№ 1-кп/756/300/17
5 січня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянин України, уродженця с. Розділівка Близнюківського району Харківської області, з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, без реєстрації постійного місця проживання, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше 6 разів судимого до покарань у виді позбавлення волі за вчинення умисних злочинів проти власності, востаннє Дарницьким районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 02.02.2016 року,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
З 06.12.2016 року у провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні 01.11.2016 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно.
Зазначене кримінальне провадження надійшло до суду з угодою про примирення, укладеною 30.11.2016 року між потерпілим та обвинуваченим за участю захисника останнього.
Захисник, обвинувачений та потерпілий просили затвердити угоду та на підставі цієї угоди ухвалити вирок, призначивши обвинуваченому узгоджене сторонами покарання у виді 2 років позбавлення волі з випробуванням в порядку ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Прокурор просить відмовити в затвердженні угоди про примирення, посилаючись на те, що при укладені угоди не враховані вимоги ч.ч. 1-2 ст. 65 КК України щодо призначення покарань, тому угода не відповідає вимога кримінального закону. При цьому прокурор вважає за доцільне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, який спливає.
Вислухавши сторони кримінального провадження, потерпілого, вивчивши угоду про примирення та інші матеріали кримінального провадження, суд дійшов до висновку про те, що обвинуваченому та потерпілому слід відмовити у затвердженні угоди, оскільки узгоджене сторонами угоди покарання дійсно суперечить правилам призначення покарань, передбаченим діючим КК України.
Крім того, укладення та подальше затвердження угоди передбачає наявність беззастережного визнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Проте, обвинувачений у своїх показах розповів про інші обставини кримінального правопорушення, ніж ті, що викладені в формулюванні обвинувачення та в угоді.
Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що укладена угода про примирення не відповідає вимогам кримінального закону та інтересам суспільства.
В затвердженні угоди слід відмовити та продовжити досудове розслідування у загальному порядку відповідно до приписів другого абзацу ч. 7 ст. 474 КПК України.
Оскільки строк тримання під вартою ОСОБА_3 спливає, то його слід продовжити на строк 60 днів, оскільки у кримінальному провадженні існують ризики, особливо передбачені п. 5 ч.1 ст. 177 КПК: обвинувачений може вчинити інший злочин.
Таким чином суд, перевіривши угоду на її відповідність закону, керуючись п.п. 1, 2 ч. 7 ст. 474 КПК України, ч. 1 ст. 177, 314-316 КПК України:
Відмовити у затвердженні угоди від 30 листопада 2016 року про примирення, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 за участю захисника, через її невідповідність вимогам закону та інтересам суспільства.
Продовжити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні у загальному порядку.
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою на строк 60 днів до 5 березня 2017 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя