Справа № 555/374/17
Номер провадження 1-кп/555/87/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2017 рокум.Березне
Березнівский районний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
в с т а н о в и в:
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді рани чола та правого стегна, важкої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку важкого ступеня, субарахноїдального крововиливу лобно - скроневих часток обох півкуль мозку, закритого перелому 8 та 9 лівих ребер, пошкодження передньої хрестовидної, медіальної бокової зв`язок та медіального меніска правого колінного суглобу, які за ознакою небезпеки для життя, в момент спричинення за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Своїми діями, які виразились в порушенні правил дорожнього руху України, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України.
Порушення ОСОБА_4 вимог пункту п. 2.3 ПДР, які вимагають від водіїв, що перед виїздом водій зобов`язаний перевірити і забезпечити технічно справний стан транспортного засобу, вимог пункту 12.1. Правил дорожнього руху, що вимагає від водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, вимог пункту п. 12.2, які вимагають у темну пору та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги та порушенням ОСОБА_4 вимог пункту 12.3. Правил дорожнього руху, що вимагає від водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, перебувають у прямому безпосередньому зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.
Пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення суд визнає доведеним і кваліфікує
його дії за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, та визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні вказаного злочину.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила обставини дорожньо-транспортної пригоди, зазначені у даному вироку.
Як слідує з показань потерпілого ОСОБА_5 , що прощає обвинуваченого і жодних претензій до нього не має, оскільки обвинувачений повністю відшкодував їй матеріальну шкоду, завдану злочином, просила суд не засуджувати обвинуваченого, претензій матеріального характеру у неї немає. Вказала, що обвинуваченим, їй було відшкодовано матеріальні збитки (шкоду) від скоєного, про що вона власноруч, написала розписку про отримання коштів.
Приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор та потерпілий не висловили жодних заперечень щодо всіх встановлених обставин, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи у сукупності всі зібрані та досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, встановленим, що своїми діями, які виразились у порушенні Правил безпеки дорожнього руху, передбачених п.2.3, п.12.1,п.12.2 п.12.3 Правил дорожнього руху України, які перебувають в причинному зв`язку з подіями, які настали, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.
Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 виразилися в тому, що він, керуючи транспортним засобом в порушення вимог пункту п. 2.3 ПДР, які вимагають від водіїв, що перед виїздом водій зобов`язаний перевірити і забезпечити технічно справний стан транспортного засобу, в порушення вимог пункту п 12.1. Правил дорожнього руху, який вимагає від водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в поркшенні вимог пункту вимог пункту 12.2, які вимагають у темну пору та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, також в порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, який вимагає, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не впоравшись з керуванням автомобіля- допустив наїзд на пішохода, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, хоча мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода. Порушення правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та наслідками, що наступили.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та об`єктивно.
При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.
За змістом п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, а також те, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, раніше не судимий, за місцем реєстрації проживання, та роботи характеризується позитивно, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданої шкоди у повному обсязі, обставин, які обтяжують покаpання, судом не встановлено, суд, вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.
При призначенні покарання суд враховує і думку потерпілої, яка підтвердила ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю відшкодував їй заподіяну шкоду, претензій до нього не має, просила суд не позбавляти його волі та не позбавляти права керування транспортними засобомами.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, також що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», враховуючи характеризуючи дані особи винного, який повністю визнав свою вину, а отже, готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, також, те, що обвинувачений відшкодував шкоду потерпілому, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує, конкретні обставини справи,а саме особу обвинуваченого, який раніше до адміністративної відповідальності за порушенняправил дорожнього руху не притягувався та для якого джерелом доходу є можливість працювати водієм, зважаючи на щире каяття у вчиненому, висновок освідчення на стан алкогольного сп`яніння від 11.11.2016р., відповідно до якого у ОСОБА_4 не виявлено ознак сп`яніння, суд вважає за можливе обмежитись призначенням лише основного покарання та не призначати обвинуваченому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки позбавивши права керувати транспортним засобом обвинувачений поставить сім`ю в скрутне матеріальне становище, оскільки останній здійснює вантажні перевезення, на його утриманні знаходяться дві малолітні дитини, а також той факт, що останній працює водієм і це є єдиним джерелом надходження до сімейного бюджету.
У відповідності до ст. 118, 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають до стягнення процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення:
- інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу 703 (сімсот три) грн. 68 коп.;
Крім того, прокурором Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури в інтересах лікувального закладу КЗ ОЗ «Березнівська центральна районна лікарняі» Березнівської районної ради, КЗ ОЗ «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради Рівненської області до ОСОБА_4 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого витрат на лікування ОСОБА_6 , понесені КЗ ОЗ «Березнівська центральна районна лікарняі» Березнівської районної ради та КЗ ОЗ «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради Рівненської області, суд вважає за можливе вказані позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди задовольнити повністю.
Керуючись ст.ст.368-371,374,376,392-395 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 703 (сімсот три) грн. 68 коп. витрат на залучення експерта.
Цивільний позов задоволити.
На вирок суду може бути подана апеляцiйна скарга до Апеляцiйного суду Рiвненської областi через Березнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1