Справа № 1-198/11
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді -

ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни клопотання ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, яке мотивував тим, що згідно вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.01.2012 року він був засуджений за ч.1 ст. 121, ч.ч.2,3 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України до 7 років позбавлення волі.

Згідно ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.12.2015 року його було умовно-достроково звільнено від подальшого відбуття основної міри покарання у вигляді виправних робіт та додаткової міри покарання у виді позбавлення права займати посади представника влади в правоохоронних органах.

ОСОБА_4 прохає зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, так як він перебував під вартою з 21.06. по 24.06. 2010 року, з 24.06. по 26.04.2011 року з 11.01. по 12.04.2012 року, з 24.04. по 18.05.2012 року, а також час етапування з Менської виправної колонії №91 до Крюківської виправної колонії №29 та період перебування в Полтавському слідчому ізоляторі з 16.09. по 03.11.2014 року.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився повторно, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений завчасно телефонограмою (т.12 а.с.313).

Прокурор в судовому засіданні прохає в задоволенні клопотання відмовити через безпідставність вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Ознайомившись з клопотанням, матеріалами справи, заслухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 11.01.2012 року за ч.1 ст. 121, ч.ч.2,3 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України з застосуванням ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки з позбавленням спеціального звання старший лейтенант міліції.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12.04.2012 року вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.01.2012 року змінено, уточнено в частині кваліфікації дій за ч.3 ст. 365 КК України в частині призначення додаткового покарання - позбавлення права займати посади представника влади в правоохоронних органах на 2 роки.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2013 року вирок Лубенського міськрайонного суду від 11.02.2012 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 12.04.2012 року змінено, в резолютивній частині вироку та ухвали, уточнена редакція Закону і вирішено вважати ОСОБА_5 засудженим до призначеного судом покарання за ч.2 ст. 365 ч.3 ст. 365 ч.1 ст.366 КК України в редакції 2008 року, зараховано термін його перебування під вартою з 21 по 24 червня 2010 року включно, в решті судові рішення - залишено без змін (т.12 а.с.228-231)

03.06.2014 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 невідбута частина покарання скорочена на половину на 03 роки 10 місяців 18 днів (т.12 а.с.278).

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 25.12.2014 року на підставі ст. 82 КК України невідбута частина строку покарання ОСОБА_4 замінена на виправні роботи строком на 01 рік 03 місяці 03 дні з відрахуванням 20% із заробітної плати в дохід держави з залишенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права займати посади представника влади в правоохоронних органах строком на 2 роки з позбавленням спеціального звання - старший лейтенант міліції (т.12 а.с.282).

09.11.2015 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області була задоволена заява ОСОБА_4 та зараховано йому в строк відбуття покарання згідно ст. 72 КК України відповідно якої одному дню перебування під вартою відповідає три дні виправних робіт, час його перебування під вартою з 01.01.2015 року по 05.01.2015 року, що становить 15 днів виправних робіт (т.12 а.с.284).

04.12.2015 року згідно ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області було задоволено подання підрозділу Миргородського МВ КВІ УДДУ ПВП в Полтавській області про застосування відносно ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття основної міри покарання у вигляді виправних робіт та додаткової міри покарання у виді позбавлення права займати посади представника влади в правоохоронних органах. Засудженого за вироком Лубенського міськрайонного суду від 11.01.2012 року ОСОБА_4 умовно-достроково звільнено від подальшого відбуття основної міри покарання у вигляді виправних робіт та додаткової міри покарання у виді позбавлення права займати посади представника влади в правоохоронних органах. Ухвала набрала законної сили 11.12.2015 року (т.12 а.с.293-294).

Згідно ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зокрема, у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» встановлено, що попереднє ув`язнення відповідно до кримінально-процесуального законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Крім того, з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.01.2016 № 223 20/0/4 16 вбачається, що незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 р.) попереднє ув`язнення в розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.2 ст.43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.

Згідно зі ст.152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно п.2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Вказаний Закон набрав чинності 24.12.2015 року.

Таким чином, беручи до уваги викладене та враховуючи те, що ОСОБА_4 на момент набрання вищевказаним Законом чинності, згідно ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.12.2015 року, що набрала законної сили 11.12.2015 року від подальшого відбуття основної та додаткової міри покарання був звільнений умовно-достроково, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 задоволенню не підлягає. Крім того, останній вже звертався з аналогічним клопотанням до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 25.01.2016 року, однак ухвалою суду від 05.02.2016 року воно було залишено без задоволення у зв`язку з фактичною відмовою ОСОБА_4 від свого клопотання (т.12 а.с.303,305).

Керуючись ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
УХ В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом семи днів.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1