Справа № 573/445/17
Номер провадження 1-кп/573/55/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого- ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Білопілля у залі Білопільського районного суду Сумської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 12.02.2017 року, які надійшли з обвинувальним актом стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Шосткинського району Сумської області, с.Гамаліївка, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із повною загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого, не інваліда, раніше судимого:
1) 13.12.1971 року за вироком Сумського обласного суду за ч.3 ст.117 КК України ( 1960 року) до 8 років позбавлення волі, звільненого 27.09.1979 року;
2) 04.11.1981 року за вироком Шосткінського народного суду Сумської області за ч.2 ст. 206, ч.1 ст. 101, ст. 42 КК України ( 1960 року) до 6 років позбавлення волі, звільненого 04.08.1987 року;
3) 16.02.1989 року за вироком Шосткінського районного суду Сумської області за ч.1 ст. 101 КК України(1960 року) до 4 років позбавлення волі;
4) 25.03.1998 року Білопільським районним судом Сумської області за ч.3 ст. 142, ст.26 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 08.01.2004 року;
5) 21.05.2004 року Білопільським районним судом Сумської області за ст. 297, ст. 185 ч.2, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України (2001 року) до 2 років позбавлення волі, звільненого 16.03.2006 року;
6) 23.10.2006 року Білопільським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 397, ч.2 ст. 315, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 305, ч.1 ст.70 КК України (2001 року) до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією наркотичних засобів і конфіскацією всього майна;
7) 27.05.2013 року Білопільським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 305, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією наркотичних засобів та боєприпасів, звільненого 29.12.2016 року по відбуттю покарання;
8) 23.02.2017 року Білопільським районним судом Сумської області за ст. 395 КК України до 5 місяців арешту ( вирок не набрав законної сили)
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості,11.02.2017 року, біля 16.20 год., перебуваючи біля магазину «АТБ продукти 284» по вул. Макаренка, 2, в м.Білопілля Сумської обасті, побачив ОСОБА_5 , 1974 року народження, мешканця м.Білопілля, який на велосипедну підставку, що розміщена біля входу в магазин, поставив власний велосипед «Мінськ», а сам зайшов в приміщення магазину. В цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаного велосипеда.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, переконавшись, що ніхто не розуміє злочинність його дій, ОСОБА_4 взяв вказаний велосипед та повів у руках через міський парк по вул. Макаренка, таким чином розпорядився викраденим майном у власних корисливих цілях.
Згідно висновку товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/530е від 16.02.2017 року: ринкова вартість велосипеду марки «Мінськ» викраденого у ОСОБА_5 станом на 11.02.2017 року становить 1025 грн.
Виконуючи вказані дії ОСОБА_4 розумів суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажав їх настання та передбачав суспільно-небезпечні наслідки від цих дій, тобто діяв з прямим умислом.
Крім цього, діючи повторно, ОСОБА_4 маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості 16.02.2017 року біля 10.00 год. Перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу власниці господарствав раніше знайомої ОСОБА_6 , 1967 року народження, в приміщенні кухні побачив на тумбочці гроші в сумі 400 грн.двома купюрами по 200 грн. і в цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаних грошей з метою незаконного збагачення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, 16.02.2017 року, біля 11.00 год., скориставшись тимчасовою відсутністю господині у приміщенні кухні, переконавшись що ніхто не бачить його злочинних дій, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 взяв вказані гроші двома купюрами по 200 грн. та покинув господарство потерпілої, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим.
Злочинними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальних збитків на вказану суму 400 грн.
Виконуючи вказані дії ОСОБА_4 розумів суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажав їх настання та передбачав суспільно-небезпечні наслідки від цих дій, тобто діяв з прямим умислом.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразились у таємному викраденні майна ОСОБА_5 на загальну суму 1025 грн. та таємному викраденні грошей у ОСОБА_6 загальною сумою 400 грн.,- ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, суду дав свідчення, аналогічні описовій частині вироку, пояснивши, що він дійсно скоїв крадіжки чужого майна в дні, вказані в обвинувальному акті, спочатку викрав велосипед біля магазину «АТБ» в м.Білопілля. Велосипед залишив на стоянці якийсь чоловік, який на ньому під`їхав до магазину і зайшов в приміщення магазину. Скориставшись тим, що власник велосипеда стоїть у черзі в магазині і не бачить його, ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину, вихопив велосипед з підставки і в руках повів його в напрямку м.Ворожба, але був на центральній дорозі зупинений працівниками поліції, які вийшли із машини разом з власником велосипеду, який впізнав свій велосипед, та вилучили велосипед.
Щодо епізоду про крадіжку грошей у потерпілої ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що під час його перебування в гостях у знайомого на ім`я ОСОБА_7 , до будинку зайшла раніше йому знайома жінка на ім`я ОСОБА_8 , яка проживає на краю тієї ж вулиці і запросила обвинуваченого в гості. Він зайшов в гості до ОСОБА_6 , яка пригостила його борщем, а коли ОСОБА_6 вийшла з кімнати у своїх справах він з-під книжки, яка лежала на столі біля тумбочки, вийняв гроші в сумі 400 грн. двома купюрами по 200 грн., які поклав у кишеню та швидко пішов з будинку потерпілої. Пізніше при проведення обшуку ці гроші були у нього вилучені та передані потерпілій ОСОБА_6 .
В скоєному щиро розкаюється.
Просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись його поясненнями та розглянути справу відповідно до ст. 349 КПК України.
Прокурор не заперечував проти розгляду справи у скороченому порядку.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в заявах, наданих суду, просили провести судове засідання без їх участі, претензій матеріального та морального характера до обвинуваченого не мають.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом ухвалено про проведення скороченого судового розгляду і визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. Права та наслідки такого порядку судом їм роз`яснено.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів при вищевикладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України- тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, майновий стан обвинуваченого, який не працює, а також відомості, які характеризують його особу: раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість не погашена і не знята, за місцем проживання характеризується негативно, згідно лікарських довідок у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, не інвалід.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, судимість не знята та не погашена, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєнні крадіжок, сприяв розкриттю злочину, враховуючи вік обвинуваченого, на підставі даних, що характеризують особу обвинуваченого та конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, так як саме це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили необхідно залишити попередній- тримання під вартою за ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 27.02.2017 року.
Підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/530е від 16.02.2017 року у сумі 263 грн. 88 коп.
Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,373,374,376,392,395 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому за цим Законом покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Білопільського районного суду Сумської області від 23.02.2017 року остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років та одного місяця позбавлення волі, на підставі ст. 72 ч.1 КК України перевівши менш суворий вид покарання у виді арешту в більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання рахувати з дня затримання,- з 27.02.2017 року.
Зарахувати в строк відбування покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 27.02.2017 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/530е від 16.02.2017 року у сумі 263 грн. 88 коп.
Речові докази:
-велосипед марки «Мінськ», який повернутий власнику ОСОБА_5 ,- залишити йому, як власнику;
-гроші в сумі 400 грн. купюрами по 200 грн., які повернуті власнику ОСОБА_6 ,- залишити їй, як власнику;
-диск із відеозаписом з камер відео спостереження входу до «АТБ-маркет» м.Білопілля, вул. Макаренка, що зберігається в матеріалах кримінального провадження,- залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що не була присутня під час його проголошення - з дня отримання копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Суддя: