печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва кримінальне провадження за клопотанням ТОВ «Ай Ті Фінанс» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000234 від 04.07.2014р.,-
В С Т А Н О В И В :
Представник ТОВ «Ай Ті Фінанс» ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт грошових коштів, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритих ТОВ «Ай Ті Фінанс» в ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627), накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 03.03.2016р. у кримінальному провадженні 757/9636/16-к.
В обґрунтування вимог клопотання заявник зазначає, що грошові кошти, на які було накладено арешт, це власні кошти ТОВ «Ай Ті Фінанс», які отримані в результаті здійснення власної господарської діяльності, не пов`язаної з переказом коштів на окупованих територіях Донецької області, були зараховані на банківський рахунок поза межами часового періоду здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні №00234 від 04.07.2014р., а також не є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000234 від 04.07.2014р., не містять жодної інформації про обставини, які мають значення для кримінального провадження, заявник просив клопотання задовольнити.
Представник заявника адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні подане клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні, а також зазначив, що накладений арешт створює перепони для ведення господарської діяльності товариства.
Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, слідчий, у судове засідання не з`явився, поважності причин неявки в судове засідання не надав, неприбуття якого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали клопотання, та оцінивши надані докази, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000234 від 04.04.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 258-5 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.03.2016 року накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Ай Ті Фінінс», які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Ай Ті Фінанс» в ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627).
Відповідно до ухвали слідчого судді арешт накладався в якості заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки є достатні підстави вважати, що грошові кошти, які містяться на банківському рахунку, були набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, і тому відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та незастосування арешту перешкоджатиме встановленню істини в кримінальному провадженні, забезпеченню їх зберігання речових доказів та відшкодуванню завданих збитків.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальномупровадженніабозастосуваннящодоньогоспеціальноїконфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Підстави та порядок накладення арешту під час кримінального провадження регулюється главою 17 «Арешт майна» КПК України.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України, закон не пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями, а також спеціальної мети - забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна.
З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2016р., досліджених матеріалів кримінального провадження №757/9636/16-к вбачається, що при арешті грошових коштів, які зберігаються на розрахунковому рахунку ТОВ «Ай Ті Фінінс», слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що вони відповідають критеріям, визначеним ст. 98, п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б спростовувало висновки, викладені в ухвалі слідчого судді від 03.03.2016р., та надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на грошові кошти, які зберігаються на розрахункових рахунках ТОВ «Ай Ті Фінінс», на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.
Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею не в повній мірі враховано вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, відповідно до яких, при вирішенні питання про арешт майна необхідно врахувати серед іншого розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а саме не враховано інтереси держави та працівників суб`єкта господарювання, з якими укладені трудові договори, та перед якими ТОВ «Ай Ті Фінінс» несе законодавчо встановлені обов`язки щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) до бюджету або державних цільових фондів, та виплати заробітної плати, оскільки накладення арешту на грошові кошти в частині заборони видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) до бюджету або державних цільових фондів, та видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати призводить до порушення конституційних прав працівників суб`єкта господарювання, а також порушує інтереси держави щодо отримання обов`язково встановлених податків і зборів.
Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.
Частиною п`ятою ст. 97 КЗпП України встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці, зокрема, платежі, пов`язані з перерахуванням загальнообов`язкових податків і зборів.
Отже, держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю а також сплату загальнообов`язкових податків і зборів. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам суб`єкта господарювання та податків і зборів перед державою не можуть бути поставлені в залежність від здійснення досудового розслідування кримінального провадження, забезпечення завдань кримінального провадження, направлених на зберігання речових доказів. інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.
За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання ТОВ «Ай Ті Фінанс» про скасування арешту грошових коштів, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Ай Ті Фінанс» в ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627), накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 03.03.2016р. у кримінальному провадженні 757/9636/16-к, задовольнити частково.
Скасувати арешт грошових коштів, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Ай Ті Фінанс» в ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627), накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 03.09.2016р. у кримінальному провадженні 757/9636/16-к, в частині заборони видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) до бюджету або державних цільових фондів, та видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати.
В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1