Номер провадження: 11/785/17/17
Номер справи місцевого суду: 508/755/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
про попередній розгляд справи апеляційним судом
17.04.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу підтримання державного обвинувачення в апеляційному суді прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , розглянувши у попередньому судовому засіданні у м. Одесі кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.365 та ч.1 ст.121 КК України,

встановив:
Вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 12.12.2016 року ОСОБА_4 визнано невинним та виправдано за ч.3 ст.365 та ч.1 ст.121 КК України у зв`язку з недоведеністю його вини.

На дану постанову прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 була подана апеляція, в якій прокурор вказує, що вважає вирок незаконним у зв`язку з неповнотою та однобічністю судового розгляду, а також невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

При попередньому розгляді кримінальної справи виявлені недоліки, які не дають можливості апеляційному суду розглядати справу по суті, з огляду на таке.

Статтею 350 КПК України в редакції 1960 року (далі - КПК України) передбачений перелік вимог, яким повинна відповідати апеляція на рішення суду першої інстанції. Згідно з указаною нормою в апеляції зазначаються: назва суду, якому адресується апеляція; особа, яка подає апеляцію; вирок, ухвала чи постанова, на які подається апеляція, і назва суду, який їх постановив; вказівка на те, в чому полягає незаконність вироку, ухвали, постанови та доводи на її обґрунтування; прохання особи, яка подає апеляцію;перелік документів, які додаються до апеляції. При обґрунтуванні прокурором та захисником необхідності зміни чи скасування вироку, ухвали, постанови апеляція повинна містити посилання на відповідні аркуші справи.
При вивченні апеляції судом було встановлено, що вона не відповідають вимогам вищезазначеної норми.

Згідно зі ст.368 КПК України однобічним або неповним визнається дізнання, досудове чи судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.
Дізнання, досудове чи судове слідство в усякому разі визнається однобічним і неповним: коли не були допитані певні особи, не були витребувані і досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи; коли не були досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування або на новий судовий розгляд, за винятком випадків, коли дослідити їх було неможливо; коли необхідність дослідження тієї чи іншої обставини випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в апеляційному суді; коли не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу засудженого чи виправданого.
Статтею 369 КПК України встановлено, що вирок чи постанова вважаються такими, що не відповідають фактичним обставинам справи: коли висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні; коли суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; коли при наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у вироку (постанові) не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; коли висновки суду, викладені у вироку (постанові), містять істотні суперечності.
Вирок чи постанова із зазначених підстав підлягають скасуванню чи зміні лише тоді, коли невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи могла вплинути на вирішення питання про винуватість засудженого або невинуватість виправданого, на правильність застосування кримінального закону, на визначення міри покарання або застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру.
Так, в своїй апеляції прокурор просить вирок суду скасувати і направити кримінальну справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, при цьому не вказує в апеляції в чому, на його думку, полягає незаконність постанови, а також не наводить доводи на спростування доводів, викладених в постанові суду.

Також прокурор в апеляції вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, однак в тексті апеляції взагалі відсутні будь-які формулювання та обґрунтування такої позиції прокурора. Зокрема, не вказано, в чому саме полягає невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи з посиланням на відповідну частину статті 369 КПК України (в редакції 1960 року), якою встановлений перелік обставин, що свідчать про таку невідповідність.

Більш того, на початку апеляції прокурор зазначає, що не погоджується з вироком у зв`язку з неповнотою та однобічністю судового розгляду, а також невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а наприкінці мотивувальної частини посилається лише на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. У зв`язку з цим незрозуміло, з яких саме підстав прокурор просить скасувати оскаржуваний вирок.

Крім того, підстави для скасування вироку або постанови суду першої інстанції та повернення справи на новий судовий розгляд встановлені ч.2 ст.374 КПК України (в редакції 1960 року). Апеляція прокурора не містить конкретних посилань на обставини або допущені судом першої інстанції порушення, які є підставою для призначення нового судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 365 КПК України (в редакції 1960 року) вирок, ухвала чи постанова суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції, а тому апеляції повинні бути конкретними і обґрунтованими, що передбачено ст. 350 КПК цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.359 КПК України, у випадку, якщо суд першої інстанції прийняв апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ч.1 ст.350, ст.351 та 352 КПК України, справа повертається до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 353, 354 КПК України.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне зняти кримінальну справу з апеляційного розгляду і повернути її в суд першої інстанції для вирішення питання відповідності апеляції прокурора вимогам ст. 350 КПК України та її повернення прокурору в порядку ст. 352 КПК України для виконання вимог ст.352 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 350, 352, 357, 359, 378, 379 КПК України в редакції 1960 року, апеляційний суд, -

постановив:
Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.365 та ч.1 ст.121 КК України повернути до Миколаївського районного суду Одеської області для виконання вимог ст.ст. 350, 352 КПК України (в редакції 1960 року).

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2