233 № 233/2935/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка кримінальне провадження за №0000523 від 17.12.2014 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кочубеївка Чутівського району Полтавської області, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, 128, ч.2 ст. 365 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ст.128, ч.2 ст.365 КК України.
Згідно ч.3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
В судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 11 березня 2017 року на 60 діб, зважаючи на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України станом на теперішній час не перестали існувати.
Потерпілий ОСОБА_8 підтримав позицію прокурора щодо необхідності продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наполягав на зміні запобіжного заходу останньому у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки та постійне місце проживання, доказів того, він буде впливати на свідків а також того, що він буде переховуватись від суду не має.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника та заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що даного злочину він не вчиняв та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов до таких висновків.
Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 05 березня 2015 року ОСОБА_7 обрано міру запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2017 року ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був продовжений до 11 березня 2017 року включно.
Відповідно до ч.3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_7 , є особливо тяжкими і тяжкими злочинами, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років.
Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує вимоги п. п. З і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Так, Відповідно до п. 63. Рішення Європейського суду з прав людини у Справі «Доронін проти України» від 19.02.2009 р. суд зауважує, що, згідно з пунктом 3 статті 5 зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані національними судами.
З урахування положень ч.3 ст. 331 КПК України суд вважає, що підстав щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на більш м`який не вбачається, оскільки не перестали існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані при прийнятті рішення про обрання і продовження останньому запобіжного заходу. При цьому суд оцінює ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, суворість можливого покарання, у разі встановлення вини ОСОБА_7 у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній є мешканцем Полтавської області, місця проживання на території Донецької області не має. Крім того, судом враховано, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, які станом на сьогоднішній день не допитані судом.
При цьому, враховуючи те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд вважає, що в даному випадку продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою є доцільним та не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
На підставі викладено, керуючись ст.ст. 331, 350 КПК України колегія судів, -
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Кочубеївка Чутівського району Полтавської області, громадянину України, який має вищу освіту, одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Бахмутській установі виконання покарань №6» Донецькій області строком 60 (шестидесяти) днів, тобто до 05 травня 2017 року включно.
Копії ухвали вручити прокурору, обвинуваченому і направити начальнику Державної установи «Бахмутській установі виконання покарань №6» в Донецькій області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: