 23 квітня 2017 р., включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження за першою вимогою;

- з 20.00 години до 08.00 години наступного дня не залишати місце проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не змінювати місце проживання з адреси: АДРЕСА_1 на іншу адресу.

З метою перевірки та контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 покласти на Тернівський ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області обов`язки щодо проведення перевірок за місцем проживання останнього.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворого виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення, але підлягає негайному виконанню щодо застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя: