130/783/17
1-кс/137/151/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.08.2017р. с.м.т. Літин
Слідчий суддя Літинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за відсутності клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування,
На адресу Літинського районного суду Вінницької області з Апеляційного суду Вінницької області для подальшого розгляду надійшла зазначена скарга ОСОБА_3 , який вважає неправомірну відмову прокурора Жмеринської місцевої пркоуратури у невнесенні відомостей до ЄРДР, відносно судді Жмеринського міськрайонного суду ОСОБА_5 в діях якої, на думку скаржника, вбачаються ознаки складу злочину. Вважає, що Жмеринською місцевою прокуратурою Вінницької області допущена бездіяльність шляхом невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та не почато досудове розслідування в порядку кримінально-процесуального законодавства, чим порушені процесуальні права заявника, передбачені КПК України.
Скаржник ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, хоча про місце дату та час судового розгляду повідомлявся заздалегідь та належним чином за допомогою СМС-повідомлення на номер мобільного телефону зазначеного скаржником у своїй заяві. Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань на адресу суду не надав (а.с 64).
Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 до судового засідання також не з`явився надіславши на адресу суду заяву про розгляд скарги у його відсутність. Вимоги викладені у скарзі ОСОБА_3 не визнає, вважає їх безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення (а.с. 78). Долучив до своєї заяви заперечення, у яких вказує, що звернення ОСОБА_3 за суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить жодних фактичних даних про вчинення суддею Жмеринського міськрайонного суду ОСОБА_5 будь-яких кримінальних правопорушень, а тому підстав для внесення відомостей до ЄРДР не вбачається. Одночасно зазначає, що виключне право перевірки законності та обгунтовансоті судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством (а.с. 65-67).
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії до судового засідання не з`явились, вважаю за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Дослідивши матеріали скарги ОСОБА_3 , заперечення прокурора ОСОБА_4 та матеріали надані на виконання ухвали слідчого судді, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 з наступних підстав.
Так, слідчим суддею встановлено, що 02.11.2016 р. слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_5 розглянула скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого поліції ОСОБА_6 , заступника начальника Жмеринської поліції ОСОБА_7 та прокурора Жмеринської місцевої прокуратури
ОСОБА_4 щодо зобов`язання їх вчинити дії та ухвалила відмовити у задоволенні наведеної скарги по причині наведення скаржником ОСОБА_3 власних міркувань та припущень щодо бездіяльності службових та посадових осіб Жмеринського ВП ГУНП України та керівника Жмеринської місцевої прокуратури (а.с. 74-75).
Згодом 03.04.2017 р. ОСОБА_3 звертається до Жмеринської місцевої прокуратури із заявою, якою просить порушити кримінальну справу відносно судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_5 за ст.ст. 364, 375 КК України, вважаючи ухвалу слідчого судді ОСОБА_5 від 02.11.2016 р. неправомірною (а.с. 76).
04.04.2017 р. прокурором Жмеринської місцевої прокуратури дана відповідь (та отримана ОСОБА_3 04.04.2017 р.) про те, що його зверення за змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить жодних фактичних даних про вчинення суддею Жмеринського міськрайонного суду будь-яких кримінальних правопрушень, а тому підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вбачається (а.с. 77).
Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 р. № 69 слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. А також ч.1 ст. 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони при досудовому розслідуванні.
Виходячи з змісту ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Аналізуючи норми ст.ст. 214,303 КПК України, які свідчать про те, що предметом судового контролю судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінального правопорушення.
При вирішенні скарги ОСОБА_3 беруться до уваги правові позиції Верховного суду України викладені у листі від 26.06.2013 року № 20-1448/0/8-13, де зазначено, що намагання здійснити перевірку шляхом подання позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.
Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді ухваляється іменем України. Таким чином, суддя виступає, як посадова особа уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутися з позовом.
На переконання Верховного суду України, законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі, шляхом подання окремого позову проти судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя й посяганням на процесуальну незалежність. Зазначена правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2008 року. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів, щодо розгляду і вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв за таким предметом.
Тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо посилення гарантій незалежності суддів», від 05.06.2012 р. обмежено право органів прокуратури ініціювати розгляд питань, щодо притягнення суддів до відповідальності. Незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути приводом до реєстрації заяви, повідомлення про вчинене суддею кримінальне правопорушення.
Також взято до уваги висновок судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України «Щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства», від 01.07.2013 р., де зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади», № 8 від 13.06.2007 р., судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
З огляду на вищенаведене і з урахуванням того, що скаржник не погоджується з ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_5 від 02.11.2016 р. та просить порушити кримінальну справу відносно судді, не зазначає у своїй заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, а також самостійно робить висновки про неправомірність ухваленого рішення за відсутності відповідних повноважень, тому не вбачається порушення закону та підстав для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення про які вказує ОСОБА_3 у своїй скарзі.
Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду "Артіко проти Італії" (Artico c. Italie) від 13.05.1980 р.), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
З урахуванням викладеного вище, підстави для зобов`язання прокурора Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області виконати вимоги ч.1 ст.214 КПК України і внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 відсутні.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, беручи до уваги правові позиції викладені у висновку судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України «Щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства», від 01.07.2013 р., Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади», № 8 13.06.2007 р.
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.
Копію ухвали надіслати учасникам процесуальної дії до відома.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя:ОСОБА_1