УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні 30 листопада 2016 року у м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Котелевського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 18 лютого 2016 року,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 ,
уродженця та мешканця
судимого 03 липня 2006 року Октябрським районним судом м. Полтави за ст. 257, ч. 4
ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 185,
ч. 4 ст. 185 КК України (далі - КК) на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
засуджено за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців без конфіскації майна, а на підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців без конфіскації майна.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 , судові рішення щодо якого у касаційному порядку не оскаржено.
Ухвалою апеляційного суду вирок залишено без зміни.
Крім цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в ту ж ніч 11 серпня 2015 року за попередньою змовою між собою біля будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 незаконно заволоділи двома скутерами марки «SUZUKI LETS 2»: належним ОСОБА_7 вартістю 7 487,56 грн та належним ОСОБА_8 вартістю 7 071,58 грн.
Також вночі 11 серпня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з під`їзду будинку АДРЕСА_4 викрали належний ОСОБА_9 велосипед Stels Navigator SX з колесами AVANTI вартістю 5 310,43 грн.
Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 11 серпня 2015 року близько 04.30 год. проникли до приміщення підвалу будинку АДРЕСА_5 , звідки вчинили крадіжку велосипеда Formula Gallo 24, який належить ОСОБА_10 , вартістю 2 160 грн.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Стверджує, що злочинів не вчиняв, його винуватість матеріалами провадження не доведена. Указує, що не міг допомагати у вчиненні крадіжок ОСОБА_5 у зв`язку з тілесним ушкодженням руки. Просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для її задоволення та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
У касаційних скаргах порушується питання про перевірку судових рішень у касаційному порядку у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду. Проте, зазначені обставини відповідно до вимог ст. 438 КПК України (далі - КПК) не можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному порядку. Крім того, згідно з вимогами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як убачається з вироку, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні зазначених у вироку злочинів ґрунтується на сукупності ретельно досліджених судом доказів, яким дана належна оцінка.
Зокрема, свідок ОСОБА_11 впізнала засуджених у судовому засіданні та пояснила, що вона бачила, як ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викрали належний ОСОБА_12 велосипед. Вона добре запам`ятала їх по рисах обличчя та одежі. При цьому вона ствердила, що саме ОСОБА_4 виносив велосипед з підвалу.
Із копій судових рішень видно, що свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які є працівниками міліції, у суді пояснили, що до них зателефонувала ОСОБА_11 , яка повідомила про вчинення крадіжки велосипеда, а також описала ОСОБА_4 , його вік та одяг. Вони поїхали на виклик та по дорозі побачили автомобіль, в якому знаходився чоловік, якого описала свідок. На їх вимогу водій не хотів зупинятись, обвинувачені намагались втекти, чинили непокору, погрожували. В затриманому автомобілі були виявлені викрадені будматеріали, електроінструменти, велосипеди, моторолери.
Також винуватість ОСОБА_4 підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 і ОСОБА_8 ,, свідка ОСОБА_17 , даними, що містяться у протоколах огляду місця події, пред`явлення особи для впізнання, постановами про визнання і приєднання до справи речових доказів, висновках експерта, судово-трасологічних експертиз та іншими доказами.
Згідно медичного висновку про стан здоров`я ОСОБА_4 від 12 серпня 2015 року на момент огляду він мав сколків перелом 2 та 4 основної фаланги правої кисті, був обмежено працездатним, що не спростовує можливості його участі у вчиненні злочинів.
Вказані вище докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, логічно узгоджуються між собою та не містять протиріч.
Доводи, наведені засудженим та його захисником в апеляційних скаргах, за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, їх належним чином перевірено й спростовано. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Аналіз копій судових рішень не дає підстав вважати, що у провадженні неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, або що призначене засудженому покарання є явно несправедливим, з урахуванням положень статей 412 - 414 КПК.
Отже, з касаційної скарги, наданих копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК,

п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Котелевського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 18 лютого 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ий