Справа №359/6441/17
Провадження №1-кс/359/1513/2017
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2017 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню 0000016 від 16.01.2016 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367 КК України, про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в :
21.08.2017 року слідчий за погодженням з прокурором, звернувся із зазначеним клопотанням в рамках розслідування кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Згідно клопотання, згідно розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 26.09.2003 No 541 ФГ «Плоске» продано земельну ділянку державної форми власності площею 100 га (в тому числі 97,2 га сіножатей, 2,8 га під водою), розташовану в адміністративних межах Гнідинської сільської ради Бориспільського району. В подальшому, між райдержадміністрацією та вказаним фермерським господарством укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02.09.2003 No 903, на підставі якого ФГ «Плоске» видано державний акт серії КВ №105700 на право власності на земельну ділянку площею 100 га з кадастровим номером :04:003:0002.

Так, установлено, що на переданій фермерському господарству території розташовано ряд водних об`єктів, площа яких значно перевищує 3 га. Крім цього, аукціон під час продажу ФГ «Плоске» зазначеної земельної ділянки не проводився, будь-яка інформація яка б свідчила про його проведення відсутня. Згідно листа Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 01-01/35 від 25.01.2017, установлено що земельні ділянки із кадастровими номерами :04:003:0002, :04:003:0079, :04:003:0080, :04:003:0081, :04:003:0082, :04:003:0083 та :04:003:0084 на момент прийняття спірного розпорядження Бориспільської РДА № 541 від 26.08.2003 та станом на даний час, накладаються на землі водного фонду, а саме водні поверхні природних озер та їх прибережних захисних водоохоронних смуг. При цьому загальна площа накладення становить 50, 02 га.

Стаття 6 Водного кодексу України визначає, що води (водні об`єкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування.

Згідно зі ст. 4,89 Водного кодексу України, ст. 58, 61 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі зайняті, зокрема, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами. При цьому прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності, у прибережних захисних смуг уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється, зокрема, розорювання земель (крім підготовки грунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідромеханічних та лінійних), у тому числі без відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88, ч. 2 ст. 89 Водного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності.

За правилами ст. 59 Земельного кодексу України землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Однак громадяни та юридичні особи за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно одержувати у власність лише замкнені природні водойми (загальна площа до 3 гектарів).

Натомість землі водного фонду можуть передаватись цим суб`єктам тільки на умовах оренди для визначення законом потреб.

Положеннями ч. 4 ст. 59 Земельного кодексу України передбачено, що з земель водного фонду можуть передаватися земельні ділянки для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Стаття 325 Цивільного кодексу передбачає, що суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Законом може бути встановлено обмеження розміру земельної ділянки, яка може бути у власності фізичної та юридичної особи.

Тобто згідно п. 2 ч. 3 ст. 325 Цивільного кодексу України законом може бути встановлено обмеження розміру земельної ділянки, яка може бути у власності фізичної або юридичної особи.

Статтею 84 Земельного кодексу України встановлено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Згідно ч.3 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Конституція України (ст. 13,14) визначає, що земля водні ресурси є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Положення частини 1 ст. 83, ч. 1 ст. 84, ст. 122 Земельного Кодексу України ст. 1,2,6,10 Закону України від 21.05.1997 «Про місцеве самоврядування в Україні» земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, водні ресурси є об`єктами права власності українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власності від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.

Тобто, закон забороняє органам місцевого самоврядування та органам виконавчої влади передавати у приватну власність землю відповідного цільового призначення окремо від дозволеного для передачі об`єкта замкненої природної водойми загальною площею до 3 га.

Згідно висновку експерта Київського міського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 25.04.2017 № 12-5/46, згідно проведеного дослідження встановлено, що на земельні ділянки: :04:003:0002; :04:003:0082; :04:003:0083; :04:003:0084; :04:003:0080; :04:003:0081; :04:003:0079 накладаються землі водного фонду.

9 серпня 2017 року ОСОБА_4 (колишнє прізвище до одруження у 2005 році ОСОБА_5 ) повідомлено про підозру в даному кримінальному провадженні у вчиненні службової недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило завдання тяжких наслідків інтересам територіальній громаді с. Гнідин, Бориспільського р-ну Київської області в особі Бориспільської районної держадміністрації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

У зв`язку з тим, що відповідно до ст. 98 КПК України, оглянутий в ході досудового розслідування об`єкти незавершеного будівництва, а саме земельні ділянки з кадастровими номерами :04:003:0002; :04:003:0082; :04:003:0083; :04:003:0084; :04:003:0080; :04:003:0081; :04:003:0079, що розташовані в адміністративних межах Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, є матеріальним об`єктом, який містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (зокрема при проведенні судових експертиз), а також предметом отриманим юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, він був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що згідно пункту третього частини другої статті 167 КПК України земельні ділянки з кадастровими номерами :04:003:0002; :04:003:0082; :04:003:0083; :04:003:0084; :04:003:0080; :04:003:0081; :04:003:0079, що розташовані в адміністративних межах Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області є предметом кримінального правопорушення та одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення необхідних експертиз в тому числі судово-оціночної експертизи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок вказаного кримінального правопорушення, запобігання можливості їх знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження на зазначене майно, а саме земельні ділянки з кадастровими номерами :04:003:0002; :04:003:0082; :04:003:0083; :04:003:0084; :04:003:0080; :04:003:0081; :04:003:0079, що розташовані в адміністративних межах Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області необхідно накласти арешт.

Відповідно ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий просив суд розглянути дане клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, без повідомлення власника майна, що є необхідним з метою забезпечення арешту майна та унеможливлення його відчуження, використання, переоформлення.

В судовому слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Розгляд клопотання проводиться у відсутність власника майна, з метою забезпечення арешту майна та унеможливлення його відчуження, використання, переоформлення.

Заслухавши думку слідчого, ознайомившись із матеріалами клопотання, вважаю за необхідне його задовольнити, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді до скасування арешту майна у встановленому порядку.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати, крім іншого, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; правову підставу для арешту майна; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, тощо. В разі задоволення клопотання про арешт в ухвалі слід зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.

З наданих суду матеріалів вбачається, що незастосування арешту вказаного майна може призвести до зникнення, втрати вказаного майна.

З урахуванням наведених норм КПК України та встановлених обставин, вважаю наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , - задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:003:0002; :04:003:0082; :04:003:0083; :04:003:0084; :04:003:0080; :04:003:0081; :04:003:0079, що розташовані в адміністративних межах Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Київської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1