Справа № 367/2235/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/738/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 04.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
04 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
потерпілого: ОСОБА_9 ,
законного представника потерпілого : ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 14 квітня 2017 року, яким
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Буча Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

03.12.2015 р. Ірпінським міським судом за ч. 1 ст. 187 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком 3 роки,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 , ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання:
ч. 2 ст. 186 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 189 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;
за ч.2 ст.187 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі, із конфіскацією належного йому майна.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_11 покарання - 8 (вісім) років позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна.
На підставі ч. 3 ст. 78 та ст. 71 КК України до призначеного покарання, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 03.12.2015 р., та остаточно призначено ОСОБА_11 покарання у виді - 9 (дев`ять) років позбавлення волі строком, із конфіскацією належного йому майна.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 2 088,00 грн. (Дві тисячі вісімдесят вісім гривень 00 коп.) на відшкодування майнової шкоди та 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.) на відшкодування моральної шкоди.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Клавдієво-Тарасово, Бородянського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого
01.02.2013 р. Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850,00 грн.,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання - 7 (сім) років позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна.
Судом вирішено питання речових доказів та судових витрат.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду, ОСОБА_11 17.03.2015 р. у період з 21 год 25 хв до 21 год 50 хв, у вагоні електропотягу, який рухався зі станції «Ворзель» до станції «Буча» Київської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії є відкритими для оточуючих, знаходячись навпроти потерпілого ОСОБА_12 , біля якого на сидінні лежав належний йому ноутбук марки «АСЕR Е1 - 531 G», вартістю 5 561,00 грн., без дозволу ОСОБА_12 , взяв в руки вказаний ноутбук, поставив його біля себе, а потім, зберігаючи при собі зазначений ноутбук, з місця події зник, щоб в подальшому розпорядитися ним на власний розсуд.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_11 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_11 внаслідок раптово виниклого корисливого умислу, діючи повторно, 17.03.2015 р., приблизно о 22 год 10 хв, перебуваючи біля будинку № 17 по вулиці Склозаводська у м. Буча Київської області, утримуючи при собі ноутбук марки «АСЕR Е1 - 531 G», який він відкрито викрав у ОСОБА_12 , погрожуючи обмежити останнього права власності на вказаний ноутбук, висунув вимогу про передачу йому 200,00 грн. за повернення йому ноутбуку.

Після того як ОСОБА_12 , намагаючись відновити своє порушене право власності, передав ОСОБА_13 200,00 грн., ОСОБА_11 , заволодівши цими коштами, ноутбук не повернув, з місця злочину зник, спричинивши потерпілому шкоду у сумі 200,00 грн.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_11 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 189 КК України, а саме: вимогу передачі чужого майна з погрозою обмеження прав особи на майно, вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_11 01.07.2015 р., приблизно о 16 год 00 хв, перебуваючи біля будинку № 7 по вулиці Склозаводська у м. Буча Київської області, побачив малолітнього ОСОБА_10 , який рухався на велосипеді марки «Shadow (4000)», вартістю 2 088,00 грн.

Дочекавшись коли ОСОБА_10 , буде проїжджати повз нього, ОСОБА_11 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, відкрито, усвідомлюючи, що його дії є відкритими для оточуючих, зупинив велосипед, на якому їхав ОСОБА_10 , взявши його за руль. Після цього наказав малолітньому ОСОБА_10 віддати йому велосипед, на що той, побоюючись набагато здоровішого ОСОБА_11 , виконав його вимогу.

Заволодівши таким чином велосипедом, ОСОБА_11 з місця події зник.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_11 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_11 , перебуваючи на іспитовому строці, встановленому вироком Ірпінського міського суду Київської області від 03.12.2015 р., будучи засудженим за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі, на шлях виправлення не став і повторно 15.02.2016 р., близько 16 год 00 хв (точний час не встановлено), за попередньою змовою із ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, маючи намір на заволодіння чужим майном з метою збагачення, знаходячись біля залізничної платформи «Склозаводська», що в м. Буча Київської області, раптово, несподівано для неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 , підійшли до нього і, застосовуючи фізичне насильство, схопили його під руки та притиснули до дерева, чим позбавили можливості вільно пересуватись.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, ОСОБА_11 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , утримуючи ОСОБА_14 , вчинив відносно останнього психологічне насильство, почав словесно погрожувати його зарізати, якщо той не віддасть їм майно, яке має при собі. В подальшому, поки ОСОБА_7 , з метою подолання опору потерпілого тримав ОСОБА_14 , ОСОБА_11 дістав із кишені потерпілого мобільний телефон марки «Nokia Asha 501» синього кольору, залишковою вартістю 822,00 грн., та грошові кошти в сумі 25,00 грн., таким чином заволодівши майном потерпілого. Після цього ОСОБА_11 та ОСОБА_7 з місця події зникли, майном розпорядились на власний розсуд.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_11 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Судом також встановлено, що ОСОБА_7 15.02.2016 р. близько 16 год 00 хв (точний час не встановлено), за попередньою змовою із ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, маючи намір на заволодіння чужим майном з метою збагачення, знаходячись біля залізничної платформи «Склозаводська», що в м. Буча Київської області, раптово, несподівано для неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 , підійшли до нього і, застосовуючи фізичне насильство, схопили його під руки та притиснули до дерева, чим позбавили можливості вільно пересуватись. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , утримуючи ОСОБА_14 , вчинив відносно останнього психологічне насильство, почав словесно погрожувати його застрелити, якщо той не віддасть їм майно, яке має при собі. В подальшому ОСОБА_7 з метою подолання опору потерпілого тримав ОСОБА_14 , а в цей час ОСОБА_11 дістав із кишені потерпілого мобільний телефон марки «Nokia Asha 501» синього кольору, залишковою вартістю 822,00 грн., та грошові кошти в сумі 25,00 грн., таким чином заволодівши майном потерпілого. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_11 з місця події зникли, майном розпорядились на власний розсуд.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Не погоджуючись з судовим рішенням, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок щодо ОСОБА_7 та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 виправдати за ст.187 КК України, у зв`язку з недоведеністю його вини.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги захисник зазначає, що вирок не відповідає фактичним обставин кримінального провадження та при його оголошенні було істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону України. Також зазначає, що в ході судового розгляду справи стороною обвинувачення не доведено вину ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ст.187 КК України, а судом у вироку, зроблені висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи та було допущено грубе порушення норм кримінального процесуального законодавства України.

Звертає увагу, що покази потерпілого ОСОБА_14 носять неконкретний характер та не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, з них не зрозумілий мотив та мета кримінального правопорушення, погрози з боку ОСОБА_7 не конкретизовані та носять характер ймовірності, також зазначає про показання інших свідків та обвинувачених, яким, як вважає захисник, суд надав неналежну оцінку.

Також просить звернути увагу суду на позитивну характеристику ОСОБА_7 .

Вирок щодо ОСОБА_11 в апеляційному порядку не оскаржено.
Під час розгляду апеляційної скарги потерпілий ОСОБА_9 та його законний представник заявили клопотання про розгляду справи у їх відсутності, у в`язку з тим, що кримінальне правопорушення щодо них вчинив ОСОБА_11 , до кримінального правопорушення ОСОБА_7 вони ніякого відношення не мають, яке колегією суддів було задоволено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який підтримав судове рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазначала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які всебічно, повно та об`єктивно перевірені в судовому засіданні і яким суд дав належну юридичну оцінку.

Судом першої інстанції, відповідно до встановлених фактичних обставин кримінального провадження, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, а тому в цій частині доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 спростовуються наявними в матеріалах справи та дослідженими під час судового розгляду доказами, які були повно та неупереджено досліджені, їм надана оцінка з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, зокрема:

-показаннями потерпілого ОСОБА_14 , який в судовому засіданні повідомив, що 15.02.2016 р., приблизно о 16 год 00 хв, він встав з маршрутного таксі і йшов додому. В ліску, неподалік магазину «Надія» в м. Буча, почув, що хтось за ним йде. Це були ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , які, наздогнавши його, попросили запалити. Він відповів, що не палить, після чого ОСОБА_11 і ОСОБА_7 прижали його руками до дерева і почали вимагати коштовні речі. ОСОБА_11 почав лазити по кишеням, через що він почав пручатись, на що ОСОБА_11 сказав, що його заріже, а ОСОБА_7 сказав, що застрелить, при цьому били його долонями по обличчю. Такі погрози він прийняв за реальні, тому перестав пручатись, а ОСОБА_11 , поки ОСОБА_7 його тримав, забрав у нього з гаманця 25,00 грн. та мобільний телефон марки «Nokia Asha 501» синього кольору. Після цього його відпустили і він побіг додому;
-показаннями свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні повідомила, що 16.02.2016 р., приблизно о 15 год 30 хв, її син ОСОБА_14 зателефонував, що приїхав на маршрутному таксі з м. Києва в м. Буча на зупинку «Склозаводська» і йде додому. Тривалий час його не було, приблизно через 30 хвилин він забіг додому зляканий, закрив усі двері, просив викликати поліцію. Після розпитувань повідомив, що йшов через посадку додому, двоє хлопців підійшли до нього, погрожували вбити, тримаючи руку в кишені, надавали ляпасів по щокам, забрали гроші та мобільний телефон;
-показаннями свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні повідомив, що з ОСОБА_11 вони товариші, а з ОСОБА_7 знайомі. В лютому 2016 р. (точніше не пам?ятає) він, приблизно о 16 год 00 хв гуляв з собакою. Бачив як йшли ОСОБА_11 , ОСОБА_7 з якимось молодим чоловіком. Приблизно через 15 хвилин, він, повертаючись назад, підійшов до ОСОБА_11 та ОСОБА_7 і запитав у ОСОБА_11 коли він віддасть 100,00 грн., які винен. ОСОБА_11 відповів, що грошей у нього немає, але в нього є мобільний телефон, який він забрав за борги і який можна здати в ломбард. Це був мобільний телефон марки «Нокіа» блакитного чи світло-синього кольору. Після цього вони вдвох з ОСОБА_11 поїхали в ломбард, де він здав телефон;
-показаннями свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні повідомив, що вони з ОСОБА_11 друзі. В березні 2016 р., близько 16 год 00 хв, він з ОСОБА_11 проходили по вул. Склозаводська в м. Буча, де біля магазину зустріли ОСОБА_7 . Вказував, що він відійшов в сторону, щоб побалакати по телефону, і в цей час бачив як повз проходив потерпілий ОСОБА_14 . ОСОБА_11 підізвав його до себе, притиснув до стіни, вимагав гроші, давав ляпасу. ОСОБА_7 відходив кудись, потім коли він повернувся обвинувачені та потерпілий кудись пішли, що там було не знає. Приблизно через 20 хвилин ОСОБА_11 і ОСОБА_7 повернулись, ОСОБА_11 сказав, що забрав у малолітки мобільний телефон і запропонував його здати в ломбард;
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.02.2016р. (т. 1 а.с. 117), згідно якого ОСОБА_18 повідомив, що 15.02.2016 р., близько 16 год 00 хв, по вул. Склозаводська, біля залізничної станції двоє невідомих осіб пограбували його сина ОСОБА_14 ;
-протоколом огляду місця події від 15.02.2016 р. з ілюстративною фототаблицею (т. 1 а.с. 118-124), згідно якого потерпілий ОСОБА_14 вказав місце нападу на нього і відібрання мобільного телефону;
-заявою ОСОБА_14 від 18.02.2016 р. про залучення до провадження потерпілого (т. 1 а.с. 127), в якій ОСОБА_14 вказував, що 15.02.2016 р., близько 16 год 00 хв, неподалік залізничної платформи «Склозаводська» в м. Буча двоє невідомих осіб здійснили на нього напад, погрожували та забрали 25,00 грн. та мобільний телефон марки «Nokia Asha 501»;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 18.02.2016 р. з довідкою до нього (т. 1 а.с. 130-132), згідно якого потерпілий ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_11 , як особу, яка здійснила на нього напад 15.02.2016 р.;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 19.02.2016 р. з довідкою до нього (т. 1 а.с. 129, 133-134), згідно якого потерпілий ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка здійснила на нього напад 15.02.2016 р.;
-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 18.02.2016 р. та довідкою до нього (т. 1 а.с. 138-140), згідно якого свідок ОСОБА_16 впізнав мобільний телефон марки «Nokia Asha 501», який було здано 15.02.2016 р. в його присутності в ломбард «Роял кредит»;
-специфікацією до договору від 15.02.16 № (т. 1 а.с. 141), якою підтверджується здача в ПТ «Ломбард «Роял кредит» в м. Буча, вул. Нове шосе, 16, мобільного телефону марки «Nokia Asha 501»;
-заявою ОСОБА_19 (т. 1 а.с. 142), згідно якої мобільний телефон марки «Nokia Asha 501» з ломбарду було передано працівникам поліції;
-висновком спеціаліста щодо вартості викраденого майна від 19.02.2016 р. (т. 1 а.с. 144), згідно якого залишкова вартість мобільного телефону марки «Nokia Asha 501» станом на 15.02.2016 р. становить 822,00 грн.
Суд обґрунтовано не прийняв до уваги показання обвинувачених про те, що ОСОБА_7 не приймав участь у нападі на ОСОБА_14 , оскільки такі показання спростовуються показаннями самого неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 , який вказував, що ОСОБА_11 та ОСОБА_7 разом напали на нього, а ОСОБА_7 погрожував його пристрелити, при цьому однією рукою тримав його, а другу тримав в кишені, через це йому здалося, що така обіцянка є реальною, будь-яких доказів того, що потерпілий ОСОБА_14 мав підстави оговорити обвинувачених, матеріали справи не містять, не надав їх і захисник при оскарженні вироку.
Колегія судді вважає, що під час розгляду справи стороною обвинувачення було надано достатньо доказів, які вказують на попередню домовленість між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 щодо розбійного нападу на неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 , оскільки з показань потерпілого вбачається, що вони удвох наздогнали його в лісосмузі, одразу ж після відмови дати запалити, прижали удвох до дерева, а коли погрожували, то кожен вільну руку тримав у кишені. Такі узгоджені дії обвинувачених вказують на попередню домовленість між ними.
Всі інші доводи апеляційної скарги були ретельно перевірені судом першої інстанції, їм надана належна оцінка, з якою погоджується і колегія судді.

Крім того, з висновками суду першої інстанції погодився і обвинувачений ОСОБА_11 , оскільки не оскаржив вирок суду.

На підставі викладеного підстав для зміни чи скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 14 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 з дня отримання ним копії ухвали.

Судді: