Деснянський районний суд міста Києва
Справа№ 1 -330/2010
ВИРОК

Іменем України

20 квітня 2010 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Кошової О.В.,

при секретарі - Дремлюженко Ю.М.,

з участю прокурора - Гаращенко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, одруженого, проживаючого та зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого: 1. 17 липня 1993 року Ватутінським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 року) до покарання у виді 1 року та 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою покарання вироку на 1 рік. 2. 17 листопада 1993 року Радянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 року) до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 3. 11 вересня 1996 року Ватутінським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 року) до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. 4. 29 вересня 1998 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 229-6 КК України ( в редакції 1960 року) до покарання в виді 2 років позбавлення волі. 5. 21 лютого 2001 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 року) до покарання у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_1О 23.09.2009 приблизно о 21 год. 45 хв. перебуваючи у вагоні електропотягу на станції метро «Тараса Шевченка» КП «Київського метрополітену» в м. Києві , побачив ОСОБА_2 на лівому плечі якої знаходилась жіноча різнокольорова сумка, із бокової кишені якої видився гаманець рожевого кольору. В той час у нього виник умисел на таємне викрадення зазначеного гаманця. Скориставшись тим, що люди у вагоні стояли щільно і під час руху потягу відбувалась штовханина, а також тим, що за його діями ніхто не спостерігав, він повторно непомітно правою рукою витягнув з бокової кишені жіночої сумки ОСОБА_2 гаманець рожевого кольору, та поклав його до правої передньої кишені штанів, в які він був одягнений.

В результаті вчинених злочинних дій, ОСОБА_1 було викрадено майно, що належить ОСОБА_2, а саме: жіночий гаманець рожевого кольору з надписом «Moshi Moto», який не представляє матеріальної цінності; в якому знаходились гроші в сумі 106 гривень 25 копійок, купюрами, номіналом 100 гривень (АА 6248584), 2 гривні (ЖТ4741369) 1 гривня (ГШ6635597), 1 гривня (ВВ3557975), одна металева гривня, шість монет номіналом по 10 копійок, три монети по 5 копійок, одна монета 50 копійок, візитка та дві дисконтні картки, які матеріальної цінності не представляють, а всього на загальну суму 106 гривень 25 копійок.

У подальшому ОСОБА_1О маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном, прибув на станцію «Тараса Шевченка» КП «Київського метрополітену» в м. Києві де і був затриманий з поличним працівниками міліції.

Крім того ОСОБА_1О 23.01.2010 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, знаходячись в торговому залі магазину «Сільпо», розташованому по вул. Драйзера 8 в м. Києві, побачив у візку в сумці у незнайомої йому громадянки ОСОБА_3 гаманець, після чого у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна останньої .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1, В.О. з корисних спонукань, знаходячись поруч з ОСОБА_3 скориставшись відсутністю уваги з боку останньої та тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, правою рукою витягнув з сумки гаманець, тим самим умисно, повторно, таємно викрав чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_3 а саме: гаманець жіночий, вартістю 150 гривень, в якому знаходились гроші в сумі 300 гривень, дисконтні картки, які для потерпілої матеріальної цінності не становлять а всього на загальну суму 450 гривень, завдавши потерпілій матеріальної шкоди.

З викраденим майном ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зник, однак в подальшому був затриманий працівниками міліції.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в предявленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив та детально і послідовно пояснив, що дійсно, 23.09.2009 року близько 21 години 45 хвилин він разом зі своєю знайомою ОСОБА_4 знаходився в вагоні електропотягу на станції метро «Тараса Шевченка» КП «Київського метрополітену в м. Києві, побачив гр.ОСОБА_2 у якої на лівому плечі знаходилась жіноча сумочка з якої видився жіночій гаманець рожевого кольору, він вибрав момент коли його знайома ОСОБА_4 відвернулась від нього та не слідкувала за його діями, а також скориставшись тим, що люди у вагоні стояли щільно і під час руху потягу відбувалась штовханина та за його діями ніхто не спостерігає, він непомітно правою рукою витягнув з бокової кишені жіночої сумочки ОСОБА_2 жіночій гаманець і одразу поклав його до передньої кишені своїх штанів в які був одягнений. Після чого, коли електропотяг прибув до станції метро «Контрактова площа» та розсувні двері вагону відчинились і вони з ОСОБА_4 вийшли з вагону до них підійшли працівники міліції, які в подальшому затримали його. У вчиненому щиро розкаюється.

Крім того, ОСОБА_1 пояснив суду, що 23.01.2010 року близького 18 години 30 хвилин, знаходячись у торговому залі магазину «Сільпо», який розташований по вул. Драйзера, 8 в м. Києві побачив сумку гр. ОСОБА_3, яка знаходилась у візку та з якої видився гаманець. Скориставшись відсутністю уваги з боку гр. ОСОБА_3 та тим, що за його діями ніхто не спостерігає правою рукою з сумки витягнув гаманець та одразу заховав його собі під куртку. Після чого, він пішов з магазину та гроші які знаходились в гаманці він витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється.

Свою винність ОСОБА_1 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, а також зазначив, що з доказами зібраними по справі згоден, в тому числі з показаннями потерпілих, а також з іншими доказами зібраними по справі, фактичні обставини справи не оспорював.

Крім того, в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 у звязку з тим, що свою вину визнав повністю, виявив бажання, щоб докази, що стосуються фактичних обставин справи не досліджувались судом.

Дані підсудним ОСОБА_1 показання не викликають у суду сумнівів щодо їх правдивості та добровільності.

За таких обставин, відповідно до ст. 299 КПК України, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Винність ОСОБА_1, крім його визнавальних показань, підтверджується, також, сукупністю зібраних по справі досудовим слідством доказів, на дослідження яких підсудний не наполягав, оскільки не оспорював фактичні обставини справи.

Таким чином, на підставі викладеного, суд робить висновок про доведеність винності ОСОБА_1 в передявленому обвинуваченні.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст.185 ч. 2 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадання чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_1 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу підсудного та обставину, що помякшує покарання.

Обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_1 згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що підсудний щиро покаявся.

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Крім цього, при обранні підсудному ОСОБА_1 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали що його характеризують особу підсудного, який вину визнав повністю, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, тому, що вважає, що його перевиховання та виправлення не можливі без ізоляції від суспільства, однак, не у максимальних межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Цивільний позов потерплої ОСОБА_3 на суму 450 гривень є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Суд не знаходить підстав для застосування до підсудного ст.ст. 69,75 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити без зміни - утримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань міста Києва та Київської області.

Строк покарання ОСОБА_1 рахувати з часу затримання - 29 січня 2010 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 задовольнити. Стягнути з підсудного ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди внаслідок викрадення її майна 450 грн. (чотириста пятдесят гривень).

Речові докази - рожевий гаманець «Moshi Moto», у якому знаходились гроші в сумі 106 гривень 25 копійок, купюрами номіналом 100 гривень (АА 6248548), 2 гривні (ЖТ 4741369), 1 гривня ( ГШ 6635597), 1 гривня (ВВ 3557975), одна металева гривня, шість монет номіналом по 10 копійок, три монети - по 5 копійок, одна монета 50 копійок, візитка та 2 дисконтні картки - залишити у законному володінні потерпілої ОСОБА_2; диск з відеозаписом камери спостереження прилучений до матеріалів справи - зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженому ОСОБА_1 з моменту отримання копії вироку.

Суддя