АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції з Київським СІЗО УДПтС України в м. Києві та Київській області матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 25 лютого 2017 року,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 25.02.2017 року, задоволено клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 23.04.2017 року, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, громадянина України, не одруженого, офіційно не працює, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
якому оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Справа № 11-сс/796/1528/2017
Категорія: ст. 199 КПК України.
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_10 .
Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з таким рішенням, вважаючи його незаконним та необгрунтованим захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та просить просить ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 25.02.2017 року скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління НП у м. Києві ОСОБА_8 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що повний текст оскаржуваної ухвали слідчого судді ним була одержана 02.03.2017 року у зв`язку з чим він не міг подати апеляційну скаргу у передбачений законом строк.
На обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що при розгляді клопотання, слідчий суддя належним чином не дослідила та безпідставно взяла до уваги надані стороною обвинувачення докази, які базувалися лише на припущеннях факту можливої участі ОСОБА_6 в інкримінованому йому протиправному діянні і не могли доводити обґрунтованості висунутої ОСОБА_6 підозри.
Вважає, що слідчим не було доведено вчинення ОСОБА_6 нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а відтак суд неправомірно, всупереч практики Європейського суду з прав людини, застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було розглянуто слідчим суддею 25.02.2017 року у присутності в судовому засіданні підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, які того ж дня, згідно розписки, отримали резолютивну частину оскаржуваної ухвали. Апеляційну скаргу захисник ОСОБА_5 подав 06.03.2017 року, тобто поза межами визначеного законом п`ятиденного строку, у зв`язку з отриманням повного тексту ухвали 02.03.2017 року, таким чином строк на апеляційне оскарження пропущено скаржником з поважних причин, а тому пропущений строк підлягає поновленню.
23.02.2017 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
24.02.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
24.02.2017 року слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління НП у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави, мотивуючи його тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного, особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому з метою виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні та попередження існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, його під час досудового розслідування належить утримувати під вартою.
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 25.02.2017 р. вказане клопотання задоволено та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 23.04.2017 року.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
Під час розгляду клопотання слідчого слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики переховування підозрюваного від правосуддя, які вимірюються суворістю можливого покарання, вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи можливість незаконного впливу на іншого підозрюваного у кримінальному провадженні не зменшились.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею також враховано вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна у разі визнання його винним у інкримінованому кримінальному правопорушенні, дані про особу підозрюваного, який офіційно не працює , не одружений, раніше судимий, 12.01.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України Дарницьким районним судом м. Києва до чотирьох років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_6 розмір застави в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.
На підставі наведеного колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи захисника про недоведеність обґрунтованості висунутої ОСОБА_6 підозри не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Для ухвалення рішення про арешт особи на підставі обґрунтованої підозри, згідно з п. 1 (с) статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на момент взяття особи під варту або під час її затримання необов`язково мати достатні докази винності цієї особи. Так само не є обов`язковим, щоб затриманій особі було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Проте вимога щодо підозри повинна мати обґрунтовані підстави, що становить суттєву частину механізму захисту від свавільного арешту або затримання.
Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин «Cebotari v. Moldova», п. 48.
Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обгрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
Поновити захиснику ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 25 лютого 2017 року.
Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 25 лютого 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 23.04.2017 року, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3