№ 207/3510/16-к
№ 1-кп/207/163/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про повернення обвинувального акту
07 лютого 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 30.06.2016 року,

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 30.06.2016 року.

Прокурор просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає. Таку ж позицію висловив представник потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти призначення до судового розгляду заперечували, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України. Захисник заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що в обвинувальному акті, а саме в анкетних відомостях обвинуваченого, крім прізвища, ім`я, по батькові, дати та місця народження, місця проживання, громадянства, також містяться відомості про зміст підозри, які відповідно до ст. 277 КПК України викладаються лише у письмовому повідомлені про підозру, а не в обвинувальному акті. По-друге: обвинувальний акт вручається ґрунтовно обвинуваченому, але не в якому разі не підозрюваному, як зазначено в абзаці з особистими даними ОСОБА_4 даного обвинувального акту, що не відповідає вимогам ст. 337 КПК України. В третіх: відсутні анкетні відомості щодо потерпілого, а саме не зазначено адресу місця знаходження потерпілого згідно ЄДРПОУ, що унеможливлює його повідомлення належним чином та порушує його законне право бути поінформованим та на участь у справі. Також, порушенням є ототожнення представника потерпілого з самим потерпілим, оскільки це дві різні особи, до того ж, представників у процесі може бути декілька, потерпілий може відмовитися від представника замінити тощо. В-четвертих: обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає ст. 291 КПК України, оскільки при зазначені формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, в даному обвинувальному акті фактично не висунуто обвинувачення, оскільки обвинувачений акт містить фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені під час досудового розслідування, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність, але відсутнє саме формулювання обвинувачення. Тобто, обвинувачення ОСОБА_4 фактично не висунуто, він залишається у статусі підозрюваної особи, а суд, відповідно не може в законний спосіб розглядати цю справу, оскільки у кримінальному провадженні суддя не може вийти за межі висунутого обвинувачення при судовому розгляді справи.

Вислухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України виходячи з наступного.

Згідно вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Дослідивши наданий прокурором обвинувальний акт, суд виявив невідповідність останнього вимогам чинного законодавства України, а саме:

Обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого, дату та місце народження, місце проживання, громадянство, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення, а також обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі Абрамян проти Росії від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту а п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі Камасінскі проти Австрії № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту а п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 р. у справі Пелісьє та Сассі проти Франції, п.52).

Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що прокурором не дотримано вказаних вимог закону, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки при зазначенні формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, в даному обвинувальному акті фактично обвинувачення не висунуто.

Так, обвинувальний акт містить фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені під час досудового розслідування, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність, але відсутнє формулювання обвинувачення.

Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відомості, які має містити обвинувальний акт, передбачені у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України, недотримання яких згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України передбачає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та після правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Однак, як вбачається з обвинувального акту, формулювання обвинувачення, відносно ОСОБА_4 з викладенням фактичних обставин скоєного злочину, з зазначенням об`єктивної та суб`єктивної сторін злочину, які прокурор вважає встановленими, в процесуальному документі не викладені, тобто фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні відповідного злочину. В обвинувальному акті взагалі відсутній розділ формулювання обвинувачення.

Оскільки, прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону зазначеній особі фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні відповідного злочину, це унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження та можливість забезпечення справедливого судового розгляду відповідно до Європейської Конвенції з прав людини, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України та п.3 ч.2 ст.291 КПК України, так як крім того, в обвинувальному акті відсутні анкетні відомості щодо потерпілого, а саме не зазначено адресу місця знаходження потерпілого згідно ЄДРПОУ, що унеможливлює його повідомлення належним чином та порушує його законне право бути поінформованим та на участь у справі. Також, порушенням є ототожнення представника потерпілого з самим потерпілим, оскільки це дві різні особи, до того ж, представників у процесі може бути декілька, потерпілий може відмовитися від представника, замінити тощо.

Отже, в обвинувальному акті в порушення вимог ст. 291 КПК невірно зазначено найменування потерпілого та не зазначено його поштову адресу, а відтак суд позбавлений реальної можливості повідомити останнього як на підготовчий розгляд так і на розгляд справи у судовому засіданні, що в подальшому призведе до порушення гарантованого Конституцією України та кримінально-процесуальним законодавством права на захист своїх інтересів.

Суд вважає за необхідне зауважити, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд не дає оцінку ні пред`явленому обвинуваченню, ні правовій кваліфікації.

Можливість зміни обвинувачення в суді не можуть бути прийняті до уваги, оскільки правова кваліфікація повинна чітко відповідати нормі закону України про кримінальну відповідальність і не допускає довільного трактування, а зміна обвинувачення в суді згідно з ч.1 ст.338 КПК України відбувається, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, а не з метою усунення недоліків обвинувального акта.

Оскільки зазначені вище грубі порушення вимог кримінального процесуального законодавства України унеможливлюють розгляд кримінального провадження судом з дотриманням принципу законності, передбаченого ст.9 КПК України, та перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України та усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000063 від 30.06.2016 року, повернути прокурору Дніпродзержинської місцевої прокуратури для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1