Справа № 366/3685/16-к
Провадження № 1-кп/366/194/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іванків, Іванківського району, Київської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, працюючого прибиральником в Океан Плазі в м. Києві, раніше судимого 13.09.2013 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 17.08.2015 року умовно-достроково з не відбутим терміном покарання 5 місяців 14 днів, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України;
Повторно, 21.11.2016 року, ОСОБА_4 , приблизно о 17 годині, перебуваючи за місцем проживання своєї матері, ОСОБА_6 , в будинку АДРЕСА_2 , вирішив таємно викрасти у матері золоту каблучку, яку їй дав ОСОБА_5 .
З метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 зайшов до кімнати де відпочивала його матір ОСОБА_6 , та скориставшись нагодою, доки за його діями ніхто не спостерігає, таємно, з корисливих мотивів з метою власного збагачення, зняв з пальця руки своєї матері золоту каблучку 375 проби, вагою 4,36 г., вартістю 1390 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме 22.11.2016 року, тобто наступного дня, з метою отримання грошових коштів за викрадену каблучку, поїхав до смт. Іванків, де здав викрадене до відділення № 10 ПТ «Ломбард ТОВ Столичний і Компанія», за що отримав грошові кошти у розмірі 1390 гривень, які витратив на відпочинок з друзями.
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 cт. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні злочині, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердечно розкаявся.
Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, підтвердження ним обставин вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, суд визнає на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року) недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року), проти яких, він не заперечує.
Зокрема, допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 показав суду, що він вдома гуляв з друзями, після чого пішли до його товариша, де продовжили гуляти (вживати спиртні напої). Потім йому зателефонував брат, сказав, що батьки сплять, а йому сумно та запросив до себе додому. Брат разом з матір`ю та вітчимом проживають окремо від нього. Потім він та його товариші прийшли до батьківської хати, вийшов його брат, виніс випити та закусити. Потім хтось з його друзів пішов додому, а вони продовжили відпочивати. Потім хлопці вийшли на перекур, а він не розуміє чому пішов до кімнати де спала його матір, та тихо зняв з пальця її руки золоту каблучку, після чого поклав каблучку у шафу на кухні, і пішов на двір курити. Потім, повернувся забрав каблучку та поклав до кишені своєї куртки. Потім він з друзями пішов до місця свого проживання, там продовжили вживати спиртні напої. Коли горілка скінчилась, один з його товаришів нагадав йому про те, що у нього кишені каблучка, після чого вони поїхали до смт. Іванків, де він здав її до ломбарду, за що отримав 1390 гривень, які в подальшому разом з хлопцями витратили.
Допитаний як потерпілий ОСОБА_5 , показав суду, що він проживає разом з ОСОБА_6 та одним з її синів. Спочатку, як ОСОБА_4 вийшов з тюрми, вони проживали, разом, але потім, ОСОБА_4 сказав, що йде на свої хліби і пересилився до будинку сестри. 21.11.2016 року, він та його співмешканка ОСОБА_6 , порались по дому, стомились і приблизно о 17 годині лягли відпочити, зазснули. Коли прокинулись вранці, каблучки не було. Запитали у старшого сина, він сказав, що не брав. Запитали у ОСОБА_4 , сказав що це він зняв, але поклав до шухлядки. Передивились-перешукали все, не знайшли. Потім коли у нього запитали вдруге, він ( ОСОБА_4 ) сказав що взагалі не брав. Пізніше у гості зайшов сусід, та запитав, що там у ломбарді здавав ОСОБА_4 , після чого він відразу поїхав до ломбарду, по комп`ютеру перевірили і виявилось, що дійсно каблучка булла закладена в ломбард на 1 день ОСОБА_4 , але на час його звернення вже відправлена на переплавку.
У судових дебатах потерпілий ОСОБА_5 просив суд призначити ОСОБА_4 покарання не пов`язане з позбавленням волі, лише для того, щоб він міг працювати та відшкодувати заподіяну шкоду.
Крім того, судом у судовому засіданні в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, було оглянуто характеризуючі матеріали на обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме:
-Довідку про судимості (раніше судимий, останній раз 13.09.2013 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді з років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 17.08.2015 року умовно-достроково з не відбутим терміном покарання 5 місяців 14 днів);
-Характеристику з Ладижицької сільської ради, відповідно до якої позитивних відгуків та скарг в селищну раду не надходило;
-Лист з Іванківського ОРВК про те, що ОСОБА_4 виключений з військового обліку військовозобов`язаних, як засуджений за тяжкий злочин;
-Довідку з Іванківського центру зайнятості, про те, що ОСОБА_4 на обліку в центрі за йнятості не перебуває;
-Копію паспорту та ідентифікаційного коду;
Враховуючи викладене, обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується позитивно, працює, не одружений, раніше неодноразово судимий, думку потерпілого, який просив не призначати покарання пов`язане з позбавленням волі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе і без ізоляції його від суспільства, а тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України статті у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком.
Крім того, при призначені покарання суд враховує наявність обставини, яка у відповідності до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 щире каяття та відсутність обставин, що у відповідності до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .
На думку суду, саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно з якою покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Запобіжний захід, не обирався.
Речові докази відсутні
Цивільний позов відсутній.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст. 368, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід, не обирався.
Речові докази відсутні
Цивільний позов відсутній.
Судові витрати відсутні.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його нене скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя