Справа № 301/874/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

12.01.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, гр. України, із середньою освітою, не одружений, не працюючий, у порядку ст. 89 КК України не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення і йому призначено покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній у вигляді особистого зобов`язання.
Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що 24 березня 2016 року приблизно о 20 й годині, у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні кафе «Зустріч», яке належить Кушницькому споживчому товариству і розташоване за адресою с. Бронька, 152/3 Іршавського району, й на подвір`ї біля кафе, діючи умисно, з хуліганських спонукань, відкрито висловлюючи явну неповагу до суспільства, ведучи себе нахабно та зухвало, ігноруючи елементарні правила поведінки, моралі та благопристойності, порушуючи нормальний відпочинок громадян, підійшов до гр. ОСОБА_8 , якому безпричинно, з хуліганських спонукань, наніс удар рукою по обличчю, від якого останній упав на землю, де ОСОБА_7 продовжував наносити йому удари ногами та руками по різним частинам тіла та голові. Внаслідок ударів, які ОСОБА_7 наніс потерпілому ОСОБА_8 спричинено легкі тілесні ушкодження.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Закарпатської області, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 вказує на те, що вирок підлягає до зміни у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що судом першої інстанції дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України за ознаками хуліганство, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, що ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду справи не здобуто жодного доказу, який би підтверджував, що хуліганські дії ОСОБА_7 супроводжувались винятковим цинізмом. Крім того, посилається на те, що досудовим розслідуванням діяння обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 КК України не кваліфіковані за ознакою хуліганство, що супроводжувалось винятковим цинізмом, що відповідно до матеріалів кримінального провадження діяння ОСОБА_7 супроводжувались насильством із завданням потерпілому тілесних ушкоджень, пошкодженням майна, тимчасовим припиненням нормальної діяльності закладу, які кваліфіковані як хуліганство, що супроводжувалось особливою зухвалістю. Тому кваліфікацію злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 КК України за ознакою хуліганство, що супроводжувалось винятковим цинізмом, вважає зайвою, а посилання на неї підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку. Просить вирок змінити, виключивши з мотивувальної частини вироку посилання на передбачену ч.1 ст. 296 КК України кваліфікуючу ознаку хуліганство, що супроводжувалось винятковим цинізмом, і в решті вирок залишити без зміни.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Апеляційний розгляд справи проводиться за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується те, що вказані особи належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду й не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів зазначає, що під час розгляду провадження судом першої інстанції ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, що суд, врахувавши думку учасників судового розгляду, та роз`яснивши їм права й обов`язки, у тому числі вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежився дослідженням доказів : допитом обвинуваченого та потерпілого, які не заперечували щодо такого порядку дослідження доказів. Тому, колегія суддів вважає, що при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, встановленні порядку їх дослідження та роз`ясненні при цьому учасникам судового розгляду прав, судом першої інстанції вимоги вказаної вище норми права порушені не були.
Враховуючи те, що фактичні обставини справи, правильність кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 296 КК України та призначені ОСОБА_7 вид та розмір покарання, в апеляційній скарзі не оспорюється, апеляційним судом з урахуванням положень ст. 404 КПК України не перевіряється і визнаються такими, що ґрунтуються на наведених у вироку доказах, а дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 КК України кваліфіковані правильно.
Доводи апеляційної скарги про те, що кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 КК України за ознакою хуліганство, що супроводжувалось винятковим цинізмом, є зайвою, а посилання на неї підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку, колегія суддів вважає слушними.
Відповідно до п.5 постанови Пленуму ВСУ № 10 від 22.12.2006 року "Про судову практику в справах про хуліганство" за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла. Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала в безпорадному стані, та ін.

Відповідно до положень КПК України, суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, дослідити за участі сторін матеріали провадження та ухвалити законне, обгрунтоване, і справедливе рішення. При цьому головуючий у судовому засіданні має спрямовувати судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, а відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта.
Колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду справи не здобуто жодного доказу який би вказував на те, що діяння обвинуваченого ОСОБА_7 супроводжувались винятковим цинізмом.
Зі змісту наявного в матеріалах кримінального провадження обвинувачення (обвинувальний акт) та викладу встановлених фактичних обставин, які не оспорював жоден з учасників судового розгляду вбачається, що діяння ОСОБА_7 супроводжувались насильством із завданням потерпілому ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень, пошкодженням майна, тимчасовим припиненням нормальної діяльності закладу, що вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю. При цьому, висунуте ОСОБА_7 обвинувачення не містить виклад обставин та вказівки на вчинення ним хуліганства, що супроводжувалося винятковим цинізмом.
Відповідно до вимог статті 370 КПК України вирок повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Вирок буде законним лише в тому випадку, коли він ухвалений з дотриманням всіх норм матеріального права, які підлягали застосуванню, та відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно кваліфікував діяння ОСОБА_7 за кваліфікуючою ознакою хуліганство, що супроводжувалось винятковим цинізмом, оскільки, кваліфікуючи діяння за вказаною кваліфікуючою ознакою, суд першої інстанції не зазначив на підставі яких доказів прийшов до такого висновку, не врахував, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачення за цією кваліфікуючою ознакою не пред`являлось. Указане свідчить про те, що суд першої інстанції, кваліфікувавши дії ОСОБА_7 за кваліфікуючою ознакою хуліганство, що супроводжувалось винятковим цинізмом, вийшовза межі висунутого йому обвинувачення, чим погіршив його становище, що є неприпустимим.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що кваліфікуюча ознака хуліганство, що супроводжувалось винятковим цинізмом, підлягає виключенню з вироку, як така, що не була встановлена в ході досудового розслідування та судового розгляду, й не була пред`явлена органом досудового розслідування ОСОБА_7 в обвинувачення, що виключення цієї кваліфікуючої ознаки не погіршує становища обвинуваченого.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б слугувати безумовною підставою для його скасування із призначенням нового розгляду справи в суді першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу, яку подав заступник прокурора Закарпатської області ОСОБА_6 , задовольнити.

З мотивувальної частини вироку Іршавського районного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 виключити посилання на передбачену ч. 1 ст. 296 КК України кваліфікуючу ознаку хуліганство, що супроводжувалось винятковим цинізмом.

У решті вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у трьохмісячний строк із дня її проголошення.

Судді :