Справа № 175/4059/15-к
Провадження № 1-кп/175/173/15
Вирок
Іменем України
10 серпня 2017 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0001311 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпро, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого за наймом, неодруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ІПН НОМЕР_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

встановив:

22 червня 2015 року близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Обухівка, вул. Центральна, біля магазину «Кіровський» реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , підійшов до нього та наніс 1 удар кулаком лівої руки в область лівої скули, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої виличної кістки та її дуги зі зміщенням уламків та явищами лівостороннього гемосинусу, синця у лівій параорбітальній області, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більше, як 21 день).

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи допитаним в судовому засіданні, вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 22.06.2015 року близько 21.15 години він разом із своїм батьком та сином йшли з роботи в напрямку магазину «Кіровський» в с.Кіровське, де зустріли ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які розпивали спиртні напої, ОСОБА_4 запропонував йому випити, на що він відмовився, пясля чого почався конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 замахнувся на нього, після чого він долонею лівої руки в область верхньої частини тіла відштовхнув останнього, від чого ОСОБА_4 впав.

Провина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вказаного судом діяні підтверджується наступними доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_4 , який у суді показав, що 22.06.215 року близько 22.00 години разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходилися біля магазину «Кіровський» по вул. Центральній в с. Кіровське, де до них підійшов ОСОБА_5 , який раптово вдарив його в область лівої скули, після чого він відчув сильну біль та з носа пішла кров. Після чого його знайомий відвіз його до 6-ої лікарні, де лікар його оглянув та видав направлення до 4-ої лікарні.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка у суді показала, що 22.06.2015 року близько 22.30 годину до дому прийшов чоловік ОСОБА_4 , який почав скаржитись на біль біля лівого ока та розповів їй, що його одарив ОСОБА_5 після чого вони поїхали до лікарні.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який у суді показав, що 22.06.2015 року близько 22.10 години йому зателефонував ОСОБА_4 та попросив відвезти його до лікарні та, що він його чекає біля магазину АТБ в с. Кіровське. Після того, як він приїхав на місце, в розмові ОСОБА_4 повідомив йому, що його вдарив ОСОБА_5 . Після цього вони поїхали до ОСОБА_4 додому з відки він відвіз до лікарнц ОСОБА_4 та його дружину.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , який у суді показала, що 22.06.2015 року близько 22.00 години він разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 знаходилися біля магазину «Кіровський» по вул. Центральній в с. Кіровське, де до них підійшов ОСОБА_5 , який раптово вдарив ОСОБА_4 в область лівої скули, після чого ОСОБА_4 присів та у нього з носа пішла кров. Після чого вони разом поїхали до магазина АТБ в с. Кіровське, де зустріли знайомого ОСОБА_10 . ОСОБА_11 , який відвіз ОСОБА_4 додому.

Вина ОСОБА_5 підтверджується письмовими доказами - матеріалами кримінального провадження дослідженими під час судового розгляду, а саме:

- витяг з кримінального провадження № 0001311, з якого вбачається, що 22.06.2015 року до Дніпропетровського РВ надійшло повідомлення від чергового лікаря 6 лікарні м. Дніпропетровська, що до них 22.06.2015 року звернувся з тілесними ушкодженнями ОСОБА_4 , які йому спричинили невідомі особи 21.06.2015 року близько 22.00 22.30 години біля магазину «Кіровський» на вул. Центральній в с. Кіровське (том 1 а.п. 1);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 22.06.2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 звернулася із заявою про вчинення злочину, з якої вбачається, що 21.06.2015 року близько 22.00 22.30 години біля магазину «Кіровський» на вул. Центральній в с. Кіровське ОСОБА_5 причинив її чоловікові тілесні ушкодження (том 1 а.п. 6);

- копією виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 11726, з якої вбачається, що ОСОБА_4 поступив в стаціонар КЗ «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради 22.06.2015 року з переломом лівої акулової кістки (том 1 а.п. 29)

- протоколами проведення слідчих експериментів від 01 вересня 2015 року та фото таблицею до них, за участю свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , понятих, спеціалістів та потерпілого ОСОБА_4 з яких вбачається, що вищезазначені особи розповіли та показали на обставини що мали місце 22.06.2015 року близько 22.00 години біля магазину «Кіровський» на вул. Центральній в с. Кіровське (том 1 а.п. 72-74, 77-79, 82-84)

- висновком експерта № 4088е від 02.09.2015 року 07.09.2015 року, з якого вбачається, що за даними наданої медичної документації у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої виличної кістки та її дуги зі зміщенням уламків та явищами лівостороннього гемосинусу, синця у лівій параорбітальній області, спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя ліворуч, яким могла бути в рука або інші предмети з аналогічними властивостями. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані не задовго до надходження на стаціонарне лікування, тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6. Оцінка свідчень потерпілих, обвинувачених, свідків та інших осіб щодо умов та обставин отримання тілесних ушкоджень, не входить до компетенції судово-медичного експерта, а є прерогативою судово-слідчих органів. Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не суперечать механізму їх спричинення на який вказує потерпілий в ході проведення слідчого експерименту, тобто при ударі кулаком в область обличчя (ока - щоки) ліворуч. Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не суперечать механізму їх спричинення на який вказує свідок ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту, тобто при ударі кулаком в область обличчя ліворуч. Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не суперечать механізму їх спричинення на який вказує свідок ОСОБА_12 в ході проведення слідчого експерименту, тобто при ударі кулаком в область обличчя (ока - щоки) ліворуч. (том 1 а.п. 90-92)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28 вересня 2015 року, під час якого обвинувачений за участю двох понятих та спеціаліста показав та розказав обставини які мали місце 21.06.2015 року біля магазину «Кіровський» по вул.. Центральній в с. Кіровське (том 1 а.п. 123-124)

- висновком експерта № 4580е від 30.09.2015 року, відповідно до якого вбачається, що у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої виличної кістки та її дуги зі зміщенням уламків та явищами лівостороннього гемо синусу, синця у лівій параорбітальній області. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 „Правил судово-медичноі о визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995року №6. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони суперечать механізму їх утворення на які вказує підозрюваний в ході проведення слідчого експерименту. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя ліворуч. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони суперечать механізму їх утворення на які вказує ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту за його участю (том 1 а.п. 130-131)

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість і достовірність. Ці докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, яке виразилися у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_5 - раніше не судимий, і не притягався до кримінальної відповідальності, має на утриманні трьох малолітніх дітей, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням обставин справи і особи ОСОБА_5 , який відповідно до ст.12 КК України вчинив злочин середньої тяжкості, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі, як просив прокурор, але із застосуванням ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, достатнім, відповідати особі обвинуваченого і обставинам вчиненого ним злочину.

Підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69 КК України, суд не вбачає, оскільки обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєння кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_4 заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди.

Дослідивши надані докази, суд вважає позов про стягнення матеріальної шкоди підлягаючим частковому задоволенню на підставі ст.ст.1166 ЦК України, а саме стягненню з обвинуваченого вартості лікування і обстеження в розмірі 1000 грн., оскільки потерпілому завдана така шкода, яка об`єктивно підтверджується і на момент постановлення вироку не відшкодована.

Його ж вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000 грн. підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Така шкода, виходячи з п.1 та п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи із зазначених положень закону та обставин справи, характеру, глибини та тривалості фізичних, душевних і емоційних страждань, які переніс потерпілий, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку про наявність у ОСОБА_4 моральних переживань з вини обвинуваченого, а тому сума у розмірі 15000 грн., на думку суду, компенсує завдану моральну шкоду.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 2,3,4 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції, періодично з`являтися для реєстрації до Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції за місцем свого проживання і повідомляти дане управління про зміну місця проживання і роботи.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1000 грн. матеріальної та 15000 грн. моральної шкоди.
Чотири цифрових носія «CD-R» диск, після набрання вироком законної сили, залишити в матеріалах кримінального провадження № 0001311.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинувачений у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1