печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1120/17-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 , погоджене прокурором ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий Головного слідчого управління Національної поліції України капітан поліції ОСОБА_7 , розглянувши матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 16.03.2016, за погодженням прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку дії дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 строком до 60 днів, тобто до десяти місяців.

Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_8 під час його розгляду, та обґрунтовано наступним. Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000069 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2016 за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України та за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що з метою протиправного набуття права власності на земельну ділянку та житловий будинок ОСОБА_14 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 , у складі організованої групи з ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 організував його незаконне викрадення та позбавлення волі.

Так, 12.05.2016, близько 14.20 год., ОСОБА_12 , спільно з ОСОБА_4 , та ОСОБА_13 , по АДРЕСА_3 , вчинили викрадення ОСОБА_14 , якого, з метою реалізації свого злочинного наміру, відвезли до будинку АДРЕСА_3 та позбавивши його волі незаконно утримували до звільнення працівниками правоохоронних органів.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4

15.05.2016 о 19 годині 05 хвилин ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

16.05.2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч3 ст.15, п12 ч2 ст.115, ч. 3 ст. 146 КК України.

18.05.2016 Печерським районним судом м. Києва відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

05.07.2016 Печерським районним судом м. Києва відносно ОСОБА_4 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

31.08.2016 Печерським районним судом м. Києва відносно ОСОБА_4 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

11.11.2016 Печерським районним судом м. Києва відносно ОСОБА_4 продовжено застосування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

26.12.2016 Першим заступником Генерального прокурора України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 продовжено до десяти місяців, тобто до 16.03.2017.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини: - протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.05.2016;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 ;протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_14 ; - протоколом обшуку від 15.05.2016;протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_13 від 16.05.2016;висновком судової молекулярно-генетичної експертизи від 23.06.2016 № 10-273;висновком судової дактилоскопічної експертизи від 14.07.2016 № 8-3/30;іншими доказами зібраними під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 від 16.03.2016.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчується 14.01.2017, однак внаслідок особливої складності провадження закінчити розслідування в строк до закінчення дії ухвали суду про тримання під вартою підозрюваного не можливо, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема необхідно: долучити висновки призначених експертиз та прийняти процесуальне рішення по об`єктам дослідження; провести слідчі експерименти за участю підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_4 ; додаткового допити свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; встановити та допитати в якості свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ; витребувати висновки почеркознавчих експертиз почерку ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_25 ; витребувати висновок портретної експертизи за фотокарткою, вилученої 15.05.2016 під час обшуку за адресою: м.Одеса, вул. Красних Зорь, у автомобілі ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; скласти та вручити ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_13 повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, та допитати їх щодо обставин вчинення інкримінованих злочинів; ознайомити потерпілих з матеріалами кримінального провадження; виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваними ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 та їх захисниками; скласти обвинувальний акт та реєстр та провести інші необхідні слідчі та негласні слідчі (розшукові) дії.

Проведення зазначених слідчих та процесуальних дій не можливе без продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В той же час їх виконання забезпечить встановлення фактичних обставин учиненого злочину, його співучасників, а також вірної кваліфікації його дій.

На даний час ризики настання обставин з метою недопущення яких необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не зменшилися:підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;- підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;- підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні; підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, знищити речі які можуть бути використанні як докази у кримінальному провадження.

Виклад обставин, що дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини: ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочину, передбаченого ч3 ст.15, п12 ч2 ст.115,ч. 3 ст. 146 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі, що саме по собі спонукає людину до вчинення дій спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності та приховування майна, яке підлягає конфіскації; не допитано всіх свідків по вказаному провадженні.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів: реальна загроза одержання покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти п`ятнадцяти років позбавлення волі спонукає ОСОБА_4 , не дивлячись на родинні та суспільні стосунки, матеріальний стан, вжити всі можливі заходи спрямованні на уникнення кримінальної відповідальності, зокрема переховуватись від органів досудового слідства та суду, впливати на свідків, потерпілого, вживати заходів на знищенні речових доказів у справі, тощо; продовження строку тримання під вартою є єдиним запобіжним заходом, який унеможливлює вчиненні тиску на інших учасників кримінального провадження та втечі підозрюваного, у тому числі за межі України; застосування по підозрюваного більш м`яких видів запобіжних заходів не усуне існування ризиків зазначених в клопотанні.

Отже, у кримінальному провадженні № 0000069 від 16.03.2016 зібрано докази, які дають достатні підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч3 ст.15, п12 ч2 ст.115, ч. 3 ст. 146 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі; потреби досудового розслідування, а саме: недопущення вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування знищення, у подальшому, від органів досудового розслідування; недопущення знищення, приховування або спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; недопущення перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, недопущення вчинення інших кримінальних правопорушень, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи як обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; у результаті продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою органом досудового розслідування будуть проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії (обшуки, допити потерпілих, свідків, тощо).

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на відсутність достатніх підстав для продовження тримання підозрюваного під вартою, враховуючи оголошену йому підозру, тривалість досудового розслідування та відсутність будь-яких слідчих дій з підозрюваним, можливість застосування іншого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування.

Вислухавши прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , дослідивши додані до клопотання документи та документи надані захисником, слід дійти наступного висновку.

Під час застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва зазначив про те, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого КК України є обґрунтованою, існує обґрунтований ризик продовження вчинення протиправної діяльності, запобігти чому шляхом застосування інших більш м`яких запобіжних заходів буде неможливим .

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Під час судового розгляду встановлено, що підозра оголошена ОСОБА_4 і на даний час є обґрунтованою.

Додані до клопотання матеріали свідчать про те, що на початку грудня 2016 року слідчим було призначено ряд експертиз, які направлені для їх виконання, проте станом на час звернення до слідчого судді із клопотання про продовження строку тримання під вартою, останні не завершені.

Також встановлено, що 16 травня 2016 року був допитаний підозрюваний ОСОБА_4 . Під час допиту останній повідомив про те, що проживає за адресою: Одеська область, м. Арциз разом з дружиною та донькою . Вказані обставини органом досудового розслідування не перевірялись та не встановлювались. Проте орган досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження зобов`язаний встановити обставини, які характеризують особу, а також обставини, які пом`якшують його відповідальність.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Натомість, згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Більше того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Клопотання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою до десяти місяців фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого злочину, які є особливо тяжким та тяжким. Проте, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Доводи клопотання слідчого в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,2, 3, 5 ст. 177 КПК України, ґрунтуються виключено на відсутності обставин, які характеризують підозрюваного, які не встановлені органом досудового розслідування та не надані стороною захисту.

Надану стороною захисту під час розгляду клопотання службову характеристику на ОСОБА_4 слід сприймати критично, оскільки остання не має належного оформлення та дати її видачі. При цьому слід врахувати також доводи сторони захисту про відсутність проведення з підозрюваним протягом тривалого часу будь-яких слідчих дій.

За таких обставин вважаю, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, зокрема з метою встановлення органом досудового розслідування обставин, що характеризують підозрюваного, його соціальні зв`язки з метою застосування більш м`якого, але ефективного запобіжного заходу для забезпечення належної поведінки підозрюваного. Для виконання вказаних дій органу досудового розслідування достатньо тридцяти днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177,178,183,193,194,196,197,199,202,205,309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ :
клопотання задовольнити частково. Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 30 днів, тобто до 10 лютого 2017 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1