Справа № 761/5145/17
Провадження № 1-кс/761/3282/2017
У Х В А Л А
Іменем України
17 лютого 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання начальника 2 відділення 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 11 лютого 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 200; ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205; ч. ч. 2, 3 ст. 258-5; ч. 2 ст. 364 КК України,
ВСТАНОВИВ:
15 лютого 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання начальника 2 відділення 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 11 лютого 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 200; ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205; ч. ч. 2, 3 ст. 258-5; ч. 2 ст. 364 КК України, про накладення арешту: на грошові кошти в сумі 5839 молдавських лей, 3230 польських злотих, 26400 Євро, 600 Юанів, 8035 Фунтів, 2750 Швейцарських Франків, 814880 Російських рублів, 51345 Доларів США, 1268039 грн.; 11 паперових банківських упаковок та злиток жовтого кольору з маркуванням «Unicor 100 Feingold999», з метою їх збереження.

Клопотання мотивоване тим, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000026 від 11 лютого 2016 року, з метою відшукання та вилучення грошових коштів, набутих кримінально протиправним шляхом, які згідно із наявною інформацією спрямовуються на фінансування та матеріальне забезпечення терористичних організацій ДНР/ЛНР, документів, що підтверджують проведення ТОВ «Фінансова компанія «Ліберті Фінанс» та ТОВ «Кит Груп» незаконних валютних операцій, фінансування та матеріального забезпечення терористичних організацій, 26 грудня 2016 року слідчим з ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2016 року було проведено обшук автомобіля марки «HONDA ACCORD», 2006 року випуску, чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В ході даної слідчої дії виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 5839 молдавських лей, 3230 польських злотих, 26400 Євро, 600 Юанів, 8035 Фунтів, 2750 Швейцарських Франків, 814880 Російських рублів, 51345 Доларів США, 1268039 грн.; 11 паперових банківських упаковок та злиток жовтого кольору з маркуванням «Unicor 100 Feingold999», з метою їх збереження.

27 грудня 2016 року здійснено огляд вилученого під час обшуку майна та з причин того, що вказані матеріальні цінності набуті кримінально протиправним шляхом і отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є предметом злочину та у подальшому можуть бути використані як доказ факту й обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, було винесено постанову про визнання їх речовими доказами.

А тому, з метою забезпечення схоронності вказаних вище речових доказів, враховуючи, що з матеріалів досудового розслідування вбачається наявність достатніх підстав вважати, що згадані матеріальні цінності відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України та мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив задовольнити його.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За правилами ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження № 0000026 від 11 лютого 2016 року вбачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 200; ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205; ч. ч. 2, 3 ст. 258-5; ч. 2 ст. 364 КК України.

При цьому, слідчий просить накласти арешт на грошові кошти, 11 паперових банківських упаковок та злиток жовтого кольору з метою забезпечення схоронності вказаних вище речових доказів, враховуючи, що з матеріалів досудового розслідування вбачається наявність достатніх підстав вважати, що згадані матеріальні цінності відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України та мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт.

Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів свідчить про те, що слідчим не доведено необхідність такого арешту, правову підставу для арешту майна, можливість використання згаданого майна як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Так, клопотання слідчого не містить належного обґрунтування взаємозв`язку між арештом грошових коштів, 11 паперових банківських упаковок та злитку жовтого кольору, вилучених в ході обшуку належного на праві власності ОСОБА_7 автомобіля «HONDA ACCORD», д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_8 , та обставинами, що є предметом розслідування в рамках кримінального провадження № 0000026 від 11 лютого 2016 року.

Також слідчим не доведено, що майно, на яке необхідно накласти арешт, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто, що воно є речовими доказами та як наслідок може бути використано як доказ в даному кримінальному провадженні.

Як свідчать дані ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку в автомобілі «HONDA ACCORD», д.р.н. НОМЕР_1 , метою такої слідчої дії було відшукання та вилучення грошових коштів, набутих кримінально протиправним шляхом, та які спрямовуються на фінансування та матеріальне забезпечення терористичних організацій ДНР/ЛНР.

У той же час, слідчим не доведено, що грошові кошти, вилучені в автомобілі «HONDA ACCORD», д.р.н. НОМЕР_1 , відповідають зазначеним вище критеріям.

Сам факт, вилучення із згаданого автомобіля значної суми грошових коштів, не може бути підтвердженням їх незаконного походження та спрямування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактами вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити начальнику 2 відділення 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про арешт грошових коштів, 11 паперових банківських упаковок та злитку жовтого кольору в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 11 лютого 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 200; ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205; ч. ч. 2, 3 ст. 258-5; ч. 2 ст. 364 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя