Справа № 727/3862/17
Провадження № 1-кп/727/208/17
19 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
за участю учасників судового кримінального провадження:
- захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4
- обвинуваченого ОСОБА_5
- 28.07. 2006 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 185 КК України (в ред.. 1960р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці;
- 23.03.2009 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 185 КК України (в ред.. 1960р.) до покарання у вигляді 2 роки;
- 26.05. 2011 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 185 КК України (в ред.. 1960р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
- 23.09.2014 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
- 07.04. 2016 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік (звільнений від відбування покарання 20.01.2017 року), - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -
Справу передано на розгляд судді, в порядку визначеному ст. 35 КПК України.
Відповідно до ухвали суду від 21.04 2017 року справу призначено до розгляду в підготовче судове засідання. Угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості не укладено; підстав для закриття або зупинення кримінального провадження немає; обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України; порушень вимог закону, без усунення яких кримінальне провадження не може бути призначено до судового розгляду не встановлено.
Прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 в підготовчому засіданні заявлено клопотання про продовження терміну дії застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Мотивує доводи клопотання тим, що підстав для зміни, скасування або обрання іншого виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 відсутні; останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості. При цьому, зазначає, що при застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 було доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому, вважає що ризики і на момент розгляду питання про продовження терміну дії застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, зокрема, це ризики перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, - вчинення нових кримінальних правопорушень; - переховування від суду, вплив обвинуваченого на потерпілого, свідків в разі перебування на волі, а тому, просить в установленому законом порядку продовжити термін дії застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Заслухавши клопотання прокурора, вивчивши надані в його обгрунтування клопотання матеріали, вислухавши думку захисника в інтересах обвинуваченого та думку обвинуваченого ОСОБА_5 , які вирішення клопотання віднесли на розсуд суду, суд приходить до наступного.
Судом установлено, що на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці ОСОБА_6 від 13 січня 2017 року було застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном дії до 28.05.2017 2017 року до 15 годин. Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці ОСОБА_6 від 13 січня 2017 року судом апеляційної інстанції залишена в силі.
Згідно ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Отже, з врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, в силу вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, докази і обставини, на які посилається прокурор у обвинувальному акті дають достатні підстави вважати, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були предметом розгляду слідчим суддею при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на момент розгляду клопотання прокурора не зменшилися, зокрема, наявними залишаються ризики - переховування обвинуваченого від суду, зважаючи на тяжкість санкції статті яка йому інкримінується, ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, що негативно позначиться на ході судового розгляду кримінального провадження та його завершенні, впливу ОСОБА_5 перебуваючи на волі на потерпілого, свідків.
Суд, при розгляді питання доцільності продовження терміну дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання тримання під вартою до ОСОБА_5 , крім наведеного, враховує і обгрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, його соціальні зв`язки, вчинення кримінального правопорушення в період не знятої і не погашеної судимості та вважає за необхідне продовжити термін дії застосованого відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, зокрема в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. п. 79 оцінки вказаного рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обгрунтованою, не можна вирішувати абстрактно, воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти…… Аналогічна позиція висловлена і в рішення «Строген проти України» від 06.10. 2016р.
Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що дія терміну застосованого запобіжного заходу- тримання під вартою відносно ОСОБА_5 закінчуються 28 травня 2017 року о 15 годині, а справу розглядом кримінального провадження призначено до слухання в судовому засіданні, тобто не розпочато і не завершено, із врахуванням з`ясованих питань, визначених ст. 315 КПК України, керуючись ст.ст. ст.ст. 21, 31 ч.2, 176-178, 183 ч.1, 199, 314 315, 331 ч. 3 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
В судове засідання підлягають виклику: сторона обвинувачення прокурор Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , потерпілий; - сторона захисту захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 та підлягає доставки в суд через конвойну роту з ДУ Установа виконання покарань № 33 обвинувачений ОСОБА_5 , явку яких визнати в судове засідання обов`язковою.
Продовжити термін дії застосованого на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31.03. 2017 року відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 60 діб - до 18 липня 2017 року до 15 годин.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1