1Справа № 335/4266/17 1-кп/335/300/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 09.08.2016 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має вищу освіту, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2016 року за № 0000066 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор проти клопотання захисника про повернення обвинувального акту заперечував, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав прокурора та вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Дослідивши матеріали обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування № 60000066, заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, суд приходить до наступних висновків.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Частиною 4 статті 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор, висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленого цим Кодексом.

Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діянні обвинуваченого склад кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 2 п. 3 ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Тобто, обвинувачений має бути поінформованим не тільки про "підстави" обвинувачення, а й про "характер" обвинувачення, тобто про правову характеристику таких дій. І хоча ступінь деталізації обвинувачення може відрізнятися в залежності від обставин справи, обвинуваченому має бути принаймні надана інформація, достатня для повного розуміння пред`явлених звинувачень, для підготовки відповідного захисту (рішення Європейського суду з прав людини у справах Матточіа проти Італії, пункт 59; Пенєв проти Болгарії, пункти 33 та 42).

Крім всього, обвинувальний акт, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, має містити відомості і щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 прокурором пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 364-1 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за дії, які виразились у зловживанні повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо воно спричинило тяжкі наслідки

Проте, в обвинувальному акті не зазначено якими саме повноваженнями зловживав ОСОБА_6 при підписанні актів виконаних робіт форми КБ-2В і чи були вказані акти підписані іншою стороною укладених договорів КП «Управління капітального будівництва», чи перевірялися об`єми виконаних робіт, зазначені ОСОБА_6 у актах виконаних робіт форми КБ-2В, стороною замовника перед направленням платіжних доручень до УКДКСУ в м. Запоріжжі для проведення оплати по укладеним договорам.

З огляду на викладені обставини, у обвинувальному акті відсутні і відомості щодо причинно-наслідкового зв`язку між діями обвинуваченого ОСОБА_6 у виді підписання актів виконаних робіт та проведенням оплат по укладеним між ТОВ «ВБК «Перспектива» та КП «Управління капітального будівництва» договорам, оскільки із фактичних обставин, які викладені у обвинувальному акті вбачається, що підписані ОСОБА_6 акти виконаних робіт були направлені до КП «Управління капітального будівництва», яке у свою чергу погодило проведення оплат.

Крім того, як зазначено в обвинувальному акті, дії обвинуваченого вчинені з метою одержання неправомірної вигоди для ТОВ «ВБК «Перспектива», проте, кримінальна відповідальність за ст. 364-1 КК України настає за зловживання повноваженнями всупереч інтересам юридичної особи приватного права. Обвинувальний акт не містить відомостей всупереч яким інтересам ТОВ «ВБК «Перспектива» або іншої юридичної особи приватного права діяв ОСОБА_6 при підписанні актів виконаних робіт форми КБ-2В.

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 364-1 КК України, є злочином із матеріальним складом, який визнається закінченим з моменту настання наслідків. Проте, обвинувальний акт не містить часу настання тяжких наслідків, зокрема, коли саме УКДКСУ були перераховані грошові кошти, через який Банк та на який рахунок.

При формулюванні обвинувачення прокурором також не зазначено мотив та спосіб вчинення інкримінованого злочину.

До того ж, формулювання обвинувачення, викладене у обвинувальному акті за ч. 2 ст. 364-1 КК України є неконкретним та не відповідає фактичним обставинам, викладеним у обвинувальному акті, зокрема, дії ОСОБА_6 кваліфікуються «…з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб…», тоді як у викладі фактичних обставин, зазначено про одержання неправомірної вигоди лише для ТОВ «ВБК «Перспектива», відомості про мету отримання неправомірної вигоди для себе обвинувальний акт не містить.

На думку суду, виявлені недоліки обвинувального акту унеможливлюють призначення судового розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000066 від 09.08.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 2, який затвердив обвинувальний акт.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1