Справа № 206/213/17
1-в/206/252/17
УХВАЛА
13 травня 2017 року ССамарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючий, суддя ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі письмову заяву комунального закладу "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської обласної ради про продовження примусових заходів медичного характеру в умовах відділення з загальним наглядом стосовно Цеге фон ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську,
за участю:
представника заявника, лікаря психіатра ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
особи, до якої застосовано примусові
заходи медичного характеру Цеге фон ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
13.01.2017 року заявник звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська з письмовою заявою про продовження примусових заходів медичного характеру в умовах відділення з загальним наглядом стосовно Цеге Фон ОСОБА_3 .
Ухвалю Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2017 року узадоволенні письмової заяви головного лікаря Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради ОСОБА_7 відносно Цеге Фон ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про продовження примусових заходів медичного характеру відмовлено. Змінено Цеге Фон ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру в умовах відділення із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, строком до 6 (шести) місяців (а.с.49-54).
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2017 року апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 задоволено. Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2017 року скасовано, призначено новий розгляд в суді першої інстанції (а.с.88-91).
Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.06.2010 року до Цеге Фон ОСОБА_3 застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації у психіатричну лікарню із суворим наглядом.
Згідно ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2016 року Цеге Фон ОСОБА_3 змінено примусові заходи медичного характеру та переведено в психіатричну лікарню у відділення зі звичайним наглядом.
Відповідно до ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.08.2016 року Цеге Фон ОСОБА_3 продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді перебування в умовах психіатричного відділення зі звичайним наглядом.
Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 274 від 10.01.2017 року стосовно Цеге Фон ОСОБА_3 вказано, що в результаті проведеного тривалого медикаментозного лікування та комплексу соціально-реабілітаційних заходів, психічний стан хворої залишається стабільним на протязі перебування у стаціонарі, що визначається відсутністю афективних розладів, активної психопродуктивної симптоматики, агресивних та аутоагресивних тенденцій. Виявляє виражене емоціонально-вольове зниження із зниженням психічної активності та продуктивності, апатії, аутизації. Адекватної оцінки свого стану та скоєного не має. З метою досягення більш якісної ремісії та завершення комплексної індивідуальної програми реабілітації рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру із звичайним типом нагляду.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав письмову заяву головного лікаря Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради ОСОБА_7 та просив задовольнити. Зазначив, що можливо необхідно виправити помилку у заяві щодо загального нагляду.
Представник заявника, яка також є лікар-психіатр ОСОБА_4 письмову заяву підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що вони завжди у заявах просили продовжити примусові заходи медичного характеру в умовах відділення з загальним наглядом і всі розуміли, що це саме звичайний нагляд. Пояснила, що хвора потребує нагляду, без вживання ліків її стан може погіршитись. Цеге фон ОСОБА_3 є громадянкою Російської Федерації і зареєстрована в Московській області та там отримує пенсію. Коли її питали куди вона піде проживати, вона повідомила, що повернеться до РФ, якщо б відразу сказали, що вона буде мешкати у м. Дніпро з матір`ю їй би рекомендували домашнє лікування.
Захисник-адвокат ОСОБА_6 вважав за необхідне відмовити у задоволенні письмової заяви про продовження примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з загальним наглядом. Заява подана з грубим порушенням норм законодавства. Стан Цеге фон ОСОБА_3 стабільний, що зазначено у висновку комісії лікарів. Вона і її мати з якою вона буде мешкати розуміють, що потрібно постійно приймати ліки та відвідувати лікаря психіатра.
Особа, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру Цеге фон ОСОБА_3 пояснила суду, що її стан стабільний вже тривалий час, вона сама себе обслуговує. Їй казали, якщо вона змінить реєстрацію її відпустять додому лікуватися. Зазначила, що вона музикант і може працювати.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1, 3, 6 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом. Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку. Якщо не буде визнано за необхідне застосування до психічно хворого примусових заходів медичного характеру, а також у разі припинення застосування таких заходів, суд може передати його на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.

Згідно ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 514 КПК України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру. розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Статтею 19 Закону України "Про психіатричну допомогу" передбачено, що за рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу, який надає особі таку психіатричну допомогу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
У письмовій заяві головний лікар просить продовжити Цеге фон ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру в умовах відділення саме з загальним наглядом.
Відповідно до висновку комісії лікарів Цеге фон ОСОБА_3 було рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру з звичайним режимом нагляду.
Також звичайний нагляд було попередньо подовжено судом.
Враховуючи вищевикладене та те, що примусові заходи медичного характеру в умовах відділення з загальним наглядом, який просить подовжити заявник чинним законодавством не передбачений, суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні письмової заяви головного лікаря Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради ОСОБА_7 про продовження Цеге фон ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру в умовах відділення з загальним наглядом.
керуючись ст.ст. 94, 95 Кримінального кодексу України, ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст.ст. 369-372, 375-376, 512, 514 Кримінального процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в судову палату з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів шляхом подання апеляційної скарги через Самарський районний суд м.Дніпрпоетровська.
Суддя ОСОБА_1