АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/26/17 Справа № 700/1118/16-к Категорія: ст. 183, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Лисянського районного суду Черкаської області від 30.12.2016 року, якою застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 26.01.2017 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лумля Малинського району Житомирської області, громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, працює водієм-експедитором ТОВ «Фармпланета», с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Начальник СВ Лисянського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Клопотання погоджено з начальником Лисянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_10 .

Клопотання мотивує тим, що 28.12.2016 близько 17 години 15 хвилин ОСОБА_7 порушив вимоги п. 2.9 б) Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем Mercedes-Benz Vito 115 СDІ, державний номер НОМЕР_1 , та, рухаючись по вулиці Київській навпроти будинку № 28 в смт. Лисянка Черкаської області зі сторони центу смт. Лисянка в напрямку виїзду з смт. Лисянка, порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого вчинив наїзд на велосипедистів ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які рухалися в попутному з автомобілем напрямку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 .

Зазначає, що вина ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: даними протоколу ОМП від 28.12.2016; показами свідка ОСОБА_13 від 28.12.2016; показами свідка ОСОБА_14 від 28.12.2016; показами свідка ОСОБА_15 від 29.12.2016; даними лікарського свідоцтва про смерть № 252 від 29.12.2016; даними лікарського свідоцтва про смерть № 253 від 29.12.2016; показами підозрюваного ОСОБА_7 від 29.12.2016.

В діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 286 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Також вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 є мешканцем іншої області, що свідчить про те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків, потерпілих, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Лисянського районного суду Черкаської області від 30.12.2016 року задоволено вищезазначене клопотання та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 26.01.2017 року, й вирішено при застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою заставу не застосовувати.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що ОСОБА_7 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за як передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років; вину не визнав, скоєного не усвідомлює, є мешканцем іншої області; при наявності суперечностей у показах може незаконно впливати на свідків, потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; діями ОСОБА_7 спричинено загибель двох людей. Обрати ОСОБА_7 інший та більш м`який запобіжний захід на даний час слідчий суддя вважає неможливим.

Крім того, вказує, в силу ч. 4 ст. 183 КПК України до ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без застосування застави.

Не погодившись з ухвалою, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Лисянського районного суду Черкаської області від 30.12.2016 року та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши його не покидати місце проживання в період з 22-00 години до 06-00 години, з покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; уникати спілкування з особами, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих дій, свідками та іншими учасниками кримінального провадження.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною, висновки слідчого судді є передчасними й такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Також вважає невмотивованим твердження слідчого судді про те, що встановлені на час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених законом, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Зазначає, що слідчий в судовому засіданні під час розгляду клопотання не надав обґрунтування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. При цьому, стверджує захисник, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, в даному випадку є мінімальними, оскільки ОСОБА_7 має на утриманні непрацюючу дружину, яка перебуває у декретній відпустці, двох малолітніх дітей, а також інших непрацюючих членів родини. ОСОБА_7 характеризується виключно позитивно як за місцем проживання, так і за місцем роботи. Крім того, ОСОБА_7 перебуває на обліку у туберкульозному диспансері.

Вказує, що ОСОБА_7 безпосередньо після ДТП був підданий аналізу на вміст алкоголю шляхом перевірки вмісту алкоголю у диханні та чотири рази поспіль проходив тест, і всі чотири рази його результати були різними. За таких підстав ОСОБА_7 добровільно погодився здати кров і сечу на аналіз на вміст алкоголю. Результатів такого тесту в судовому засіданні надано не було. Таким чином, вказує апелянт, ОСОБА_7 заперечив те, що під час ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння. Також зазначає, що ОСОБА_7 не визнає встановлені органом досудового слідства обставини наїзду на потерпілих, визнаючи таким чином свою вину частково.

Указує, що слідчий не обґрунтував те, у який спосіб ОСОБА_7 , який є раніше не судимою особою, буде впливати на свідків і потерпілих, а також знищувати і спотворювати докази. Тим більше, що єдиним речовим доказом на даний час у кримінальному провадженні є автомобіль, яким керував ОСОБА_7 , та який перебуває на штрафмайданчику Лисянського ВП, що охороняється.

Крім того, захисник вважає, що обмеження пересування ОСОБА_7 в інший спосіб, окрім взяття під варту, було б цілком достатнім запобіжним заходом у цьому кримінальному провадженні, враховуючи, що вчинене ним кримінальне правопорушення, хоч і відноситься до категорії тяжких, однак є таким, що вчинене з необережності. Том, запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем встановленого органом досудового розслідування проживання підозрюваного був би цілком достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Зазначає, що відмова у визначенні розміру застави є неправильною, оскільки ризики, передбачені чинним кримінальним процесуальним законом, є мінімальними, тому слідчий суддя необґрунтовано застосовував до підозрюваного положення ч. 4 ст. 183 КПК України.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник підтримали апеляційну скаргу останнього з мотивів, які в ній наведені.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги та просив її відхилити. Вказав, що існує надто великий ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може зникнути з метою ухилення від відповідальності, впливати на свідків.

Заслухавши суддю доповідача, захисника, підозрюваного, прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При цьому підставою для застосування такого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 вказаної вище статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду вірно встановив, що за матеріалами досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Колегія суддів погоджується з позицією слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків того, що підозрюваний намагатиметься уникнути притягнення до кримінальної відповідальності та може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів вбачає, що слідчий суддя обґрунтовано встановив факт, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 були враховані ризики, які на даний момент не зменшились, а орган досудового розслідування в своєму клопотанні навів та обґрунтував наявність вищевказаних ризиків.

Твердження апелянта про порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону щодо не визначення розміру застави, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки відповідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. Про що вірно зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

Згідно п. 16 листа від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків. Виключно у випадках, перелік яких встановлено в ч. 4 ст. 183 КПК, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави, зокрема: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею. Слід мати на увазі, що у такому разі слідчий суддя, суд також вправі застосувати інший (більший) розмір застави (як альтернатива) відповідно до положень ч. 10 ст. 182 КПК.

Враховуючи це, колегія суддів вбачає, що на даний час вказаним вище ризикам дієво може запобігти лише такий запобіжний захід як тримання під вартою, й менш суворий запобіжний захід є недостатнім для цього. Тому вбачається, що слідчий суддя обґрунтовано визначив запобіжний захід для підозрюваного саме у виді тримання під вартою.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 199, 396, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Лисянського районного суду Черкаської області від 30.12.2016 року, якою застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 26.01.2017 року, відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :