Справа № 368/1081/17
УХВАЛА
Іменем України
"23" серпня 2017 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кагарлику клопотання слідчого СВ Кагарлицького відділення Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області, погоджене з прокурором Кагарлицької місцевої прокуратури, про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000450 від 19.08.2017 року за ознаками злочину , передбаченого ст.263 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Клопотання обґрунтовано тим, 18.08.2017 року під час виїзду працівників поліції по заяві ОСОБА_5 по факту сімейної сварки в АДРЕСА_1 у ОСОБА_6 було виявлено предмет, схожий на пістолет, який тимчасово вилучено.

По даному факту внесено відомості до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України.

Є достатні підстави вважати, що вказані речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази фактів і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Підставою для арешту вказаного майна є достатність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказом вчинення злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України.

Метою арешту вилучених речей є забезпечення їх збереження як речових доказів.

В судовому засіданні слідчий СВ та прокурор підтримали клопотання, ОСОБА_6 не заперечував проти арешту його майна.

Також слідчий СВ просив поновити строк звернення до слідчого судді з клопотанням який пропущений з поважних причин у зв`язку з надмірним завантаженням в роботі.

Відповідно до ст.ст. 132 КПК України слідчий СВ довів наявність достатніх підстав вважати, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого заявник звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.ст. 173 ч.1 КПК України також довів :

- необхідність такого арешту, так як існує сукупність підстав і розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину і є достатні підстави вважати , що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України містить відомості які можуть бути використані як доказ обставин вчинення злочину , а також наявність ризиків , передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, передачі, відчуження.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує відповідно до ст.173 ч.2 КПК України :

-правову підставу для арешту майна;

-можливість використання майна як доказу;

-розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

-Відповідно до ст.174 ч.4 КПК України застосувати спосіб арешту майна у вигляді тимчасового, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування майном .

Клопотання слід задоволити що до майна яке просив слідчий. Строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна пропущено слідчим СВ у зв`язку з великим навантаженням кримінальними провадженнями на слідчих СВ. Слідчий СВ звернувся до слідчого судді 21.08.2017 року з клопотанням , а повинен був не пізніше 19.08.2017 року, тобто наступного робочого дня після вилучення майна відповідно до ст.171 ч.5 КПК України, а тому на підставі ст. 117 ч.1 КПК України поновити строк для звернення до слідчого судді який пропущений з поважних причин.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.132, 170 -174 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Поновити слідчому СВ Кагарлицького відділення Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 строк для звернення до слідчого судді з клопотанням .
Клопотання задоволити. Накласти арешт на майно у вигляді тимчасового, до скасування у встановленому порядку, позбавлення ОСОБА_6 за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування на виявлений та тимчасово вилучений 18.08.2017 року у ході огляду місця події металевий предмет чорного кольору , зовні схожий на пістолет, який поміщено до спеціального пакету « Експерта служба» №04729348 та опечатано.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня проголошення.

Слідчий Суддя ОСОБА_1