28.03.2017 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа №533/273/17
Провадження № 1-кс533/82/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: слідчого судді: - ОСОБА_1 ,

з участю: слідчого - ОСОБА_2 ,

користувача майна ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина клопотання слідчого Козельщинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 в кримінальному провадженні № 0000084 від 24.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України про накладення арешту на майно, -
встановив:

28.03.2017 року до Козельщинського районного суду надійшло клопотання слідчого Козельщинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 , яке погоджено з прокурором Козельщинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ 21063, 1987 року випуску, жовтого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та який перебуває в оперативному користуванні у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою заборони його відчуження, заборони розпоряджатися майном до скасування арешту майна у встановленому порядку передбаченого КПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 24.03.2017 року в чергову частину Козельщинського ВП ГУНП в Полтавській області, надійшло повідомлення від голови сільської ради ОСОБА_8 про те, що 23.03.2017 року невідома особа, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку металевого швелеру довжиною 3,6 м. шириною 24 см. вагою 105 кг. з опори системи газопостачання газопроводу до с. Нижня Жужманівка, Козельщинського району Полтавської області.

У ході досудового розслідування було встановлено, що 24.03.2017 року до с. Нижня Жужманівка, Козельщинського району Полтавської області, було здійснено крадіжку металевого швелеру довжиною 3,6 м. шириною 24 см. вагою 105 кг.

24.03.2017 року о 00 годин 00 хвилин ОСОБА_9 добровільно видав металевий швелер довжиною 3,6 м. шириною 24 см. вагою 105 кг. який йому привезли на автомобілі ВАЗ 21063, 1987 року випуску, жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 громадянин ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Також 24.03.2017 року ОСОБА_3 батько ОСОБА_11 надав заяву про дозвіл на огляд автомобіля ВАЗ 21063, 1987 року випуску, жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під час огляду якого за участю двох понятих було вилучено автомобіль та поміщено на майданчик тимчасового тримання при Козельщинському ВП ГУНП.

Метою арешту слідчим визначено те, що вказані речі є засобом вчинення кримінального правопорушення та не застосування заборони розпоряджатися цим майном може призвести до його втрати чи пошкодження, а також настання інших наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та прохав задовольнити, оскільки накладення арешту необхідно саме для забезпечення збереження речового доказу.

На даний час проведення будь-яких слідчих дій з використанням автомобіля не планується.

В судовому засіданні користувач майна ОСОБА_3 надав пояснення, що крадіжку металевого швелера він не здійснював. Швелер знайшла його дружина та її подруга. Автомобіль не його власністю. Швелер перевозили на автопричіпі. Автомобіль належить ОСОБА_12 ,а тому прохав відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту.

Захисник у судовому засіданні прохав відмовити в задоволенні клооопотання про накладення арешту на автомобіль, оскільки клопотання є необґрунтоване.

Слідчий суддя, вислухавши учасників кримінального провадження встановив наступне.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування слідчим ОСОБА_2 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000084 від 24.03.2017 року з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 185 КК України.

В кримінальному провадженні жодній особі не пред`явлено обвинувачення.

Згідно постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів від 24.03.2017 року вбачається, що автомобіль ВАЗ 21063, 1987 року випуску, жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 визнано в якості речового доказу.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу( ч. 1 ст. 173 КПК України).
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 надав покази, що автомобіль належить йому, оскільки він згідно розписки придбав його у власника ОСОБА_7 . Транспортний засіб було придбано шляхом передачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Також, з його дозволу автомобілем користується ОСОБА_3 .

Отже, враховуючи вищевикладене слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна не підлягає до задоволенню, оскільки слідчим не доведе необхідність такого арешту, незастосування вищезазначеного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також щодо можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання слідчому Козельщинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 в кримінальному провадженні № 0000084 від 24.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України про накладення арешту на майно відмовити.
Копію ухвали негайно після її оголошення вручити слідчому та громадянину ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була викликана в судове засідання, протягом п`яти днів з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя