Справа № 194/1284/16-к
Провадження № 1-кп/185/64/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000523 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Верещагіно, Пермської області, РФ, громадянина України, освіта повна середня, на утриманні нікого не має, розлученого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13 червня 2006 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 700 гривень;

- 19 жовтня 2006 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 21 червня 2007 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст.70, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

- 30 травня 2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 28 серпня 2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст.70, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Звільнений 25 квітня 2014 року на підставі ухвали Самарського районного суду міста Дніпропетровська умовно-достроково на 8 місяців 21 день;

- 13 жовтня 2016 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

- 14 лютого 2017 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за корисливі злочини та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та скоїв нове корисливе кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_3 , 10 жовтня 2016 року, приблизно о 14.00 годині, знаходячись в буфеті неврологічного відділення комунального закладу «Тернівська центральна міська лікарня «ДОР» по вул. Маяковського, 22, м. Тернівки, Дніпропетровської області, побачивши на столі електричний чайник марки «Underprice ЕК08007», та діючи по раптово виниклому злочинному умислу, спрямованому на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна з корисливих мотивів, скориставшись тим що в буфеті нікого немає, та на нього не звертають уваги, умисно, таємно, повторно, викрав чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме електричний чайник марки «Underprice ЕК08007», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5060-16 від 19 жовтня 2016 становить 215 гривень.

ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_6 на суму 215 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що 10 жовтня 2016 року в ранці він зайшов в міську лікарню в м. Тернівка, в буфет та взяв чайник та вийшов. Цього ніхто не бачив. Потім його затримали працівники міліції і вилучили чайник. В скоєному розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_6 до суду не з`явилася, про час і місце повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд даного кримінального провадження за її відсутності.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів які характеризують особу обвинуваченого, та документів стосовно процесуальних витрат та речових доказів. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецедив злочину.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно /а.к.п. 73/, раніше судимий /а.к.п. 76-90/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /а.к.п. 74, 75/.

На підставі ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив злочини середньої тяжкості, раніше судимий, визнав вину повністю, щиро розкаявся, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, та остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі маються процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 176 грн. 20 коп. /а.к.п. 59/, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 7 (сім) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2017 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 7 (сім) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 13 жовтня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання, покарання частково відбуте за попереднім вироком з 13 жовтня 2016 року по 29 березня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНН НОМЕР_1 ) на користь держави 176 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази у справі: електричний чайник марки «Underprice ЕК08007», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у її користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1