Дата документу 14.12.2016

Справа № 334/4343/15-к
Провадження № 1-кп/334/491/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження

відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, не одруженого, маючого середню освіту, не працевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, не маючого постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимому:

23.12.2014 року Ленінським судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 263 КК України до громадських робіт на строк 120 годин;

29.04.2015 року вироком Ленінського суду м. Запоріжжя за ч.1 та 4 ст. 358 КК України, з застосуванням ч.1 ст.71 КК України, до 1 року 1 місяця 15 днів обмеження волі. На підставі ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання на 1 рік,

за обвинуваченням за ч. 2 ст. 185 , ч.2 ст15, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А НО В И В :

ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став, відповідних висновків для себе не зробив, та в період відбуття покарання за вироком Ленінського суду м. Запоріжжя від 29.04.2015 року, скоїв ряд умисних корисних злочинів проти власності .

Так, 24.05.2015 року, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, його злочинним намірам перешкодити ніхто не зможе, знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , таємно викрав один металевий поштовий ящик на п`ять відсіків, вартістю 741 гривень 66 копійок без урахування ПДВ, який належить міському комунальному підприємству «Основаніє», після чого, з метою продажу викраденого майна та незаконного збагачення, покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

25.05.2015 року, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, його злочинним намірам перешкодити ніхто не зможе, знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , таємно викрав один металевий поштовий ящик на п`ять відсіків, вартістю 741 гривень 66 копійок без урахування ПДВ, який належить міському комунальному підприємству «Основаніє», після чого, з метою продажу викраденого майна та незаконного збагачення, покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, 26.05.2015 року, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, його злочинним намірам перешкодити ніхто не зможе, знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , таємно викрав один металевий поштовий ящик на п`ять відсіків вартістю 741 гривень 66 копійок без урахування ПДВ, який належав міському комунальному підприємству «Основаніє». Після чого, намагався покинути місце вчинення злочину, але не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки, був затриманий працівниками міліції.

В судовому засіданні, ОСОБА_5 свою вину в скоєнні кримінальних правопорушення визнав в повному обсязі, суду пояснив, що викрав ящики, бо не мав коштів існування і обставини, вчинення злочинів повно викладені в обвинувальному акті.

Цивільний позов визнав у повному обсязі.

Представник потерпілого до судового засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов підтримує у повному обсязі.

Показання обвинуваченого підтверджуються фактичними обставинами справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, враховуючи згоду учасників судового процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, учасникам кримінального провадження, роз`яснено щодо правильності розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, добровільності такої позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведений до кінця з причин що не залежать від його волі та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, є рецидив злочину.

ОСОБА_5 , має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку психіатра чи нарколога не перебуває..

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд врахував, що обвинуваченим скоєно умисний тяжкий злочин, той факт, що він раніше судимий, враховує обставини, що пом`ягчують і обтяжують покарання, та виходить з того, що призначене покарання, має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України у вигляді обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України суд вважає за необхідне частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_5 невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2015 року.

Цивільний позов потерпілого Міське комунальне підприємство «Основаніє» про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 1483,22 гривні підлягає задоволенню.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст..100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-370, 373-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання

за ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у вигляді одного року обмеження волі;

за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді двох років обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_5 невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2015 року, остаточно призначивши покарання у вигляді двох років одного місяця обмеження волі

Відповідно до вимог ч. 5 та ч.1 ст.. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 зарахувати в строк відбуття покарання із розрахунку: один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі та одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, та вважати такім, що відбув покарання повністю.

Цивільний позов потерпілого Міське комунальне підприємство «Основаніє» задовольнити стягнути з ОСОБА_5 на користь Міського комунального підприємства «Основаніє» 1483,22 гривні відшкодування матеріальної шкоди.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили змінити на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши йому залишати житло з 19-00 години по 7-00 годину, звільнивши його в залі суду негайно.

Речовий доказ: металевий поштовий ящик на п`ять відсіків, переданий на відповідальне зберігання до камери сховищ Дніпровського відділу поліції головного Управління національної поліції в Запорізькій області, повернути міському комунальному підприємству «Основаніє».

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1