Справа №760/9907/17
Провадження №1-кс/760/8457/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва

ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі особи що подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 02.06.2017 року про кримінальне правопорушення вчинене суддями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 02.06.2017 року він звернувся до Національного антикорупційного бюро України з заявою про вчинення кримінального правопорушення суддями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Зазначає, що в порушення вимог ст. 214 КПК України відповідні відомості про вчинене, на його думку, кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань протягом 24 годин, внесені не були.
Вважає дії незаконними та такими, що суперечать положенням ст.214 КПК України, що стало підставою для звернення до слідчого судді з відповідною скаргою.
У судовому засіданні скаржник клопотання підтримав та просив його задоволення.
Представник НАБУ в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмові заперечення.
Посилався на те, що подана заява ОСОБА_3 не містила конкретних фактичних обставин (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), що можуть свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ, не було зазначено про обставини, що вказували на вчинення службовими особами дій, з використанням службового становища, з метою одержання неправомірної вигоди.
Також, звернув увагу, на дотримання вимог чинного законодавства щодо початку кримінального провадження відносно судді, оскільки подана заява, зокрема, стосувалася оскарження дій суддів, що пов`язане зі здійсненням ним судочинства.
У зв`язку з викладеним, зазначив, що розгляд порушених у заяві питань не належить до компетенції НАБУ.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно ч. 1-2 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
02.06.2017 року до Національного бюро надійшла заява ОСОБА_3 про вчинення службового злочину суддею суддями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Як вбачається з матеріалыв скарги ОСОБА_3 , у заяві про вчинення злочину від 02.06.2017 року, вказував на те, що в діях суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наявні ознаки злочину передбаченого ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають буми критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст.214 КПК України).
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Суб`єктивна впевненість у неправомірних діях, незгода із рішенням, дією чи бездіяльністю судді самі по собі, за результатами розгляду звернення, не може бути підставами для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України.
Незважаючи на те, що подану заяву ОСОБА_3 вважає «заявою про злочин», остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить даних про вчинення кримінального правопорушення, яке відноситься до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Крім того, згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влада», судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.
Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що розгляд викладених у заяві ОСОБА_3 від 02.06.2017 року обставин не належить до компетенції НАБУ, зважаючи на наведені вимоги КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .
Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1