Справа №484/2548/16-к 29.05.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001469 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нарлиг Сабірабадського району Республіки Азербайджан, громадянина республіки Азербайджан, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання на території України не має, раніше не території України не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,
за участю:

секретаря ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Провадження № 11-кп/784/463/17 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8 Категорія: ч.2 ст.187 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить вирок суду змінити в частині призначення покарання ОСОБА_5 , застосувавши положення ч.1 ст.69 КК України, та призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. У строк відбуття покарання ОСОБА_5 зараховано строк тримання його під вартою з моменту затримання до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заявлений потерпілим цивільний позов залишено без розгляду.
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник, не оскаржуючи доведеність винуватості та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає, що призначене покарання, є занадто суворим, не відповідає ступеню тяжкості злочину, особі обвинуваченого та обставинам справи.
Зазначає, що після вчинення злочину ОСОБА_5 не намагався уникнути відповідальності, почав давати визнавальні показання, активно сприяв розкриттю злочину та вказав на осіб які його вчинили.

Посилається на те, що обвинуваченим особисто в повному обсязі було відшкодовано потерпілому заподіяну матеріальну шкоду у сумі 75 000 грн., а також моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Вказує, що ОСОБА_5 злочин вчинив вперше, обставин, які обтяжують покарання не встановлено, а тому є підстави для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України та призначення йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.187 КК України.

Обставини, встановлені судом першої інстанції
Згідно вироком суду, 11 травня 2016 року ОСОБА_5 прибув до м. Первомайська Миколаївської області, де з метою незаконного заволодіння чужими грошовими коштами та майном, вступив у злочинну змову з двома своїми знайомими, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження. Виконуючи задумане, ОСОБА_5 на «горіховому ринку» в м. Первомайську підшукав особу - приватного підприємця ОСОБА_9 , вважаючи, що у того є значні грошові кошти від реалізації продукції. Всі разом вони простежили маршрут та приблизний час руху автомобіля ОСОБА_9 з дому до місця роботи на «горіховому ринку», який працює по вівторкам, четвергам та суботам і у визначений день і час прибули на місце, де планували здійснити напад з метою заволодіння майном потерпілого. При цьому обвинувачений ОСОБА_5 разом з двома своїми знайомими ретельно підготувалися до здійснення нападу: вжили засобів для неможливості їх впізнання - одягнули куртки з капюшонами та кепки з козирками, на руки одягнули перчатки, а один з учасників нападу одягнув на голову капронову панчоху та взяли з собою два ножі, якими мали намір погрожувати потерплому з метою подолання його опору.

19 травня 2016 року у нічний час ОСОБА_5 та його двоє знайомих, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, разом прибули на вул. Урицького поблизу будинку № 47 в м. Первомайську, де для примусової зупинки автомобіля ОСОБА_9 поклали на проїзну частину дороги зношені автомобільні покришки, які знайшли поряд. Далі, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, ОСОБА_5 разом зі своїми спільниками розподілили між собою злочинні ролі на випадок зупинки автомобіля ОСОБА_9 .
Приблизно о 05:10 годині того ж дня, коли ОСОБА_9 змушений був зупинитися на вул. Урицького поблизу будинку № 47, щоб прибрати з проїзної частини дороги автомобільні покришки, на нього та його дружину ОСОБА_10 здійснили напад спільники ОСОБА_5 , які, використовуючи ніж та фізичну силу, погрожували ОСОБА_9 та його дружині застосуванням насильства, небезпечним для життя і здоров`я особи, а ОСОБА_5 у цей час заволодів сумкою ОСОБА_9 , в якій знаходились гроші в сумі 70 000 грн. та мобільний телефон Самсунг А5 білого кольору вартістю 5000 грн., що знаходилася в салоні автомобіля «Мерседес Спрінтер» державний номер НОМЕР_1 .
Після цього всі учасники нападу втекли з місця події та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми злочинними діями матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 75 000 грн.
Дії ОСОБА_5 судом першої інстанції кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без зміни; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку. В цій частині вирок суду не оскаржується.

Що стосується покарання, то воно призначено обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких, даних про особу обвинуваченого та обставин, які пом`якшують покарання.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 не має в Україні офіційного місця проживання та реєстрації, є громадянином іншої держави, зареєстрований на території РФ, офіційно не працевлаштований, законного джерела доходу не має, не одружений, не має утриманців та міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий.

При призначенні покарання судом також враховано обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, а саме - визнання ОСОБА_5 своєї вини, сприяння розкриттю злочину, його щире каяття, повне відшкодування потерпілому завданої матеріальної і моральної шкоди.

Відповідно до пп. 1 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Однак, наявність вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , з урахуванням даних про особу обвинуваченого, в даному випадку, істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, оскільки розбій є найбільш небезпечним серед злочинів проти власності, а крім відносин власності основного безпосереднього об`єкта, обов`язковим додатковим об`єктом його виступають життя чи здоров`я потерпілого.

На думку апеляційного суду, саме покарання у виді позбавлення волі, призначене судом першої інстанції в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 187 КК України, є необхідним і достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для зміни вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 квітня 2017 року відносно ОСОБА_5 , без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3