Справа№487/4101/16-к
Провадження №1-кп/487/97/17
УХВАЛА

23.01.2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів Заводського районного суду міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003253 від 11.06.2014р., відносно ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Заводського районного суду міста Миколаєва перебуває вказане вище кримінальне провадження.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 спливає 03 лютого 2017 року.

До закінчення вказаного терміну судовий розгляд не може бути проведений та завершений.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор вважав доцільним продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 з урахуванням даних про їх особу та з огляду на тяжкість інкримінованих обвинуваченим злочинів, а також у зв`язку з тим, що ризики з моменту обрання запобіжного заходу не зменшились та не перестали існувати.

Крім того, у судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, оскільки ОСОБА_15 може змінити своє постійне місце проживання, реєстрації, виїхати за межі території України, а в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, про що свідчить характер і спосіб учинення інкримінованих злочинів, а також учиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати злочинну діяльність.

Також, у судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження ОСОБА_16 строку дії обов`язків за особистим зобов`язанням, оскільки ОСОБА_16 може змінити своє постійне місце проживання, реєстрації, виїхати за межі території України, а в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих і свідків, про що свідчить характер і спосіб учинення інкримінованих злочинів, а також учиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати злочинну діяльність.

Обвинувачені та їх захисники проти продовження строків дії запобіжних заходів заперечували через відсутність відповідних правових підстав, просили змінити запобіжні заходи на більш м`які.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З урахуванням осіб обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , а також з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів, які, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, та беручи до уваги, що на теперішній час судовий розгляд триває, обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились та не перестали існувати, суд вважає, що застосування щодо ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, які можуть ухилитись від суду, та виключити можливість незаконного впливу на потерпілих і свідків; знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню та вчиненню інших кримінальних правопорушень у зв`язку з чим строк тримання під вартою підлягає продовженню на 60 днів.

Крім того, з урахуванням даних про особу, а також з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів, які, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, підлягає продовженню запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_15 , а також строк дії обов`язків за особистим зобов`язанням обвинуваченої ОСОБА_16 , оскільки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 можуть змінити своє постійне місце проживання, реєстрації, виїхати за межі території України, а в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих і свідків, на що вказує характер і спосіб учинення інкримінованих злочинів, а також учиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати злочинну діяльність.

Твердження обвинувачених та їх захисників про доцільність заміни запобіжних заходів на більш м`які не містить в собі викладу обставин, які б вказували можливість застосування до обвинувачених таких запобіжних заходів, оскільки легітимне застосування з боку держави у передбачених законом випадках запобіжного заходу тягне за собою встановлення щодо особи певних обмежень, що відповідає Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини.
Керуючись ст. ст.177, 179, 181, 183, 194, 331, 369, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 23 березня 2017 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 23 березня 2017 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 23 березня 2017 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити до 23 березня 2017 року.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , продовжити до 23 березня 2017 року, поклавши на неї обов`язки: не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин, прибувати за кожною вимогою до суду; утриматись від спілкування з обвинуваченими, експертами, свідками, потерпілими у вказаному кримінальному провадженні.

Продовжити до 23 березня 2017 року строк дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , при застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на неї обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду та повідомляти про зміну місця мешкання.

Копію ухвали для виконання направити до Центрального відділу поліції ГУ Національної поліції України в Миколаївській області.

Контроль за виконанням ухвали в частині виконання обов`язків за особистим зобов`язанням згідно ч. 3 ст. 179 КПК України покласти на прокурора.

Попередити обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про наслідки невиконання покладених на них обов`язків, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до них може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на них може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_22

СУДДІ: ОСОБА_23

ОСОБА_24