Номер провадження: 11-сс/785/963/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001537 від 06.06.2017 року за ч.2 ст.186 КК України, -

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0001537 від 06.06.2017 року за ч.2 ст.186 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 06.06.2017 року, приблизно о 13.30 годині, він за попередньою змовою з ОСОБА_11 , перебуваючи біля буд.№2 по вул. Старопортофранківська в м. Одесі, шляхом ривка відкрито заволоділи майном потерпілої ОСОБА_12 - золотим ланцюжком вартістю 7000 гривень, після чого з місця скоєння злочину зникли на мопеді "Хонда", викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

07.06.2017 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, та 08.06.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Слідчий звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра стосовно ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину та ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, продовжити вчинення кримінального правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2017 року вищевказане клопотання було задоволене та до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.08.2017 року без визначення застави.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що в судовому засіданні прокурором була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 , заявлених у клопотанні ризиків та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись у рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги захисник, не оспорюючи обґрунтованості підозри щодо ОСОБА_8 , зазначає, що прокурором в судовому засіданні не доведені заявлені слідчим ризики, а слідчим суддею, на її думку, не вмотивована неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вважає, що слідчий суддя не взяв до уваги обставини вчинення злочину, оскільки ОСОБА_8 лише перебував за кермом мопеда та не здійснював безпосередніх злочинних дій щодо потерпілої. Крім того, захисник зазначає, що інший співучасник кримінального правопорушення - ОСОБА_11 - знаходиться в розшуку, отже на даний час неможливо встановити важливі обставини кримінального правопорушення.

Вказує, що суд не взяв до уваги особу підозрюваного: наявність у нього постійного місця проживання, відсутність судимостей, належне дотримання умов відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у іншому кримінальному провадженні,

Заслухавши суддю-доповідача; думку захисника, яка підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочину в апеляційній скарзі не оспорюється та повністю підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також наявність зазначених у клопотанні слідчого ризиків та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Матеріалами провадження та даними про особу підозрюваного обґрунтовуються заявлені слідчим ризики, що довів апеляційному суду прокурор.

Апеляційний суд вважає обґрунтованим ризик того, що ОСОБА_8 може впливати на свідків, потерпілу та інших учасників кримінального провадження, а також перешкоджати кримінальному провадженню шляхом інформування співучасника інкримінованого йому злочину, який наразі перебуває в розшуку, про хід досудового розслідування та результати слідчих (розшукових) дій.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду було встановлено, що ОСОБА_8 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, кримінальне провадження, що підтверджує ризик про схильність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, а також обґрунтованість заявленого слідчим ризику щодо можливості вчинити інше кримінальне правопорушення.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя також врахував вагомість доказів вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що на підставі наданих документів слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційної скарги захисника в судовому засіданні апеляційного суду не знайшли свого підтвердження, а інших доводів та доказів щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної ухвали апеляційному суду надано не було.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у кримінальному провадженні №0001537 від 06.06.2017 року за ч.2 ст.186 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4