Справа № 347/1/17
Провадження № 11-кп/779/391/2017
Категорія ст.246 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000139 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Косівського районного суду Івано Франківської області від 22 червня 2017 року, відносно ОСОБА_8 за ст. 246 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає вирок Косівського районного суду від 22.06.2017 року неправомірним, незаконним та таким, що підлягає до скасування, оскільки судом порушено норми матеріального та кримінального процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд не дослідив та не зазначив у мотивувальній частині вироку діаметр дерев, не дав оцінку тому факту, що з фотознімка явно вбачається, що дерево породи бук, яке є на фотоплівці в матеріалах справи повалене, а тому вважає, що обвинувачення відносно нього є надуманим, а викладенні обставини в обвинувальному акті не знайшли підтвердження в судовому засіданні. Окрім цього, зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції були порушенні його права на захист, так як суд належним чином не роз`яснив йому, що він має право на захист та на безплатну правову допомогу. Просить вирок Косівського районного суду від 22.06.2017 року скасувати, а кримінальне провадження закрити.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави в особі Державного підприємства «Кутське лісове господарство», шкоду в сумі 10 494 (десять тисяч чотириста дев`яносто чотири) грн.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що 31.03.2016 р. приблизно о 17 год. ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись в кварталі №5, ділянці №13 Косівського лісництва Державне підприємство «Кутське лісове господарство» самовільно, без відповідного дозволу, виданого уповноваженим органом, за допомогою бензопили, вчинив незаконну порубку двох сироростучих дерев породи бук, загальною кубомасою 2,26 м/куб, чим заподіяв державі істотну шкоду в сумі 10494грн.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, окрім цього зазначив, що його захисник ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, однак він не заперечує з приводу розгляду справи у його відсутність.

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України, тобто є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і його висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України підтверджується наведеними у вироку доказами, що ґрунтуються на всебічному, повному і безпосередньому дослідженні всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, яким дана належна правова оцінка.

Доводи обвинуваченого з приводу того, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції беручи до уваги показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 а також документи, які були дослідженні під час судового розгляду, обґрунтовано прийняв їх як докази винуватості обвинуваченого, і після безпосереднього дослідження, давши їм належну правову оцінку, прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ст. 246 КК України.

Окрім цього, посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції були порушенні його права на захист, так як суд належним чином не роз`яснив йому, що він має право на захист та на безплатну правову допомогу на думку колегії суддів є необґрунтованими та безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалі кримінального провадження 14.03.2017 року ОСОБА_8 в судовому засіданні було роз`яснено його права на захист, однак він подав письмову заяву в якій просить дане кримінальне провадження розглядати без участі адвоката, свої інтереси буду захищати самостійно (а.с. 27).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання в силу ст. 66, 67 КК України, тобто дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання. Вчинений злочин за ст. 246 КК України згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, і судом призначено покарання з врахуванням реальних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що судом першої інстанції обставин, що пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Проте, судом першої інстанції було враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 по місцю проживання характеризується позитивно, проживає у важких матеріальних умовах, хворіє, являється інвалідом третьої групи, до кримінальної відповідальності не притягався, на обліках у психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебував, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей.

Призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_8 на думку колегії суддів є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст. 50 КК України .

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено апеляційних підстав передбачених ст. 417 КПК України для скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження, згідно заявленої апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 .

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а вирок Косівського районного суду Івано Франківської області від 22 червня 2017 року без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити - без задоволення, вирок Косівського районного суду Івано Франківської області від 22 червня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5