Справа №294/465/16-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2017 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомир в колегіальному складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

представник потерпілого ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

захисників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000070 про обвинувачення

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. В.Коровинці Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, освіта професійно технічна, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02 червня 2015 року вироком Чуднівського районного суду Житомирської області за ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим терміном 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. В. Коровинці Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, п.12 ч.2 ст. 115 КК України,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Копані Джанкойського району АР Крим, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 198, ч.1 ст. 396 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
08.02.2016 близько 15 год. 20 хв., ОСОБА_14 , діючи узгоджено, за попередньою змовою із ОСОБА_13 , з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_18 , знаходячись у господарській прибудові домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , під час суперечки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс не менше 2 ударів руками та не менше 2 ударів ногами в область голови ОСОБА_18 .. В цей же час ОСОБА_13 цеглиною наніс не менше 12 ударів в різні частини голови, після чого спільно з ОСОБА_14 , по черзі, нанесли не менше 15 ударів ножем ОСОБА_18 в різні ділянки шиї та тіла, спричинивши при цьому останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правої завушної ділянки, забійної рани зовнішнього кута правого ока, забійної рани чола праворуч, забійної рани чола серединно, забійної рани чола ліворуч, забійної рани лівої скроневої ділянки, забійної рани лівої завушної ділянки, забійної рани лівої тім`яно-скроневої ділянки, забійної рани правої тім`яної ділянки, забійної рани слизової оболонки верхньої губи праворуч, забійної рани слизової оболонки нижньої губи, синець чола, синець лівої вушної раковини, синець лівого ока, два синці правої кисті, синець правого плеча, синець правої гомілки, синець поперекової ділянки, два синці в поперековій ділянці ліворуч, колото-різану рану передньої поверхні шиї ліворуч, колото-різану рану підборіддя ліворуч, три колото-різані рани передньої поверхні грудної клітки ліворуч, колото-різану рану передньої поверхні грудної клітки ліворуч по середньо ключичній лінії, колото-різану рану передньої поверхні грудної клітки ліворуч в проекції 5-го міжребір`я, колото-різану рану передньої поверхні черевної стінки праворуч, три колото-різані рани черевної стінки ліворуч, колото-різану рану реберної дуги праворуч, три колото-різані рани черевної стінки праворуч, крововилив в черевну порожнину, ушкодження реберної дуги праворуч, три рани на пристінковій очеревині праворуч з ушкодженням прямих м`язів живота, три рани на пристінковій очеревині ліворуч з ушкодженням прямих м`язів живота, три рани передньої поверхні великого сальника ліворуч, три рани передньої поверхні великого сальника праворуч, колото-різану рану кореня трейцевої зв`язки з ушкодженням мілких віток брижової артерії, три рани петель тонкого кишківника ліворуч, три рани петель тонкого кишківника праворуч, крововилив в м`які тканини шиї ліворуч, ушкодження лівої сонної артерії, яремної вени та грудинно-ключично-сосцеподібного м`язу, розріз 4-го ребра ліворуч, розріз великого грудного м`яза ліворуч, ушкодження реберних м`язів в 5-му міжребір`ї ліворуч, крововилив в ліву плевральну порожнину, ушкодження серцевої сумки, ушкодження висхідного відділу аорти, два ушкодження передньої поверхні лівої легені, ушкодження нижньої долі лівої легені, крововиливи в навколо ниркову клітковину ліворуч, крововиливи в м`які тканини голови, в лобній ділянці, в лівій тім`яно-потиличній, правій тім`яно-потиличній, лівій скроневій, вдавлений перелом лівої скроневої ділянки, перелом основи черепа, крововилив під м`які мозкові оболонки в правій, лівій лобній ділянці, та правій скроневій ділянці, від яких останній помер. Причиною смерті ОСОБА_18 є наскрізне ножове поранення передньо - бокової поверхні шиї ліворуч з ушкодженням сонної артерії та вени, проникаюче ножове поранення грудної клітки з ушкодженням висхідного відділу аорти що ускладнилось розвитком гострої крововтрати.

Після чого ОСОБА_13 перевірив одяг ОСОБА_18 , де у нагрудній кишені курточки виявив сенсорний мобільний телефон марки «LENOVO А5000» вартістю 2300 гривень, який привласнив собі, таким чином викрав. З метою приховування слідів вчинення особливо тяжкого злочину ОСОБА_14 спільно із ОСОБА_13 скинули тіло ОСОБА_18 до погребища домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Після чого ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_12 поїхав в м. Бердичів, де в приміщенні готелю « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташований поблизу території залізничного вокзалу, реалізували ОСОБА_19 мобільний телефон ОСОБА_18 за гроші у сумі 200 грн.
У подальшому, близько 23 год. 00 хв. цього ж дня ОСОБА_12 , якому заздалегідь достовірно було відомо про те, що ОСОБА_14 за попередньою змовою спільно із ОСОБА_13 з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_18 , знаходячись у господарській прибудові домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , під час суперечки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин руками, цеглиною та ножем нанесли численні удари ОСОБА_18 в різні ділянки голови, шиї та тіла, від яких останній помер, про даний випадок правоохоронні органи не повідомив та за попередньою змовою із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 перенесли тіло ОСОБА_18 з погребища домоволодіння по АДРЕСА_1 , до сусіднього домоволодіння за АДРЕСА_1 , де вкинули його в криницю і таким чином остаточно приховали сліди скоєного особливо тяжкого злочину.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вчинили злочин, передбачений п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у заздалегідь не обіцяному приховуванні особливо тяжкого злочину, ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 396 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 за пред`явленим обвинуваченням винним себе визнав частково, визнав, що приховав особливо тяжкий злочин та заперечував, що знав під час продажу телефону, що він придбаний злочинним шляхом.

Суду пояснив, що ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_20 товаришували, конфліктів між ними не було. Вони постійно збиралися разом на території місцевого непрацюючого заводу. 08.02.2016 року приблизно о 10.00 год. він йшов в магазин та бачив, що ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_18 були разом і в стані алкогольного сп`яніння.

Приблизно о 16.00 год. до нього додому прийшов ОСОБА_13 , дістав з кармана мобільний телефон та запропонував поїхати з ним в м. Бердичів Житомирської області - продати його. Він пояснив, що цей телефон він знайшов з ОСОБА_14 на вулиці. За поїздку запропонував отримати винагороду 300 грн., а тому ОСОБА_12 погодився. В м. Бердичів в двох ломбардах їм відмовили в придбанні телефону. ОСОБА_12 зателефонував своїй знайомій ОСОБА_21 та попросив її допомогти продати даний телефон, домовились зустрітися, проте, коли прийшли до неї додому була лише її бабуся, яка повідомила, що ОСОБА_21 не має вдома, тому вони знову повернулися до залізничного вокзалу, де познайомилися з ОСОБА_22 , який придбав у них телефон.

Отримавши за телефон кошти, вони придбали горілку, випили та поїхали додому. По дорозі додому ОСОБА_13 розповів, що продали вони телефон ОСОБА_18 , якого він разом з ОСОБА_14 вбили. Він розказав, що 08.02.2016 року вони майже цілий день вживали спиртні напої. Бійка розпочалась через те, що ОСОБА_18 вдарив ОСОБА_13 , після чого він упав на підлогу. Коли піднявся, почав бити ОСОБА_18 цеглою по голові, хто бив ножем не запитував. ОСОБА_12 не повірив йому, але звернув увагу на те, що кулак правої руки ОСОБА_13 був розбитий. Тоді ОСОБА_13 запропонував піти до ОСОБА_14 і спитати. Вони так і зробили, ОСОБА_14 підтвердив, що вони з ОСОБА_13 разом вбили ОСОБА_18 .

Потім всі пішли в бар, придбали по пляшці пива і разом пішли подивитись на тіло вбитого ОСОБА_18 , яке знаходилось в підвалі на території домоволодіння ОСОБА_13 .. Там вони йому показали приміщення, в якому відбулось вбивство ОСОБА_18 , його тіло і попросили допомогти їм перенести та вкинути тіло в криницю з метою приховання слідів злочину. Він на це погодився, втрьох вони перенесли тіло і вкинули в криницю, домогосподарства, яке знаходилося неподалік від місця вчинення злочину.

Про вбивство ОСОБА_18 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 просили нікому не розказувати. Через декілька днів дізнався, що знайшли тіло ОСОБА_18 .

Обвинувачений ОСОБА_12 просив врахувати, що він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та суворо не карати.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 за пред`явленим обвинуваченням винним себе визнав частково, не визнав вину в частині кваліфікації умисного вбивства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та пояснив, що 08.02.2016 року, він разом з ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 приїхали з лісу приблизно о 13.00 год. До них підійшли ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , після чого вони разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_18 пішли в двір до ОСОБА_13 , де в підсобному приміщенні вживали спиртні напої. Під час цього у них з ОСОБА_18 відбулася сварка, в ході якої, ОСОБА_14 вдарив ОСОБА_18 по обличчю, після чого пішов на вулицю та розмовляв з кимось по телефону. У відсутність ОСОБА_14 , - ОСОБА_18 знову розпочав сварку, що обурило ОСОБА_13 і він вдарив ОСОБА_18 цеглою. Що відбувалося після цього не пам`ятає. Прийшов до тями, коли в приміщення зайшов ОСОБА_14 і забрав з його рук ніж і відкинув в інший бік. Після чого, вони кинули тіло ОСОБА_18 до підвалу, діставши в нього мобільний телефон. ОСОБА_14 помив руки та пішов до себе додому, а ОСОБА_13 пішов до ОСОБА_12 , з метою збуту телефону ОСОБА_18 в м. Бердичеві Житомирської області. Про те, що вони продали телефон вбитого ОСОБА_18 , ОСОБА_13 розповів ОСОБА_12 , коли вони поверталися з м. Бердичева додому. Після продажу телефону та вживання алкогольних напоїв, повернулися до села та пішли додому до ОСОБА_14 , який підтвердив ОСОБА_12 , що вони дійсно разом вбили ОСОБА_26 , а потім показали тіло та втрьох перенесли його на територію сусіднього домоволодіння та вкинули у криницю з метою приховування злочину.

Обвинувачений ОСОБА_13 просив врахувати, що він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та суворо не карати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 за пред`явленим обвинуваченням винним себе визнав частково, не визнав вину в частині кваліфікації умисного вбивства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та пояснив, що 08.02.2016 року, він разом з ОСОБА_18 вживали спиртні напої, після чого вдень, зустрілися з ОСОБА_13 та пішли до його двору, де продовжили вживати спиртні напої в підсобному приміщенні. Під час спільного розпивання алкогольних напоїв, у ОСОБА_18 та ОСОБА_13 відбулася сварка, в ході якої, ОСОБА_14 вдарив ОСОБА_18 по обличчю. Безпосередньо в момент вбивства був на вулиці, розмовляв по мобільному телефону. Повернувся до приміщення, приблизно через 15 хв. та побачив, що ОСОБА_18 лежить на підлозі, одяг був піднятий вверх, тому було видно, що на животі є 3 різані рани, на скроні кров, а зліва на підлозі лежав ніж. Після чого, допоміг ОСОБА_13 перетягнути тіло ОСОБА_18 до підвалу та пішов додому і ліг спати, оскільки перебував в шоці від того, що відбулося. ОСОБА_13 забрав телефон ОСОБА_18 та поїхав в м. Бердичів Житомирської області для того, щоб продати даний телефон.

Через деякий час до нього додому прийшли ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , останній хотів пересвідчитись в тому, що вони вбили ОСОБА_18 , ОСОБА_14 підтвердив ОСОБА_12 , що вони скоїли вбивство та показали тіло ОСОБА_18 та попросили ОСОБА_12 допомогти їм, сховати тіло, на що останній погодився і вони втрьох перенести тіло ОСОБА_18 та до вкинули його до криниці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_14 просив врахувати, що він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та суворо не карати.
Не зважаючи на часткове визнання обвинуваченими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 своєї провини, їх винність у скоєних злочинах повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події від 12.02.2016 року з фототаблицею до нього, який проводився на місці виявлення трупу ОСОБА_18 ( АДРЕСА_3 );

- протоколом огляду трупу ОСОБА_18 від 12.02.2016 року;

- протоколом огляду місця події від 12.02.2016 року з фототаблицею до нього, який проводився за місцем проживання ОСОБА_13 : АДРЕСА_4 , на місці загибелі ОСОБА_18 , в ході якого вилучено сліди ґрунту з залишками крові потерпілого (згідно висновку експерта № 228 від 21.03.2016 року).

- висновком судово-медичного експерта № 38 від 12.02.2016 року, за яким у ОСОБА_18 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правої завушної ділянки, забійної рани зовнішнього кута правого ока, забійної рани чола праворуч, забійної рани чола серединно, забійної рани чола ліворуч, забійної рани лівої скроневої ділянки, забійної рани лівої завушної ділянки, забійної рани лівої тім`яно-скроневої ділянки, забійної рани правої тім`яної ділянки, забійної рани слизової оболонки верхньої губи праворуч, забійної рани слизової оболонки нижньої губи, синець чола, синець лівої вушної раковини, синець лівого ока, два синці правої кисті, синець правого плеча, синець правої гомілки, синець поперекової ділянки, два синці в поперековій ділянці ліворуч, колото-різану рану передньої поверхні шиї ліворуч, колото-різану рану підборіддя ліворуч, три колото-різані рани передньої поверхні грудної клітки ліворуч, колото-різану рану передньої поверхні грудної клітки ліворуч по середньо ключичній лінії, колото-різану рану передньої поверхні грудної клітки ліворуч в проекції 5-го міжребір`я, колото-різану рану передньої поверхні черевної стінки праворуч, три колото-різані рани черевної стінки ліворуч, колото-різану рану реберної дуги праворуч, три колото-різані рани черевної стінки праворуч, крововилив в черевну порожнину, ушкодження реберної дуги праворуч, три рани на пристінковій очеревині праворуч з ушкодженням прямих м`язів живота, три рани на пристінковій очеревині ліворуч з ушкодженням прямих м`язів живота, три рани передньої поверхні великого сальника ліворуч, три рани передньої поверхні великого сальника праворуч, колото-різану рану кореня трейцевої зв`язки з ушкодженням мілких віток брижової артерії, три рани петель тонкого кишківника ліворуч, три рани петель тонкого кишківника праворуч, крововилив в м`які тканини шиї ліворуч, ушкодження лівої сонної артерії, яремної вени та грудинно-ключично-сосцеподібного м`язу, розріз 4-го ребра ліворуч, розріз великого грудного м`яза ліворуч, ушкодження реберних м`язів в 5-му міжребір`ї ліворуч, крововилив в ліву плевральну порожнину, ушкодження серцевої сумки, ушкодження висхідного відділу аорти, два ушкодження передньої поверхні лівої легені, ушкодження нижньої долі лівої легені, крововиливи в навколо ниркову клітковину ліворуч, крововиливи в м`які тканини голови, в лобній ділянці, в лівій тім`яно-потиличній, правій тім`яно-потиличній, лівій скроневій, вдавлений перелом лівої скроневої ділянки, перелом основи черепа, крововилив під м`які мозкові оболонки в правій, лівій лобній ділянці, та правій скроневій ділянці. Дані тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок нанесення не менше 12-ти вдарів цеглиною, не менше 6 вдарів рукою, ногою тощо, а також не менше 13-х вдарів колючо-ріжучого предмету типу ножа.

Тілесні ушкодження в вигляді колото-різаної рани передньої поверхні шиї ліворуч з ушкодженням сонної артерії та вени, колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки ліворуч, з ушкодженням висхідного відділу аорти являються смертельними. Дані рани утворилися від не менше 2-х травмуючих дій колючо-ріжучого предмету типу ножа.

Причиною смерті ОСОБА_18 є наскрізне ножове поранення передньо - бокової поверхні шиї ліворуч з ушкодженням сонної артерії та вени, проникаюче ножове поранення грудної клітки з ушкодженням висхідного відділу аорти що ускладнилось розвитком гострої крововтрати. Дані тілесні ушкодження заподіяні зажиттєво. При цьому смерть настала одразу.

Суд звертає увагу на характер і локалізацію тілесних ушкоджень в області живота, куди нанесено: колото-різану рану передньої поверхні черевної стінки праворуч, три колото-різані рани черевної стінки ліворуч, колото-різану рану реберної дуги праворуч, три колото-різані рани черевної стінки праворуч, крововилив в черевну порожнину, ушкодження реберної дуги праворуч, три рани на пристінковій очеревині праворуч з ушкодженням прямих м`язів живота, три рани на пристінковій очеревині ліворуч з ушкодженням прямих м`язів живота, три рани передньої поверхні великого сальника ліворуч, три рани передньої поверхні великого сальника праворуч, колото-різану рану кореня трейцевої зв`язки з ушкодженням мілких віток брижової артерії, три рани петель тонкого кишківника ліворуч, три рани петель тонкого кишківника праворуч. Наявність такої кількості тілесних ушкоджень спростовує твердження обвинуваченого ОСОБА_14 , що він бачив кілька (близько 3) ножових поранень в районі живота ОСОБА_18 , що ставить під сумнів його покази та вказує на бажання виправдати себе у вчиненні вбивста шляхом надання неправдивих показів.

- протоколом огляду місця події та протоколом додаткового огляду місця події від 13.03.2016 року, під час яких було виявлено фрагмент поліетиленової плівки та ніж, а також частину цеглини з речовиною бурого кольору;

- висновком експерта № 80/ц від 15.03.2016 року, згідно якого на частині цеглини виявлено кров, яка може належати ОСОБА_18 ;

- висновком судово-імунологічної експертизи № 305 від 30.03.2016 згідно якого на куртці, джинсових штанях потерпілого, светра та тільняшки виявлено кров людини походження якої не виключається як від потерпілого так і від ОСОБА_13 ,

- висновком аналогічної експертизи № 241 від 21.03.2016 щодо наявності на цеглині та рушнику, вилучених при огляді місця події крові потерпілого ОСОБА_18 ,

- висновком судово-імунологічної експертизи від 13.04.2016 №7/35-16 згідно якого на штанах, вилучених у ОСОБА_13 , виявлено сліди крові походження якої можливо від ОСОБА_18 ,

- висновком судово-медичної експертизи № 70 від 16.02.2016 згідно якого будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_13 не виявлено,

- висновком судово-медичної експертизи № 68 від 16.02.2016 згідно якого будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_14 не виявлено,

- висновком судово-імунологічної експертизи № 7/36-16 від 14.04.2016, згідно якого на куртці, вилученій у ОСОБА_14 , виявлено сліди крові, походження якої не виключається від ОСОБА_18

- відомостями ПРАТ «Київстар», якими спростовуються доводи обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про відсутність останнього у зв`язку із розмовою по телефону тривалістю приблизно 15 хвилин під час скоєння вбивства ОСОБА_13 . ОСОБА_18 , оскільки за інформацією ПРАТ «Київстар» тривалість дзвінка за номером, яким володів обвинувачений ОСОБА_14 , на момент вчинення злочину не перевищувала 40 секунд.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.02.2016 року за участю ОСОБА_12 та відеозаписом до нього, під час якого останній розповів та показав, як він разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 переносили тіло вбитого до криниці з метою приховати скоєний ОСОБА_14 та ОСОБА_13 злочин.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.02.2016 року за участю ОСОБА_13 та відеозаписом до нього, під час якого останній розповів та показав в які частини тіла і як саме ОСОБА_14 вдарив по голові ОСОБА_18 , як потім він ( ОСОБА_13 ) наносив загиблому ОСОБА_18 вдари цеглиною по голові, потім ножем в живіт, груди та як ОСОБА_14 потім наніс близько 4 ударів ножем ОСОБА_18 . Потім показав, як вони скинули тіло загиблого в підвал, а потім з ОСОБА_14 та ОСОБА_12 переносили до криниці, показав місце знаходження речових доказів (цегла і ніж), якими вони наносили вдари ОСОБА_18 .

Суд звертає увагу, що дані, отримані в ході слідчого експерименту з ОСОБА_13 ставлять під сумнів правдивість показів, даних ним в судовому засіданні, що він не пам`ятає як наносились вдари ОСОБА_18 , після того, як вдарив останнього цеглою по голові і прийшов до тями, коли в приміщення зайшов ОСОБА_14 , який участі у вбивстві не приймав, і забрав з його рук ніж і відкинув в інший бік, оскільки під час слідчого експерименту ОСОБА_13 чітко розмежовував удари, що нанесено ним особисто та ОСОБА_14 , їх послідовність. Крім того, дані, отримані в ході даного слідчого експерименту співпадають з висновками експертизи щодо нанесених ОСОБА_18 тілесних ушкоджень.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.02.2016 року за участю ОСОБА_14 та відеозаписом до нього, з яких вбачається, що в ході слідчого експерименту ОСОБА_14 розповів про обставини, за яких він з ОСОБА_13 вбили ОСОБА_18 та на манекені показав, як він наносив ножем 3-4 удари в живіт ОСОБА_18 , удар кулаком, а ОСОБА_14 цеглиною. Суд звертає увагу, що локалізація поранення співпадає в локалізацією виявлених у вбитого тілесних ушкоджень. Згідно експертизи саме так наносились вдари. Показав, куди скинули тіло і куди в подальшому його перенесли за допомогою ОСОБА_12 , щоб сховати та повідомив, що ОСОБА_13 одразу забрав телефон вбитого, щоб продати.

В судовому засіданні, ОСОБА_14 підтвердив правдивість показів, які він давав на досудовому слідстві, в тому числі і під час проведення слідчого експерименту (відеозапис якого було оглянуто в судовому засіданні).

Суд не приймає доводи захисту щодо недопустимості протоколів проведення слідчих експериментів, оскільки дані слідчі дії проведені за участю підозрюваних, які відповідно до ст. 42 КПК України були особами, затриманими за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, та в присутності захисників. А тому суд вважає їх допустимими.

Також в судовому засіданні були допитані потерпіла і свідки, які дали наступні покази.

Так, потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що 08.02.2016 року їй зателефонувала мати та повідомила, що її онук ОСОБА_18 пішов з ОСОБА_14 та більше додому не повернувся, проте такого раніше з ним не було, він завжди повертався додому. ОСОБА_10 зателефонувала на телефон племінника, але він не відповідав. Коли вона приїхала до матері додому, то звернулися до дільничного інспектора міліції з заявою про зникнення ОСОБА_18 . Коли у ОСОБА_14 запитали, де ОСОБА_18 він сказав, що не знає, поводився спокійно. Запитавши у продавщиці місцевого магазину, чи не бачила вона ОСОБА_27 , дізналась, що він був у магазині з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , яких на той час вона не знала. ОСОБА_12 почав погрожувати продавщиці, після чого пішов з магазину. Охарактеризувала ОСОБА_18 як фізично розвинутого хлопця зростом близько 1 м 90 см. Просила застосувати до обвинувачених суворе покарання, яка відповідає чинному законодавству.

Свідок ОСОБА_28 пояснила, що 08.02.2016 року приблизно об 11 год. 00 хв. до них додому зайшов ОСОБА_14 , з яким у її онука, ОСОБА_18 , були дружні стосунки та вони разом десь пішли. Після чого онук повернувся, приніс додому хліб та знову пішов з ОСОБА_14 , після цього онука не бачила. Згодом, при телефонній розмові з старшою донькою, ОСОБА_10 , повідомила, що онука довго не має дома. Розхвилювавшись, вона пішла додому до ОСОБА_14 і запитала, де онук, на що він відповів, що не знає.

Свідок ОСОБА_29 пояснила, що 08.02.2016 року коли вона пішла з дому, в будинку залишалися мати та донька. Син ( ОСОБА_13 ) мав їхати в ліс, його не було вдома приблизно з 12.00 год. до 19.00 год. В той день ОСОБА_12 приходив додому до її сина і вони десь пішли. Син повернувся додому о 22.00 год. і був в стані алкогольного сп`яніння. В цей же день, у неї вдома пропав кухонний ніж з пластмасової ручкою, довжиною приблизно 7 см та лезом 10 см. Даний ніж був на кухонному столі в кухні.

Через декілька днів, до них додому приходила ОСОБА_10 та запитувала, де знаходиться ОСОБА_13 , на що вона повідомила, що пішов за горілкою, а син насправді був в будинку. Згодом дізналася, що тіло ОСОБА_18 знайшли в криниці. Син нічого не розповідав про зникнення ОСОБА_18 .

Додатково пояснила, що ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_18 були друзями. ОСОБА_12 дружив з її сином, ОСОБА_13 . Коли до них приходив ОСОБА_18 , вони з ОСОБА_13 були за літньою кухнею та розпивали спиртні напої.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснив, що на початку лютого 2016 року, ОСОБА_14 та ОСОБА_31 прийшли до нього додому приблизно о 17.30 год., обоє були в стані алкогольного сп`яніння, пригощали цигарками, сміялися. ОСОБА_14 та ОСОБА_31 приходили до нього додому приблизно 1 раз в тиждень, приносили цигарки. Той день, на початку лютого 2016 року, він запам`ятав тому, що їх поведінка була незвичною, вони були в стані алкогольного сп`яніння, незвичайно радісні та ненормально нервово сміялися. Пробули у нього приблизно 20 хв., весь цей час були у верхньому одязі. На досудовому слідстві розказував слідчому, що ОСОБА_14 та ОСОБА_31 повідомили йому, що вони вбили ОСОБА_18 , але зараз згадав, що про вбивство він дізнався від своєї матері, а не від обвинувачених.

Свідок ОСОБА_32 пояснила, що 08.02.2016 року близько 13.30 год. вона прийшла до своєї сестри ОСОБА_14 і бачила, що її племінник ОСОБА_14 , спав вдома. Суд звертає увагу, що згідно показів обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_13 він пішов додому спати після того, як ОСОБА_18 вже був вбитий.
Оцінивши докази у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому провадженні вина обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_13 у вчиненні ними умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (умисного вбивства), вчиненого за попередньою змовою групою осіб доведена повністю та їх діяння правильно кваліфіковано за п. 12 ч.2 ст.115 КК України.

Про умисел ОСОБА_14 та ОСОБА_13 на вбивство свідчить те, що вони наносили удари ОСОБА_18 руками, ногами, цеглиною ножем в життєво важливі органи - по тілу, по голові, в живіт, груднину, шию та повинні були розуміти, що внаслідок цих ударів може настати смерть потерпілого. Використане знаряддя (ніж), численність ударів, спрямованість цих ударів у життєво важливі органи свідчать про направленість умислу ОСОБА_14 та ОСОБА_13 на умисне вбивство ОСОБА_18 .
Суд вважає неспроможною позицію обвинувачених, що ОСОБА_13 сам вбив ОСОБА_18 без попередньої змови з ОСОБА_14 і без його участі, оскільки вона спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі протоколами слідчих експериментів з їх участю та відеозаписами до них, в ході яких обидва обвинувачені детально описували та показували механізм та локалізацію вдарів, нанесених як ОСОБА_13 , так і ОСОБА_14 , показами ОСОБА_12 , якому вони перед тим, як перенести в криницю тіло ОСОБА_18 розказували, що разом вбили останнього.

Про наявність між ними попередньої змови свідчать конклюдентні дії: передача ножа ОСОБА_13 . ОСОБА_14 для нанесення вдарів, їх спільна участь в подоланні опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті співвиконавцем.
Також знайшла підтвердження винуватість обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні ним таємного викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікованого за ч.1 ст. 185 КК України. Крім показів обвинувачених, його провина підтверджується показами свідків та письмовими доказами по справі.

Так, свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні повідомила, що приблизно на початку лютого 2016 року, коли вона жила в м. Бердичеві Житомирської області, до неї приїжджали ОСОБА_31 та ОСОБА_12 . З приводу продажу телефону вони з нею розмову не вели. Вона в цей період приїжджала в гості лише до ОСОБА_12 . Згодом, зі слів своєї подруги, дізналась, що ОСОБА_31 та ОСОБА_14 вбили ОСОБА_18 .

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що на початку лютого 2016 року на залізничному вокзалі в м. Бердичеві Житомирської області, до нього підходили незнайомі хлопці, віком 25-30 років, різного зросту, але не нижче 170 см та запропонували придбати у них мобільний телефон, чорного кольору, марки « LENOVO». Оскільки в нього не було з собою коштів, він домовився з охоронцем готелю, який розташований на території залізничного вокзалу. Охоронець позичив йому двісті гривень, за які він придбав телефон у вищезазначених осіб. Після того, як розблокував телефон, його викликали в міліцію.

Свідок ОСОБА_19 (охоронець готелю) пояснив, що особи, схожі на ОСОБА_33 , ОСОБА_12 запропонували йому купити сенсорний мобільний телефон марки «Lenovo» чорного кольору, він дав їм 200 чи 300 грн. а телефон забрав ОСОБА_22 .

Згідно протоколу огляду місця події від 13.02.2016 року, у ОСОБА_34 вилучено мобільний телефон «Леново А5000», викрадений у покійного ОСОБА_18 , вартість якого згідно висновку експерта № 5/185 від 28.04.2016 року складає 2300 грн.
Вина ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України доведена повністю у встановленому судом обсязі, а вчинений ним злочин правильно кваліфікований як заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

Разом з тим суд вважає, що винуватість ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 198 КК України не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки як зазначив сам обвинувачений на момент продажу телефону «Леново А5000», він не знав, що даний телефон було викрадено ОСОБА_13 у ОСОБА_18 . Його твердження не спростоване і іншими доказами по справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що доводи обвинувачення про участь ОСОБА_12 у заздалегідь не обіцяному придбанні, зберіганні та збуті майна, одержаного злочинним шляхом, є непереконливими, і не були доведені в суді поза розумним сумнівом. А тому ОСОБА_12 слід виправдати у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 198 КК України.

В період вчинення злочинів обвинувачені за своїм психічним станом були осудними, могли усвідомлювати свої дії та керувати ними, що підтверджується висновками експертів:

- щодо ОСОБА_12 висновком № 120-2016 від 29.03.2016 року,

- щодо ОСОБА_14 висновком № 121-2016 від 29.03.2016 року,

- щодо ОСОБА_13 висновком № 122-2016 від 29.03.2016 року.
Призначаючи обвинуваченим покарання, суд враховує загальні засади призначення покарання та виходить з того, що призначене покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_14 за вчинення злочину, передбаченого п. 12 ч.2 ст.115 КК України, у відповідності зі ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості даного злочину, який відноситься до особливо тяжкого злочину, особу винного, який раніше судимий за вчинення крадіжки, в період іспитового строку вчинив новий злочин, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, схильний до крадіжок,позицію потерпілої, яка просила суворо покарати обвинувачених.
Згідно ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують провину ОСОБА_14 не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_14 суд визнає рецидив злочинів.

Суд виключає пред`явлені обвинуваченням тяжкі наслідки завдані злочином та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння з обставин, що обтяжують покарання, оскільки не зазначено, в чому полягають тяжкі наслідки та смерть є кваліфікуючою ознакою злочину, крім того, описова частина обвинувального акту не містить посилання на вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_13 за вчинення злочинів, передбачених п. 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 185 КК України, у відповідності зі ст.65 КК України суд враховує, що ним вчинено середньої тяжкості та особливо тяжкий злочини, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується негативно, недисциплінований, зловживає спиртними напоями, схильний до крадіжок,позицію потерпілої, яка просила суворо покарати обвинувачених.
Згідно ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують провину ОСОБА_13 не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_13 не встановлено.

Суд виключає пред`явлені обвинуваченням тяжкі наслідки завдані злочином та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння з обставин, що обтяжують покарання, оскільки не зазначено, в чому полягають тяжкі наслідки та смерть є кваліфікуючою ознакою злочину, крім того, описова частина обвинувального акту не містить посилання на вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання ОСОБА_12 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України, у відповідності зі ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості даного злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, позицію потерпілої, яка просила суворо покарати обвинувачених.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 не встановлено.

Суд виключає пред`явлене обвинуваченням як обтяжуючу обставину вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, оскільки описова частина обвинувального акту не містить посилання на вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, обставини вчинення злочину, характер дій, який виконав ОСОБА_12 особу винного, поведінку винного до, та після вчинення злочину, його ставлення до вчиненого ним діяння, позицію потерпілої, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому застосовує ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням та поклавши на нього додаткові зобов`язання відповідно до ст. 76 КК України.
При вирішенні питання про розподіл процесуальних витрат відповідно до ст. 124 КПК України за проведення судово-імунологічних експертиз Житомирським НДЕКЦ в сумі 3781, 68 грн. (879,60 грн.+703,68 грн.+ 527,76 грн.+ 87,96 грн.,+87,96 грн.,+ 87,96 грн.+ 879,60 грн.+ 527,76 грн.), а також за проведення судово-біологічної (ДНК-профіль) Вінницьким НДЕКЦ в сумі 11907,90 грн., підлягають стягненню з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 в рівних частинах, тобто по 1890,84 грн. з кожного на користь Житомирського НДЕКЦ та по 5953, 95 грн. на користь Вінницького НДЕКЦ.

Процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи, проведеної Житомирським НДЕКЦ в сумі 351,84 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_13 .
Представник потерпілої ОСОБА_11 заявив про залишення цивільного позову потерпілої без розгляду, а тому суд на підставі ст. 207 ЦПК України задовольняє вказане клопотання.
Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч.2 ст.115 КК України і призначити йому покарання у виді 15 позбавлення волі.
На підставі ст.71 ч.1 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 02 червня 2015 року, остаточно призначити ОСОБА_14 покарання у виді 15 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід в виді тримання під вартою, залишити ОСОБА_14 до вступу вироку в законну силу.
Строк покарання ОСОБА_14 рахувати з 12.02.2016 року.

Зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.02.2016 року по день набрання вироком законної сили, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених п. 12 ч.2 ст.115 КК України та ч.1 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання:
-за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки,
-за п. 12 ч.2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 15 років.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_13 остаточне покарання у вигляді 15 років позбавлення волі.

Запобіжний захід - тримання під вартою, залишити ОСОБА_13 до вступу вироку в законну силу.
Строк покарання ОСОБА_13 рахувати з 12.02.2016 року.

Зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.02.2016 року по день набрання вироком законної сили, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_12 визнати невинуватим у обвинуваченні за ч. 1 ст. 198 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення ним злочину.

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України, призначивши йому покарання в виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 3 років не вчинить нового злочину і виконає обов`язки відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1,2, ч.2 п.2 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Зарахувати ОСОБА_12 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.02.2016 року по 13.02.2016 року, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази:
мобільний телефон «Леново А5000», одяг потерпілого - повернути потерпілій ОСОБА_10 ,

одяг підозрюваних повернути підозрюваним,

ніж та частину цегли знищити.

Процесуальні витрати за залучення експертів стягнути на користь держави:
- з ОСОБА_14 за проведення експертиз Житомирським НДЕКЦ в сумі 1890,84 грн. та за проведення експертиз Вінницьким НДЕКЦ в сумі 5953, 95 грн.

- з ОСОБА_13 за проведення експертиз Житомирським НДЕКЦ в сумі 2066,76 грн. та за проведення експертиз Вінницьким НДЕКЦ в сумі 6129, 87 грн.

Цивільний позов потерпілої залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3