ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ФОП « ОСОБА_4 » - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівки Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого -,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
17 листопада 2016 року о 17:02 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою власної наживи, з корисливих мотивів умисно, таємно, шляхом вільного доступу з робочого столу продавця викрав належний ФОП ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A510DF» ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 7440 грн., яким розпорядився на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ФОП ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 7440 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка)).
29.05.2017 року між представником потерпілого ФОП « ОСОБА_4 » - ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про примирення на таких умовах:
-обвинувачений ОСОБА_6 активно сприяв розкриттю злочину, визнав свою винуватість, щиро розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував заподіяну шкоду;
-представник потерпілого примирився з обвинуваченим та претензій до нього не має;
-сторони погодили призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 грн.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачена свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Представник потерпілого пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України та просив затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_6 раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий, повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду, має на утримані двох неповнолітніх дітей, від потерпілої сторони до нього претензій не має, що пом`якшує покарання обвинуваченому.
Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, з урахуванням особи винного, а також наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку укладену між сторонами угоду про примирення затвердити та призначити ОСОБА_6 узгоджене ними покарання у виді штрафу.
Відносно ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов в провадженні не пред`являвся.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
Укладену 29 травня 2017 року між представником потерпілого ФОП « ОСОБА_4 » - ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про примирення, - затвердити.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речовий доказ: - диск з відеозаписом з камер відео спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » залишити при справі.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: