Яготинський районний суд Київської області
ун. № 382/188/16-к
пр. № 1-кп/382/4/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2017 року Яготинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

цивільних позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника цивільних позивачів ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Яготині Київської області кримінальне провадження № 0000450, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2015 року, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Тетіїв Київської області, із середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого останній раз згідно вироку Подільського районного суду м. Києва від 16 квітня 2013 року за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, РНОКПП: НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:
09 вересня 2015 року близько 22 год. 25 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, рухався на мотоциклі марки МТ-10.36 н/з НОМЕР_2 , по вул. Незалежності в м. Яготин Київської області у напрямку до центра міста.
Під час руху ОСОБА_9 проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не переконавшись у безпечності виконуваного маневру, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 21703 н/з НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла ОСОБА_5 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 119/д від 26 листопада 2015 року отримав осколковий перелом лівого наколінника, гематоми повік обох очей, що відносяться, до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою розладу здоров`я понад 21 добу.
За описаних обставин ОСОБА_9 порушив наступні вимоги Правил дорожнього руху :
- пункт 1.2, згідно з яким в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;
- пункт 1.5 згідно з яким дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- пункт 2.1 а) згідно з яким водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії; ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності -власників наземних транспортних засобів;
- пункт 2.3 б) згідно з яким водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- пункт 2.9 а) згідно з яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;
- пункт 10.1 згідно з яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- пункт 12.1, згідно з яким під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- пункт 12.3, згідно з яким у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_9 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому складі злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав і показав, що 09 вересня 2015 року він з потерпілим по справі ОСОБА_5 вживали спиртне горілку. ОСОБА_5 був із мотоциклом МТ-10, він був настільки п`яним, що не зміг сісти за кермо, він не міг втримати мотоцикл, попросив його відвезти в бік центру. Він, ОСОБА_9 , погодився. Було вже темно, початок 23 години, він їхав не швидко, на полосі зустрічного руху рухався автобус до зупинки, раптово з його полоси вибіг чоловік, який ймовірно поспішав на автобус. Йому, ОСОБА_9 , не було куди подітись, він здійснив маневр, виїхав на зустрічну смугу і здійснив лобове зіткнення з автомобілем ОСОБА_6 . Після цього він перебував в реанімаційному відділенні. Покриття було сухим. Посвідчення водія він отримував у Володарці, прав на керування транспортними засобами його не позбавляли. Від послуг захисника відмовився.
Не дивлячись на визнання обвинуваченим своєї вини в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, його вина у даному злочині за викладених вище обставин підтверджується, крім власне його показаннями, усією сукупністю досліджених під час судового розгляду інших доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні не допитувався, оскільки після підписання із обвинуваченим угоди про примирення на виклики суду не реагував, у судові засідання не з`являвся.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що 09 вересня 2015 року о 22 годині він з друзями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 їхали на автомобілі ВАЗ в бік траси. ОСОБА_13 перебував на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_14 перебував на задньому сидінні. Він, ОСОБА_7 , був за кермом. Перед ними їхав автобус, який пригальмовував перед зупинкою. Вони не обганяли автобус, раптом з-за автобуса на них виїхав мотоцикл, сталось зіткнення, водій мотоцикла опинився на лобовому скі автомобіля, пасажир мотоцикла перелетів автомобіль та лежав на асфальті. Йому також було заподіяно ушкодження здоров`я. Він не бачив, щоб хтось перебігав дорогу.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що 09 вересня 2015 року о 22 годині він з друзями ОСОБА_12 та ОСОБА_7 їхали на автомобілі ВАЗ в бік траси. Він був на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_7 був за кермом, ОСОБА_15 перебував на задньому сидінні. Раптово на них вискочив мотоцикл. Сталось зіткнення. Після зіткнення водій мотоцикла опинився на лобовому скі автомобіля, пасажир мотоцикла перелетів автомобіль та лежав на асфальті. Потім приїхала швидка та міліція. Він не бачив, щоб хтось перебігав дорогу.
Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні не допитувався, оскільки перебуває у зоні АТО.
З протоколу огляду місця ДТП від 09 вересня 2015 року ( т. 1 а.с. 7-15) зі схемою та фототаблицями вбачається взаємне розміщення транспортних засобів під час ДТП, сліди тертя, а також те, що дорожнє покриття було освітлене, сухе.
З протоколів огляду транспортних засобів від 10 вересня 2015 року вбачаються, які пошкодження було отримано транспортними засобами під час ДТП (т.1 а.с. 16-17, 18-19).
Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи № 5-01/984 від 26 листопада 2015 року (т. 1 а.с. 34-36) система робочого гальма переднього колеса мотоцикла МТ-10, н/з НОМЕР_2 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма переднього колеса мотоцикла МТ-10, н/з НОМЕР_2 , перед ДТП, не виявлено. Система робочого гальма заднього колеса мотоцикла МТ-10, н/з НОМЕР_2 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма заднього колеса мотоцикла МТ-10, н/з НОМЕР_2 , перед ДТП, не виявлено. Рульове керування мотоцикла МТ-10, н/з НОМЕР_2 , на момент огляду знаходиться в технічно-несправному, непрацездатному стані, через руйнацію елементів кріплення керма, внаслідок чого кермо не зафіксоване на своєму місці.
Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи № 5-01/985 від 25 листопада 2015 року (т. 1 а.с. 43-46) система робочого гальма автомобіля ВАЗ 21703, н/з НОМЕР_3 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед ДТП, не виявлено. Рульове керування автомобіля ВАЗ 21703, н/з НОМЕР_3 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП, не виявлено. Елементи підвіски автомобіля ВАЗ 21703, н/з НОМЕР_3 , на момент огляду, знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП, не виявлено.
Згідно з висновком інженерно-транспортної експертизи № 5-01/983 від 02 грудня 2015 року (т.1 а.с. 53-57) в момент первинного контакту автомобіль ВАЗ - 21703, н/з НОМЕР_3 , контактував передньою частиною (передній бампер, номерний знак, передня панель та капот в центральній частині), із передньою частиною мотоцикла МТ-10, н/з НОМЕР_2 (кероване колесо, грязевий щиток та передня вилка). В момент первинного контакту повздовжні вісі автомобіля ВАЗ -21703, н/з НОМЕР_3 , та мотоцикла МТ-10, н/з НОМЕР_2 були розташовані приблизно паралельно при зустрічних напрямках руху. Зіткнення автомобіля ВАЗ -21703, н/з НОМЕР_3 , мотоцикла МТ-10, н/з НОМЕР_2 , відбулось на смузі руху в напрямку до вулиці П.Алея. Встановити експертним шляхом більш точне місце зіткнення відносно елементів дороги не надається можливим, через відсутність необхідного для цього комплексу слідової інформації.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 119/д від 26 листопада 2015 року (т. 1 а.с. 67-68) згідно наданої документації та рентгенологічного заключення рентгенолога КОБ СМЕ у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: осколковий перелом лівого надколінника, гематоми повік обох очей, які характерні для дії тупого твердого предмету (ів), або при ударі об такий (і), за давністю можуть відповідати терміну вказаному в постанові, а саме 09 вересня 2015 року. Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути за обставин на які вказано в постанові. Осколковий перелом лівого надколішника відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою розладу здоров`я понад 21 добу.
Відповідно до висновку інженерно-транспортної експертизи № 8-02/54 від 26 січня 2016 року (т. 1 а.с. 106-109) в заданій дорожній ситуації, при умові, що пішоход перетинав проїзну частину та створював небезпеку для руху водію мотоцикла МТ-10, н/з НОМЕР_2 , то водій цього мотоцикла повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. При умові, що пішохід не створював небезпеки для руху водію мотоцикла МТ-10, н/з НОМЕР_2 , останній повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 1.2. та 10.1. Правил дорожнього руху України.
В заданій дорожній ситуації, експертним шляхом спростувати чи підтвердити покази водія мотоцикла МТ-10, н/з НОМЕР_2 в частині технічної спроможності щодо застосування маневру в момент виявлення пішохода на проїзній частині, не надається можливим, по причині, вказаній в дослідницькій частині.
В заданій дорожній ситуації, при умові, що пішохід перетинав проїзну частину та створював небезпеку для руху водію мотоцикла МТ-10, н/з НОМЕР_2 , останній мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем ВАЗ -21703, н/з НОМЕР_3 , для чого йому необхідно було виконати вимоги п. 12.3. Правил дорожнього руху України.
В заданій дорожній ситуації, при умові, що пішохід не створював небезпеку для руху водію мотоцикла МТ-10, н/з НОМЕР_2 , останній мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем ВАЗ -21703, н/з НОМЕР_3 , для чого йому необхідно було виконати вимоги п.п. 1.2. та 10.1. Правил дорожнього руху України За даних дорожніх обставин, водій автомобіля ВАЗ -21703, н/з НОМЕР_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху.
В заданій дорожній ситуації, водій автомобіля ВАЗ -21703, н/з НОМЕР_3 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху, зазначених у відповіді на попереднє питання. Однак своїми односторонніми діями водій автомобіля ВАЗ -21703, н/з НОМЕР_3 , не мав технічної можливості попередити зіткнення з мотоциклом МТ-10, н/з НОМЕР_2 , в зв`язку з тим, що навіть зупинка його автомобіля не виключала можливості зіткнення, так як мотоцикл МТ-10, н/з НОМЕР_2 , виїхав на смугу зустрічного руху і до зіткнення не гальмувався.
Таким чином, допитавши обвинуваченого, свідків, дослідивши інші докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, органом досудового розслідування, на думку суду, кваліфіковано вірно. Суд погоджується з такою кваліфікацією.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що не оспорювалось самим обвинуваченим.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він раніше неодноразово судимий, вчинив необережний злочин під час іспитового строку, одружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо (т. 1 а.с. 128), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.с. 126, 127), має на утриманні двох неповнолітніх дітей, стан здоров`я обвинуваченого, який після ДТП також перебував у реанімації, завдану шкоду не намагався відшкодувати.

Посилання ОСОБА_9 на те, що він не зміг уникнути зіткнення з автомобілем, оскільки раптово на дорозі з`явився пішохід, суд оцінює критично з огляду на висновок інженерно-транспортної експертизи № 8-02/54 від 26 січня 2016 року (т. 1 а.с. 106-109), згідно якого в заданій дорожній ситуації, при умові, що пішохід перетинав проїзну частину та створював небезпеку для руху водію мотоцикла МТ-10, н/з НОМЕР_2 , останній мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем ВАЗ -21703, н/з НОМЕР_3 , для чого йому необхідно було виконати вимоги п. 12.3. Правил дорожнього руху України.
Суд також враховує і ту обставину, що між обвинуваченим і потерпілим було підписано угоду про примирення, однак в її затвердженні було відмовлено через відсутність вказівки щодо призначення додаткового покарання (в частині покарання вказана угода не відповідала вимогам КК та КПК України).

Відтак суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити в межах санкції частини статті, що передбачає покарання за вказаний злочин з позбавленням права керування транспортними засобами, а саме у виді реального покарання - обмеження волі.

Остаточне покарання ОСОБА_9 має бути призначено в порядку ст. ст. 71, 72, 78 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 16 квітня 2013 року (невідбута частина покарання становить 5 років позбавлення волі), перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий, виходячи із співвідношення одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення ОСОБА_9 та запобігання вчиненню ним нових злочинів, а також співмірним скоєному.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Вирішуючи цивільний позов прокурора Яготинського відділу Бориспільської місцевої прокуратури в інтересах Яготинської центральної районної лікарні, суд виходить із наступного.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, прокурор Яготинського відділу Бориспільської місцевої прокуратури в інтересах Яготинської центральної районної лікарні посилається на те, що у зв`язку з порушенням ОСОБА_9 правил безпеки дорожнього руху, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, внаслідок чого, з 09 вересня 2015 року по 22 вересня 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні у Яготинській ЦРЛ і на його лікування було витрачено коштів в загальній сумі 4067 грн. 31 коп., що підтверджується довідкою Яготинської ЦРЛ (вартість ліжко дня становить 312 грн. 87 коп.).

У судовому засіданні прокурор позов підтримав, обвинувачений позов визнав.
За змістом ст. ст. 1166, 1206 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
За таких обставин, ураховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги прокурора Яготинського відділу Бориспільської місцевої прокуратури в інтересах Яготинської центральної районної лікарні обґрунтованими, а тому з ОСОБА_9 на користь Яготинської центральної районної лікарні слід стягнути 4067 грн. 31 коп. в рахунок фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.
Також з ОСОБА_9 в дохід держави слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору.

Вирішуючи позови ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , суд виходить із наступного.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги (т. 2 а.с. 26-27), ОСОБА_7 посилається на те, що у зв`язку з порушенням ОСОБА_9 правил безпеки дорожнього руху, він отримав тілесні ушкодження та був змушений в період з 10 вересня 2015 року по 22 вересня 2015 року перебувати на стаціонарному лікуванні в Яготинській ЦРЛ, внаслідок чого на лікування було витрачено 1740 грн. 98 коп., також через травмування та тілесні ушкодження, отриманні під час ДТП, йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 15 тис. грн. Крім того, у зв`язку з необхідністю отримання правової допомоги для захисту своїх прав як цивільного позивача, підготовки матеріалів цивільного позову та наданням юридичної допомоги безпосередньо при проведенні судового розгляду він був змушений витратити 1 тис. грн.

Вказані суми просив стягнути з ОСОБА_9 .

На підтвердження понесених витрат ОСОБА_7 надав видаткову накладну від 29 березня 2016 року (т. 2 а.с. 29), довідку з історії хвороби із діагнозом та лікарськими призначеннями (т. 2 а.с. 31), договір про надання послуг представника потерпілого та цивільного позивача у кримінальному провадженні та квитанцію до прибуткового касового ордера (т. 2 а.с. 28, 30).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги (т. 2 а.с. 36-37), ОСОБА_6 посилається на те, що у зв`язку з порушенням ОСОБА_9 правил безпеки дорожнього руху, належний йому транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим йому завдана матеріальна шкода.

Згідно звіту авто товарознавчого дослідження КТЗ автомобіля ВАЗ 21703, н/з НОМЕР_3 , вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 69161 грн., матеріальний збиток 50102 грн. (т. 2 а.с. 43-62), вартість послуг зі складання вказаного звіту становить 1200 грн. (т. 2 а.с. 40).

Також посилається на те, що у зв`язку з пошкодженням належного йому майна йому завдано моральну шкоду, оскільки через пошкодження транспортного засобу він змінив свій звичайний порядок життя, займався вирішенням проблем, яких би не було, якби ОСОБА_9 не порушував ПДР. Завдану моральну шкоду він оцінює у 20 тис. грн.

Також він змушений був звертатись до адвоката для отримання правової допомоги, на що витратив 1 тис. грн. (т. 2 а.с. 38).

Вказані суми просив стягнути із ОСОБА_9 .

За змістом ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини цієї особи.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

ОСОБА_9 позов ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнав частково, пояснивши, що розмір моральної шкоди має бути розумним.

Оцінюючи надані на підтвердження своїх вимог ОСОБА_7 докази, суд вважає, що видаткова накладна від 29 березня 2016 року не може підтверджувати вартість ліків, які були необхідні для лікування ОСОБА_7 у період з 10 вересня 2015 року по 22 вересня 2015 року, а відтак в цій частині позов ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Разом із тим, на думку суду, ОСОБА_7 доведено ту обставину, що винними діями ОСОБА_9 йому завдано моральну шкоду, оскільки внаслідок отримання травм від ДТП він змушений був лікуватись, у зв`язку із чим переживав фізичний біль, психологічні страждання.

А відтак із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 слід стягнути моральну шкоду у сумі 2 тис. грн., що відповідає вимогам розумності та справедливості, ступеню вини ОСОБА_9 , глибини страждань ОСОБА_7 . Також з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 слід стягнути 1 тис. грн. витрат, понесених ОСОБА_7 на правову допомогу (оскільки згідно з ч. ч. 5 та 7 ст. 128, ст. ст. 16 та 28 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства).
Оцінюючи надані на підтвердження своїх вимог ОСОБА_6 докази, суд вважає, що вимоги ОСОБА_6 про відшкодування вартості відновлювального ремонту, вартості проведення звіту авто товарознавчого дослідження та витрат на надання правової допомоги підлягають задоволенню.

Вимоги ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 7 тис. грн., виходячи із засад розумності та справедливості, ступеня вини ОСОБА_9 , глибини страждань ОСОБА_6 та істотних змін у його житті.

Також із ОСОБА_9 в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Запобіжний захід не обирався. Сторони провадження будь-яких клопотань про застосування заходів забезпечення до обвинуваченого не заявляли.

Питання про долю речових доказів (т. 1 а.с. 96) слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат (т. 1 а.с. 33, 42, 52, 105) слід вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за якою призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного за даним вироком ОСОБА_9 покарання, яке слід перевести з менш суворого у більш суворе, виходячи із співвідношення одному дню позбавлення волі відповідає 2 дні обмеження волі, частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 16 квітня 2013 року у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов прокурора Яготинського відділу Бориспільської місцевої прокуратури в інтересах Яготинської центральної районної лікарні задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь Яготинської центральної районної лікарні 4067 (чотири тисячі шістдесят сім) грн. 31 (тридцять одна) коп. витрат на лікування потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 2 тис. грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, 1 тис. грн. витрат на правову допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 69161 грн. в рахунок вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу, 7 тис. грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, 1 тис. грн. витрат на парвову допомогу, 1200 грн. в рахунок вартості проведення звіту авто товарознавчого дослідження.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави 761 грн. 61 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави 613 (шістсот тринадцять) грн. 80 (вісімдесят) коп. вартості інженерно-транспортної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави 613 (шістсот тринадцять) грн. 80 (вісімдесят) коп. вартості інженерно-транспортної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави 613 (шістсот тринадцять) грн. 80 (вісімдесят) коп. вартості інженерно-транспортної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави 613 (шістсот тринадцять) грн. 80 (вісімдесят) коп. вартості інженерно-транспортної експертизи.

Речові докази по справі, а саме:

- автомобіль марки ВАЗ -21703, н/з НОМЕР_3 , переданий на зберігання ОСОБА_6 , вважати повернутим.

- мотоцикл МТ-10, н/з НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_5 , вважати повернутим.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Київської області через Яготинський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1