АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/580/17 Номер провадження 11-кп/786/755/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Т.З.
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю :
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали кримінального провадження №0001261, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2016, за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури на вирок Ленінського районного суду м.Полтави від 06 червня 2017 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.12.2016 року Київським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.190 КК України на 1 рік позбавлення волі, -

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та засуджено до покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_11 визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_11 вказано рахувати з часу його затримання, зарахувавши в строк відбуття покарання час перебування під вартою, відповідно до ч.5 ст.72 КК України з моменту затримання до набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування майнової шкоди - 4195 грн.00 коп., та в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.00 коп., а всього 5195 грн.00 коп.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування майнової шкоди 1753 грн.00 коп. та моральну шкоду в сумі 1000 грн.00 коп., а всього 2753,00 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 задоволено у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування майнової шкоди - 1200 грн. 00 коп., та моральну шкоду в сумі - 1000,00 грн., а всього 2200,00 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування майнової шкоди 3950 грн.00 коп., та моральну шкоду в розмірі 1000 грн.00 коп., а всього 4950 грн. 00 коп.

За вироком суду, ОСОБА_11 в нічний час 10.08.2016 року, з метою наживи, зайшов до першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 . Після цього ОСОБА_11 піднявся на сходову клітку 9 поверху, де помістив велосипед марки «Winner Sport», власником якого являється ОСОБА_7 . У подальшому ОСОБА_11 здійснив крадіжку велосипеду марки «Winner Sport» чорного кольору, після чого разом з ним зник, завдавши ОСОБА_7 , матеріального збитку на суму 300 грн.

В нічній час 17.08.2016 року ОСОБА_11 , діючи повторно, з метою наживи зайшов до 9 під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де на першому поверсі помітив двері складського приміщення. Після цього, ОСОБА_11 шляхом зриву навісного замка дверей проник до вищезазначеного складського приміщення. Переконавшись у відсутності сторонніх осіб та що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_11 таємно здійснив крадіжку велосипеду марки «Kinetik Super» жовто-чорного кольору оціночною вартістю 1573 грн., власницею якого являється ОСОБА_9 , а також велосипеду марки «Avanti-Dakar» (с.н.4401278) вартістю 4110 грн., власником якого являється ОСОБА_8 після чого разом з викраденим майном зник.

Викраденими велосипедами ОСОБА_11 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 матеріального збитку на вказані суми.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в нічний період часу 30.08.2016 року ОСОБА_11 , діючи повторно, з метою наживи зайшов до 9 під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де на першому поверсі підійшов до дверей складського приміщення та шляхом зриву навісного замка дверей проник до вищезазначеного складського приміщення. Переконавшись у відсутності сторонніх осіб та що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_11 таємно здійснив крадіжку велосипеду марки «Avanti Omega» (с.н.148407), вартістю 1753 грн., власницею якого являється ОСОБА_12 , після чого разом з викраденим майном зник.

ОСОБА_11 викраденим велосипедом розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 , матеріального збитку на вказану суму.

У подальшому, в нічний період часу 04.09.2016 року, ОСОБА_11 , діючи повторно, з метою наживи зайшов до 9 під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де на першому поверсі підійшов до дверей складського приміщення та шляхом зриву навісного замка дверей проник до вищезазначеного складського приміщення, звідки таємно здійснив крадіжку дитячої коляски марки «Bambino Classic» бордового кольору, оціночною вартістю 200 гривень, власницею якої являється ОСОБА_13 , після чого разом з викраденим майном зник.

Після цього, ОСОБА_11 викраденою коляскою розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріального збитку на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи кваліфікацію та доведеність вини обвинуваченого у скоєному, просить скасувати вирок суду у частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону країни про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_11 покарання за вчиненні злочини, передбачені ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Полтави від 19.12.2016, більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у вид 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Ставить питання про дослідження довідки про судимість та вироку Київського районного суду м. Полтави від 19.12.2016.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів у ній наведених, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_10 , які просили вирок залишити без змін, потерпілих, які при вирішення питання покладаються на розсуд суду, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційному суді є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а згідно п.1 ч.1 ст.413 цього Кодексу неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Як убачається з матеріалів даного кримінального провадження, обставини справи при судовому розгляду учасниками судового провадження не оспорювались та, згідно ч.3 ст. 349 КПК України судом докази щодо даних обставин не досліджувались.

Обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах визнав повністю та підтвердив обставини скоєних злочинів.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, за обставин викладених у вироку, в апеляційній скарзі прокурора не оскаржують ся, а тому відповідно до статті 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Разом з тим, при призначенні покарання, суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не виконав.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду та вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_11 було засуджено вироком Київського районного суду м. Полтави від 19.12.2016 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі. Вирок набрав чинності 19 січня 2017 року. (а.п.98).

Із наявних матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_11 вчинив крадіжки майна належного потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 10.08.2016, 17.08.2016, 30.08.2016, 04.09.2016 відповідно, тобто до постановлення попереднього вироку Київського районного суду м. Полтави від 19.12.2016, однак суд не застосував положення ч.4 ст. 70 КК України та не призначив покарання за цими правилами.

Проте суд першої інстанції незважаючи на те, що обвинувачений вчинив злочини до постановлення попереднього вироку від 19.12.2016, у порушення вимог ч.4 ст. 70 КК України не призначив обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів, тим самим не застосував закон, який підлягав застосуванню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Ухвалюючи новий вирок та вирішуючи питання про призначення ОСОБА_11 покарання, колегія суддів, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких згідно зі статтею 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинені проти власності, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_11 , пом`якшуючі покарання обставини якими сд визнає щире каяття, відсутність обставин, що обтяжує покарання та вважає, що призначене судом першої інстанції покарання за ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України достатнім та справедливим та необхідність призначення ОСОБА_11 покарання відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України.

Таке покарання, на думку колегії суддів, буде відповідати вимогам кримінального закону, а також необхідним і достатнім для досягнення цілей призначення покарання.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції свого вироку.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 06 червня 2017 року щодо ОСОБА_11 в частині призначення покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

Вважати ОСОБА_11 засудженим до покарання визначеного вироком суду першої інстанції, а саме:

- за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_11 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно визначити покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Київського районного суду м. Полтави від 19.12.2016 більш суворим за даним вироком остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4