Справа № 445/2233/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2016 року Золочівський районний суд Львівської області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
законного представника підозрюваного - ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
потепілої ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
АДРЕСА_1 , зареєстрованого
АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, із
середньою освітою, одруженого , раніше не судимого, -
30 листопада 2016 року до Золочівського районного суду Львівської області надійшло клопотання начальника СВ Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області , погоджене прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , в якому начальник слідчого відділу просить застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
ОСОБА_8 03.07.2016 року близько 22.30 години, керуючи парокінним гужовим возом, який належить його сім`ї із пасажиром ОСОБА_9 , рухаючись ним асфальтною дорогою між населеними пунктами с.Новоселище в напрямку с. Підлипці Золочівського району Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушуючи вимоги пунктів п.п. 1.2., 7.2., 7.З., 7.7.6), 7.8. та 10.1. чинних Правил дорожнього руху України, які зобов`язують учасників дорожнього руху та інших осіб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, не загрожувати життю або здоров`ю громадянам, не завдавати матеріальні збитки; - перед виїздом перевіряти і забезпечувати технічно-справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; - гужові вози повинні бути обладнані світлоповертачами: спереду білого кольору, ззаду червоного; - при русі у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості на гужовому транспорті необхідно - увімкнути ліхтарі : спереду білого кольору, ззаду - червоного кольору, що встанов люється з лівого боку воза; забороняється рухатись по автомагістралях і дорогах для автомобілів; - використовувати вози,червоного кольору, що встановлюється з лівого боку воза; забороняється рухатись по автомагістралях і дорогах для автомобілів; - використовувати вози, не обладнані світлоповертачами, без ліхтарів у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості; - на гужових возах - фари або ліхтарі; проявивши необережність та не переконавшись в безпечному русі гужового воза, продовжуючи рух по проїзній частині дороги, де в цей час в зустрічному напрямку по даній автодорозі по своїй смузі руху, їхав мотоцикл марки ІЖ-П р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок чого в умовах недостатньої видимості, відбулось зіткнення між транспортними засобами, внаслідок чого, водій мотоцикла ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини правої променевої кістки, закритого перелому діалізу II п`ясної кістки лівої кисті; садна в ділянці правого колінного суглобу, на шиї, в лівій поперековій ділянці, на лівому передпліччі та відносяться: садна - до легкого тілесного ушкодження; закритий перелом нижньої третини правої променевої кістки, закритий перелом діалізу II п`яної кістки лівої кисті по ознаці тривалого розладу здоров`я - до середньої тяжкості.
Крім цього, ОСОБА_8 , 4 листопада 2016 року, близько 13 години, знаходячись у власному житловому будинку в с. Підлипці Золочівського району Львівської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, на грунті особистих неприязних відносин, наніс один удар лівою рукою в обличчя ОСОБА_6 , після чого, продовжуючи свої злочинні дії, руками стиснув шию ОСОБА_6 та почав її здушувати, внаслідок чого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не отримала, але відчула фізичну біль.
Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні вищенаведених кримінальних правопорушень стверджується наступними доказами, зібраними в ході судового розгляду справи:
-поясненнями потерпілого ОСОБА_7 про те, що 03.07.2016 року він керуючи мотоциклом їхав дорогою в напрямку до с Підлипці Золочівського району, рухався він по своїх смузі руху. В цей час по проїзній частині цієї дороги, порушуючи правила дорожнього руху, їхав гужовим возом ОСОБА_8 , який здійснив зіткнення з його мотоклом, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Претензій до ОСОБА_8 не має. Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру підтримав.
-поясненнями потерпілої ОСОБА_6 про те, що 04.07.2016 року ОСОБА_8 , завдав їй фізичного болю. Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру підтримала.
-заявою ОСОБА_7 про притягнення до відповідальності ОСОБА_8 ;
-заявою ОСОБА_6 про притягнення до відповідальності ОСОБА_8 ;
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.07.2016р.;
- протоколом огляду транспортного засобу- мотоциклу ИЖ від 04.07.2016 р.;
висновком № 200/2016 про проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 від 07.11.2016р.;
- висновком експерта № 104/2016;
- висновком судової автотехнічної експертизи від 24.10.2016 р. № 1/1128 ;
- довідками поліклініки № 321, №333, з яких видно, що ОСОБА_8 знаходиться на диспансерному обліку з приводу психічного та наркологічного захворювання ;
-висновком судово-психіатричної експертизи № 603 від 03.11.2016 року, проведеної комунальним закладом «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», згідно якого встановлено, що ОСОБА_8 зловживав алкоголем, лікувався в наркологічному диспансері. Тричі перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ ЛОКПЛ в зв"язку з наявністю депресивних розладів різного ступення важкості, які супроводжувалися психотичною симптоматикою. В минулому неодноразово здійснював суїцидальні спроби, на час проведення обстеження виявляв ознаки зниження настрою, послаблення інтелектуально- мнестичних функцій. Для уточнення глибини психічних розладів на час обстеження та вперіод інкрімінованих йому правопорушення потребував стаціонарного обстеження.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 183 від 23.11.2016 року, проведеної комунальним закладом «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», ОСОБА_8 страждає хронічним психіатричним захворюванням у формі шизоафективного розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій ОСОБА_8 також страждав хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно-небезпечні діяння.
Згідно ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Прокурор, захисник та законний представник ОСОБА_8 - ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, не заперечують щодо його задоволення.
Враховуючи характер психічного захворювання ОСОБА_8 , який перешкоджає його участі в судовому засіданні, судовий розгляд проведено у відсутності такої особи.
У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_8 , який вчинив суспільно-небезпечні діяння у стані неосудності, необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Із змісту Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання. В ухвалі суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа. Цією ж постановою визначено, що копії ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру після набрання законної сили надсилаються судом на виконання у разі примусової госпіталізації неосудної особи до психіатричного закладу із звичайним наглядом до закладу охорони здоров`я, в якому лікується ця особа, а при її перебуванні вдома до закладу охорони здоров`я за місцем її проживання та в експертну установу, де особа перебувала на обстеженні.
На підставі викладеного вище, враховуючи, що ОСОБА_8 є зареєстрованим в с. Підлипці Золочівського району Львівської області і там неодноразово, до вчинення суспільно небезпечного діяння, перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному закладі, то він може бути госпіталізований до закладу охорони здоров`я Львівської області.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирався.
Керуючись ст. 503, 505, 512, 513, 516 КПК України, суддя
Клопотання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня її проголошення.
Суддя : ОСОБА_1