Справа № 686/23/17

УХВАЛА

04 січня 2017 року м. Хмельницький
Як зазначено в клопотанні, 09 грудня 2016 року до Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області надійшли матеріали від управління захисту економіки у Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, щодо виявлення за адресою АДРЕСА_1 , грального закладу, в якому, в супереч закону України від 15.05.2009 р. №1334-VI «Про заборону грального бізнесу», організовано проведення азартних ігор.
В ході проведення досудового розслідування, відповідно до рапортів оперативних працівників Управління захисту економіки ДЗЕ Національної поліції України надійшла інформація про те, що за адресою АДРЕСА_1 , продовжує існування грального закладу, тип об`єкту інтерактивний клуб, приналежний до мережі: «Ultrapaymax» (PayBox) та всупереч Закону України «Про заборону ігрового бізнесу в Україні», встановлене комп`ютерне обладнання в кількості 10 одиниць. Організатором грального закладу за вказаною адресою є ОСОБА_5 , приміщення за адресою: АДРЕСА_1 належить громадянці ОСОБА_6 .
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, власником вказаного приміщення є ОСОБА_6 . Відповідно до договору оренди нежитлового приміщення від 01.12.2015 об`єктом оренди є: перший поверх нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 70,3 кв.м. ОСОБА_6 , виступаючи згідно з договором орендодавцем, передала у платне строкове користування ФОП ОСОБА_5 .
Згідно з договором суборенди нежитлового приміщення від 15.12.2015, об`єктом оренди є: перший поверх нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 70,3 кв.м, ФОП ОСОБА_5 передав зазначене приміщення у суборенду ОСОБА_7 .
Зазначені документи (договір суборенди нежитлового приміщення від 15.12.2015 та акт приймання передачі об`єкта оренди від 15.12.2015) свідчать, що користувачем зазначеного майна, на яке слід накласти арешт, являється ОСОБА_7 .
З метою збереження речових доказів, а також, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, є необхідність в накладенні арешту на тимчасове вилучене майно, які являються доказами вчиненого кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, та можуть бути використанні, як доказ факту зайняття гральним бізнесом у вказаному приміщенні та мають важливе значення, для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Крім цього, в ході досудового розслідування, з метою встановлення обставин кримінального правопорушення, вказане майно буде використовуватись при проведенні слідчих дій.
25 грудня 2016 вилучені під час обшуку речі визнані речовим доказом.
25.12.2016 призначена комп`ютерно-технічна експертиза з метою встановлення наявності комп`ютерного забезпечення для проведення комп`ютерних ігор в онлайн режимах на флеш-накопичувачах, вилучених під час проведення обшуку 24.12.2016 в нежитловому приміщені по АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні слідчий підтримала подане клопотання, просила накласти арешт на зазначене майно, з метою збереження речових доказів, задля запобігання можливості їх приховування, пошкодження, зникнення, відчуження.
Розглянувши подане клопотання, заслухавши думку учасника процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.170 КК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч.1). Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3). Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч.10). Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11).
Згідно з ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Відповідно до ст.170-173 КПК України є правові підстави для накладення арешту на вказане майно, що було тимчасово вилучене під час проведення обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості його приховування, пошкодження, зникнення, знищення, відчуження, в зв`язку з чим клопотання слідчого, яке є обґрунтованим, підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.172, 173 КПК України,-
Клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 - задовольнити.
Відповідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, а згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець мана, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Слідчий суддя