Справа № 192/85/17
Провадження № 1-кп/192/52/17
В И Р О К
Іменем України
"15" лютого 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне кримінальне провадження № 0000369, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 травня 2014 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ново-Гомельське, Бобринецького району, Кіровоградської області, громадянина України, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , який не працює, має середньотехнічну освіту, неодруженого, малолітніх дітей на утриманні немає, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2014 року близько 03 год. 30 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна поєднане із проникненням до іншого приміщення з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, прийшов на територію Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, розташованої по АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження вікна, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна поєднане із проникненням до іншого приміщення, проник до приміщення Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, звідки викрав майно, а саме: блок безперебійного живлення «Power» Com 600, вартістю 229 грн., телефонний апарат «TNP», вартістю 50 грн., телефонний апарат «PANASONIK» вартістю 470 грн., модем Acorp 56 External, вартістю 260 грн., настільну лампу вартістю 90 грн., що належало Привільнянській сільській раді Солонянського району Дніпропетровської області, однак не отримав можливості розпорядитися викраденим майном з причин, що не залежали від його волі, так як був викритий місцевим мешканцем і змушений був втікти з місця скоєння злочину покинувши викрадене майно.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті.

Пояснив, що 30 травня 2014 року вночі, точний час він не пам`ятає, з метою викрадення майна Привільнянській сільській раді Солонянського району Дніпропетровської області, прийшов на території сільської ради і розбивши вікно намагався вкрасти побутову техніку, але почувши неподалік крики місцевих мешканців він кинув викрадене і з місця скоєння злочину втік.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 30 травня 2014 року десь о 04 год. йому, як голові сільської ради, зателефонував ОСОБА_6 , який повідомив, що невідома особа намагалась проникнути до сільської ради. Коли він приїхав до приміщення Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області він виявив, що було розбито вікно в будинок і кинуту поруч побутову техніку сільської ради. Він одразу звернувся до працівників правоохоронних органів.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням в інше приміщення.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, суд визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин злочину та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.ст. 12, 15 КК України відноситься до незакінченого замаху на тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання пов`язане з позбавленням волі на мінімальний строк в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, з врахуванням положень ст. 68 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту початку його фактично виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та представнику потерпілого.

Головуючий: суддя ОСОБА_1