Справа№751/2176/17
Провадження №1-кп/751/155/17

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
20 липня 2017 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
- 02.03.2005 року Центральним районним судом м. Сімферополя АРК за ст.ст.185 ч.3, 309 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;
- 01.03.2006 року Центральним районним судом м. Сімферополя АРК за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.2, 194 ч.2, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 30.07.2007 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст.ст. 15 ч.1, 393 ч.2, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 13.05.2013 року Центральним районним судом м. Сімферополя АРК за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_4
перекладача ОСОБА_9
В с т а н о в и в:
04.03.2017 року, близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, перебуваючи біля будинку № 33 по вул. Старобілоуській у м. Чернігові, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, застосовуючи до потерпілої ОСОБА_8 насилля, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, що виразилось у стисненні шиї потерпілої передпліччям руки, намагався відкрито викрасти жіночу сумку вартістю 320 грн., в якій знаходився рушник вартістю 100 грн., жіночий купальник вартістю 340 грн., шапочка для плавання вартістю 60 грн., а всього намагався викрасти майна на загальну суму 820 грн., але не вчинив усіх дій, необхідних для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий очевидцем.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України не визнав, не погодився з кваліфікацією своїх дій. Суду показав, що 04.03.2017 року він приїхав електропотягом з м. Ніжина до м. Чернігова. У незнайомої жінки запитав про місцезнаходження на вокзалі вбиральні та попросив її доглянути за сумкою. Коли він повернувся, жінки та сумки на місці не було. З цього приводу хотів звернутися до поліції, але в той час йому зателефонували знайомі і він поїхав до них. Ввечері він пішов купувати цигарки та зустрів жінку, яка проходила уздовж нього. В цей час йому здалося, що це саме ця жінка, якій він залишив сумку. На той момент жінка була не з його сумкою. Він звернувся до неї із запитанням: «Де його сумка і гроші?». На що остання відповіла: «Які гроші?». Коли він придивився, то зрозумів, що це не та жінка. У цей час почув крики свідка, він злякався і побіг за будинок. Втім, через 2-3 хвилини його наздогнав свідок. Про те, що обізнався, не говорив ні потерпілій, ні свідку. Вважає, що органами досудового розслідування не вірно кваліфіковані його дії, оскільки порушення громадського порядку, підпадає під хуліганські дії.
Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів.
Так, потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що 04.03.2017 року о 19 год. 23 хв. вона поверталась додому із басейна «Авангард», проходила по вул. Старобілоуській 33. У неї на плечі висіла сумка. Обвинувачений напав на неї ззаду, схопив рукою за шию і вимагав гроші і сумку. Його злякав чоловік і він залишив її та побіг за будинок АДРЕСА_3 . Очевидець кинувся його наздоганяти, але вона не бачила як він його затримав. Після цього, вона пішла додому та повідомила поліцію про факт нападу на неї. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що на початку березня 2017 року біля 19 год. 30 хв. він йшов по АДРЕСА_3 , а назустріч йшла жінка з сумкою на плечі. Також, назустріч біг чоловік і він звернув увагу на те, що чоловік легко одягнений, а тому, він озирнувся. Побачив, що чоловік підкрався до жінки ззаду, схопив її за шию лівою рукою, але чим саме погрожував він не бачив. Відразу відреагував, почав кричати, щоб відпустив жінку. Чоловік злякався, відпустив її і почав тікати. Він переслідував його хвилин 5 і в цей час викликав поліцію. Обвинувачений декілька разів зупинявся, погрожував. Не дивлячись на це, він наздогнав його у дворі по АДРЕСА_4 , поклав на землю та помітив, що з рук останнього випав консервний ніж. В цей час приїхав наряд поліції. ОСОБА_4 нічого не повідомляв, попросив відпустити і сказав, що не буде тікати.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується й іншими об`єктивними даними, що містяться у протоколах слідчих дій, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.03.2017 року (а.с.72) згідно якого ОСОБА_8 просить вжити заходів щодо невідомого чоловіка, який 04.03.2017 року намагався викрасти у неї сумку та гроші;
- протоколом огляду місця події від 04.03.2017 року, ілюстративною таблицею та план-схемою до нього (а.с.73-76), в ході якого була оглянута ділянка місцевості скоєння злочину, яка знаходиться біля тильної сторони буд. АДРЕСА_3 ;
- протоколом огляду місця події від 04.03.2017 року та ілюстративною таблицею до нього (а.с.77-79), який проведений в присутності понятих, за участю спеціаліста ОСОБА_11 , відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості, яка знаходиться неподалік від входу до четвертого під`їзду буд. АДРЕСА_4 . Під час огляду було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на ніж для відкриття консервів та дві тканеві рукавички;
- протоколом огляду місця події від 04.03.2017 року та ілюстративною таблицею до нього (а.с.82-84), який проведений в присутності понятих, за участю спеціаліста ОСОБА_11 та власника майна ОСОБА_8 , відповідно до якого об`єктом огляду є жіноча сумочка коричневого кольору зі шкірозамінника з потертостями місцями, під час якого було виявлено та вилучено сумку, рушник, купальник, шапочку для плавання;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.03.2017 року (а.с.96-98), відповідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнав обвинуваченого, який 04.03.2017 року близько 19 год. 30 хв. поблизу буд. № 33 по вул. Старобілоуській намагався відкрито викрасти сумку у жінки та якого він в подальшому затримав;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.03.2017 року (а.с.99-101), відповідно до якого потерпіла впізнала обвинуваченого, який намагався відкрито викрасти її сумку з особистими речами 04.03.2017 року близько 19 год. 30 хв. поблизу буд. № 33 по вул. Старобілоуській у м. Чернігові;
- товарним чеком від 05.03.2017 року про вартість майна на загальну суму 820 грн (а.с.102);
- випискою із медичної карти амбулаторного хворого № 565 (а.с.102а), відповідно до якої 04.03.2017 року ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Оцінюючи вищевказані досліджені судом докази по кримінальному провадженню, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, суд вважає засобом захисту з метою уникнути відповідальності або пом`якшити свою участь за скоєння злочину та дає критичну оцінку показанням обвинуваченого у судовому засіданні, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів, досліджених судом.
За вищевказаних обставин, суд вважає доведеною повністю винуватість ОСОБА_4 у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчиненому повторно, а його дії кваліфікуються за ч.3 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України.
Призначаючи покарання суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 неодружений, до адміністративної відповідальності не притягувався, раніше судимий. Крім того, судом враховується матеріальне становище та стан здоров`я обвинуваченого.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставин, що обтяжують його покарання, думку потерпілої, суд вважає, що ОСОБА_4 за вчинений злочин необхідно призначити мінімальне покарання в межах санкції статті обвинувачення, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Згідно ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі суд не вбачає, за відсутності декількох обставин, що пом`якшують покарання та наявності обтяжуючої обставини.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишити без змін утримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі.
Цивільний позов у провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
Засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з часу його затримання, а саме з 04 березня 2017 року.
Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, починаючи з 04 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Речові докази, а саме:
- предмет зовні схожий на ніж для відкриття консервів та дві тканеві рукавички, які зберігаються в камері схову речових доказів Чернігівського ВП ГУ НП в Чернігівській області - знищити.
- шкіряну жіночу сумку, рушник, купальник, шапочку для плавання, які передані на зберігання ОСОБА_8 залишити у її розпорядженні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1