УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/337/17
Провадження № 1-кп/486/51/2017
03 травня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючої - судді- ОСОБА_1
секретаря- ОСОБА_2
за участю: прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
захисника обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Южноукраїнську Миколаївської області матеріали кримінального провадження на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнська Миколаївської області, громадянина України, працюючого у АЗС "WOG" м.Южноукраїнськ, не одруженого, дітей на утриманні не має, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні №0000379 від 08.12.2016 року ,
В С Т А Н О В И В:
20 березня 2017 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у порядку ст. 291 КПК України по кримінальному провадженню №0000379 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України.
Під час підготовчого судового засідання головуючою-суддею встановлено, що обвинувальний акт складено старшим слідчим відділку розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 який затвердив процесуальний керівник при провадженні досудового розслідування територіальним органом поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 . Даний обвинувальний акт скріплено печаткою прокуратури Миколаївської області.
23.03.2017 року заступник прокурора області ОСОБА_9 розглянув матеріали кримінального провадження №0000370 від 08.12.2016 р. за ч.2 ст. 286 КК України та винесено постанову про зміну групи прокурорів від 23.04.2017р. Із змісту якої вбачається, що до групи прокурорів входять сім прокурорів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .
В мотивувальній частині якої заступник прокурора області ОСОБА_9 посилається на те, що прокурор відділу прокуратури області ОСОБА_15 перебуває у відпустці станом на 23.03.2017р., прокурор ОСОБА_13 на лікарняному, старший групи прокурорів ОСОБА_8 зайнята в іншому процесі, то на його думку складність у кримінальному провадження викликала необхідність у зміні складу групи прокурорів.
З резолютивної частини вбачається, що заступник прокурора області ОСОБА_9 змінює групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000370 від 08.12.2016 р. за ч.2 ст. 286 КК України та призначає її у складі заступника начальника відділку ОСОБА_10 , прокурорів цього ж відділу ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 начальника Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_16 , прокурорів цього ж відділу ОСОБА_3 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Старшим групи призначити прокурора відділу ОСОБА_8 , якому доручити керувати діями інших прокурорів.
З огляду на те, що мною у відповідності ст. 48 до Закону України Про судоустрій та статус суддів, було спрямовано заяву до Генерального прокурора України про тиск та те, що моя заява спрямована двома різними прокурорами Генеральної прокуратури до прокуратури в Миколаївській області для внесення відомості до Єдиного реєстру досудового розслідувань. Враховуючи дії прокуратури в Миколаївській області, яка станом на 03.05.2017р., ніякий дій не вживає з приводу заяви про тиск пов`язаний з принциповою позицією судді у кримінальних справах №1-3/2011 року, №486/1448/13-к. А також дії прокуратури в Миколаївській області, з огляду на ухвалу слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 21.04.2017р. №475/396/17. Якою слідча суддя зобов`язала уповноважених осіб прокуратури Миколаївської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості, викладені у заяві судді ОСОБА_1 , направленої з Генеральної прокуратури України в прокуратуру Миколаївської області та розпочати розслідування.
Даний факт може позначитися на безсторонності суду, тому з метою дотримання положень п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст.ст.1,8 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, забезпечення об`єктивності, неупередженості та з метою справедливого розгляду кримінального провадження.
Тому, дотримуючись принципу верховенства права та з огляду на розумні строки розгляду кримінального провадження, на елемент права, такий, як право на справедливий судовий розгляд, вважаю за необхідним заявити самовідвід.
Згідно ч.1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
На глибоке переконання судді з урахування судової практики процесуальне рішення про самовідвід повинно оформлятися процесуальним документом у вигляді ухвали відповідно до ст. 369 КПК України.
Прийняте суддею рішення про самовідвід є процесуальним рішенням, яке відповідно до основних засад судочинства не повинно підлягати процесуальному перегляду іншим суддею.
Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
Стаття 129 Конституції України визначає, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і керуються верховенством права.
Гарантії незалежності суддів, а також відповідальність за втручання у здійснення правосуддя та вплив на суд або суддів у будь-який спосіб закріплюється ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, як домогаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідним для гарантування рівності сторін перед судом (п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 КМ РЄ.
Керуючись ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою ЄСПЛ, ст.ст. 1,8,9,369,371,372 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Відвести суддю ОСОБА_1 від розгляду кримінального провадження №486/337/17, №0000379 від 08.12.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України.
Повернути кримінальне провадження №486/337/17, №0000379 до секретаріату Южноукраїнського міського суду Миколаївської області для виконання вимог ст. 35 КПК України з дотриманням вимог ст. 9 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1