Справа № 510/31/17

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
21.02.2017 року Ренійский районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого
-у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України, -

Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 20.11.2016 року, о 20 годині 10 хвилин, знаходячись на вулиці біля свого будинку по АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням сокири, яка була при ньому, вчинив із працівниками карети швидкої допомоги Ренійської ЦРЛ ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які прибули на виклик за вказаною адресою, сварку, висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою, на неодноразові зауваження з боку вказаних осіб щодо припинення хуліганських дій не реагував, погрожував їм фізичною розправою, при цьому, тримаючи у руках сокиру, реалізовуючи свій злочинний умисел та діючи з особливою зухвалістю, з хуліганських спонукань, проявляючи явну неповагу до суспільства, підійшов до автомобілю карети швидкої допомоги марки «Газель» д/з НОМЕР_1 , який належить Ізмаїльській станції екстреної (швидкої) медичної допомоги, та в якому сховались потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та почав наносити удари по автомобілю сокирою, в результаті чого пошкодив лобове та бокові стекла, зламав кріплення лівої передньої фари, чим заподіяв Ізмаїльській станції екстреної (швидкої) медичної допомоги, матеріальну шкоду на суму 5 825 грн. Після вказаних дій обвинуваченого, потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та водій ОСОБА_8 , відчуваючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, від`їхали з місця пригоди на вищевказаному службовому автомобілі.
Таким чином, своїми вищевказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 296 ч. 4 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав, не заперечував вищевказаних обставин порушення громадського порядку, у содіяному розкаюється.
Від потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також представника юридичної особи ОСОБА_9 до судового розгляду надійшли заяви, згідно із якими вони просили про розгляд справи без їх участі, позовних вимог до обвинуваченого потерпілими не заявлено.
Суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, з урахуванням думки прокурора та інших учасників судового розгляду, прийняв рішення про дослідження доказів по справі у повному обсязі.
Так, окрім визнання обвинуваченим вини, його винуватість у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується відповідними, дослідженими у судовому засіданні доказами. Вчинення обвинуваченим хуліганських дій не заперечувалось обвинуваченим в ході судового розгляду, підтверджується заявами потерпілих, протоколами огляду місця події із фототаблицями від 20.11.2016 р., протоколом огляду предмету із фототаблицею від 22.11.2016 р., згідно із яким було оглянуто вилучену в ході огляду місця події сокиру, постановою від 22.11.2016 р., згідно із якою вилучену сокиру було визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, висновком №148 від 05.12.2016 р. експертного автотоварознавчого дослідження про матеріальну шкоду, заподіяну власнику транспортного засобу.
Оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину повністю доведена. Докази взаємопов`язані та не протирічать один одному та обставинам справи.
Визнання ОСОБА_5 вини об`єктивно співпадає із наведеними доказами, узгоджується з ними, а тому є достовірним.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст. 296 ч.4 КК України, оскільки він грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, було пов`язано з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення ушкоджень (хуліганство).
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, відсутність претензій у потерпілих, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, а також особу обвинуваченого, його сімейний та матеріальний стан, дані про особу, характеризуючі матеріали. ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягнутий вперше, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання досудовим розслідуванням та судом не встановлено.
З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого у даному випадку можливе без відбування ним покарання, та вважає можливим застосування положень ст.75 КК України, звільнюючи від покарання із випробуванням.
З метою забезпечення належного контролю за поведінкою та попередження скоєння повторних правопорушень, суд також вважає за необхідне застосування положень ст. 76 КК України.
Оскільки завдану шкоду відшкодовано у добровільному порядку частково, суд задовольняє заявлений прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Ізмаїльської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги і медицини катастроф частково, в частині, що залишилась невідшкодованою. Процесуальних витрат у провадженні немає.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України,-
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із іспитовим строком на 3 (три) роки, поклавши на нього, в силу ст. 76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання та періодично являтися для реєстрації.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти у залі суду та поклавши на нього строком на 2 (два) місяці зобов`язання виконувати наступні обов`язки: прибувати до судових органів за викликом, без дозволу суду не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, та повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Ізмаїльської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги КУ «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф - 800 грн.
Речовий доказ: сокиру з металевим обухом та дерев`яною ручкою, що знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення

Суддя ОСОБА_1