Справа №639/1283/17
Провадження №1-кп/639/250/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за №0000205 від 04.02.2017 у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп?янськ Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, розлученого, який має на утриманні двоє малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-08.09.2003 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.206, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

-18.01.2006 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.296, ч.1 ст.70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 02.03.2009 року із Диканівської виправної колонії Харківської області (№12) за відбуттям строку покарання;

-21.08.2015 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.296 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення злочинів, після звільнення з місць позбавлення волі 02.03.2009 року, на шлях виправлення та перевиховання не став, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив злочин проти власності, за наступних обставин.
03.02.2017 року приблизно о 08 годині ОСОБА_7 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживає зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 .
Саме в той час до них в гості прийшла їх знайома ОСОБА_5 , яка в ході спілкування із останніми добровільно надала ОСОБА_7 свою банківську карту для соціальних виплат ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 із пін-кодом з тим, щоб він здійснив придбання продуктів харчування на суму не більше 200 гривень, виключно через платіжний термінал.
Надалі того ж дня приблизно о 08 годині 10 хвилин ОСОБА_7 , маючи при собі вищевказану банківську картку, вирішив вчинити крадіжку готівкових коштів, що знаходилися на банківській карті, наданій йому ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, ОСОБА_7 , маючи при собі кредитну картку «ПриватБанку» на ім`я ОСОБА_5 , приблизно о 08 годині 15 хвилин спочатку підійшов до банкомату «ПриватБанк», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 9. Надалі ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою наживи зняв двічі у проміжок 10 хвилин з кредитної картки ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_1 у банкоматі «ПриватБанк» грошові кошти перший раз у сумі 1000 грн., а наступного разу 1100 грн.
Після цього ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадені грошові кошти, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2100 грн.
Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 визнав свою вину в інкримінованому злочині за ч.2 ст.185 КК України у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, надав суду показання щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

Під час допиту у судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 надав показання, що 03.02.2017 року приблизно о 08 годині до них додому в гості прийшла знайома ОСОБА_5 . Вдома знаходилась його співмешканка ОСОБА_8 , вони втрьох сиділи та розмовляли. Під час розмови ОСОБА_5 попросила його сходити до магазину та придбати продукти харчування, для чого добровільно надала йому свою банківську карту та на аркуші паперу записала пін-код. Потерпіла дозволила йому банківською карткою заплати за продукти на суму не більше 200 грн. Частину грошових коштів він повинен був зняти із картки, оскільки ОСОБА_5 обіцяла йому позичити приблизно 200 гривень. Після цього він пішов до банкомату та зняв грошові кошти у сумі 1000 грн. Далі він пішов до магазину, де придбав продукти. Потім йому зателефонувала ОСОБА_5 та почала питати, чому він зняв більшу суму грошових коштів. На це він їй відповів, що зараз знаходиться в магазині та купує продукти, після чого повернеться додому та поверне їй залишок грошових коштів. Далі він знову пішов до банкомату та з картки зняв ще 1100 грн., після чого викликав таксі, на якому поїхав до колишньої дружини та дітей. При цьому, він вимкнув свій мобільний телефон, з потерпілою більше не розмовляв та додому не повертався. Через деякий час його затримали працівники поліції за підозрою у вчиненні цього злочину.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 надала показання, що 03.02.2017 року вона прийшла в гості до ОСОБА_8 , з якою знайома тривалий час. Вдома знаходився ОСОБА_7 , який є співмешканцем ОСОБА_8 , з яким остання проживала два роки. Під час розмови вона попросила ОСОБА_7 піти до магазину «Арбуз» та придбати продукти харчування. Для розрахунку вона надала ОСОБА_7 свою банківську картку та повідомила пін-код, який був записаний на самій картці. Через деякий час після того, як ОСОБА_7 пішов до магазину, їй на мобільний телефон прийшло SMS-повідомлення про зняття в банкоматі грошових коштів з банківської карти. Вона відразу почала телефонувати ОСОБА_7 та питати у нього, навіщо він зняв грошові кошти у більшій сумі, ніж вона йому дозволяла. ОСОБА_7 сказав, що зараз купить продукти та принесе залишок грошових коштів. Після цього прийшло друге повідомлення про зняття грошових коштів у сумі 1100 грн. Вони разом із ОСОБА_8 намагались знайти ОСОБА_7 біля магазину, однак він більше на телефонні дзвінки не відповідав та вона його не бачила. Після цього вона звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину.

Під час допиту у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила, що заявлений цивільний позов до ОСОБА_7 вона підтримує частково на суму 1600 грн., оскільки ОСОБА_8 їй частково відшкодувала матеріальну шкоду на суму 500 гривень.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала показання, що протягом двох років вона проживала разом із ОСОБА_7 03.02.2017 року приблизно о 08 годині до неї додому прийшла знайома ОСОБА_5 . Під час розмови ОСОБА_5 попросила ОСОБА_7 сходити до магазину, щоб придбати продукти на суму приблизно 300 гривень. Для цього вона дала йому свою банківську карту та повідомила пін-код. Потім вона ( ОСОБА_8 ) записала пін-код на аркуші паперу та віддала його ОСОБА_7 , далі він пішов до магазину. Через деякий час на мобільний телефон ОСОБА_5 прийшло повідомлення про зняття грошових коштів з банківської карти на суму 1000 грн. Вони відразу почали телефонувати ОСОБА_7 , під час розмови він повідомив, що знаходиться в магазині та зараз повернеться. Пізніше прийшло друге повідомлення про зняття грошових коштів. Після цього вони намагались знайти ОСОБА_7 поблизу магазину, однак він вимкнув телефон, більше зв`язатись з ним вони не змогли та додому він не повернуся.

Окрім показань підсудного ОСОБА_7 , показань потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 , судом досліджені письмові докази по кримінальному провадженню, якими підтверджується винність підсудного у вчиненні інкримінованого злочину.

Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 24.02.2017 року, з банківської карти № НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_5 , 03.02.2017 року були зняті грошові кошти у сумі 1100 грн. та 1000 грн. (к/п а.с.19).

Протоколом огляду предмету від 24.02.2017 року та відеозаписом з камер спостереження підтверджується, що з банкомату «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 8, були зняті грошові кошти. Під час перегляду відеозаписів потерпіла ОСОБА_5 підтвердила, що на вказаних відеозаписах зображений ОСОБА_7 (к/п а.с.22-23, 28).

Протоколом огляду предмету від 24.02.2017 року та відеозаписом з камер спостереження підтверджується, що 03.02.2017 року ОСОБА_7 прибув до магазину «Арбуз», що розташований за адресою м. Харків, вул. Полтавський шлях, 3, де придбав алкогольний напій, за який розрахувався на касі. Під час перегляду відеозаписів потерпіла ОСОБА_5 підтвердила, що на вказаних відеозаписах зображений ОСОБА_7 (к/п а.с.25-26, 28).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій підсудного та визнання його винуватості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про повну доведеність вини підсудного ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вивченням особи підсудного ОСОБА_7 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, розлучений, має на утриманні двоє малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має постійне місце проживання (к/п а.с.51-60).

Обставиною, яка відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_7 , є щире каяття у скоєному злочині.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, його відношення до скоєного злочину, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.185 КК України, що є необхідним й достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім цього, оскільки вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.08.2015 року ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст.296 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, а інкримінований злочин він скоїв у період іспитового строку, тому згідно ч.1 ст.71 КК України суд остаточно призначає підсудному покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань.

До набрання вироком законної сили у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015) ОСОБА_7 необхідно у строк покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення з 28.02.2017 по 20.06.2017 року, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 21.06.2017 року ОСОБА_7 необхідно зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 1600 грн. підлягає задоволенню, оскільки в цій частині позов визнається обвинуваченим ОСОБА_7 .

При цьому, грошові кошти у сумі 500 грн. на користь потерпілої ОСОБА_5 було відшкодовано ОСОБА_8 , що підтверджено потерпілою під час допиту у судовому засіданні.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню не має.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за вказаним вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.08.2015 року у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_7 до відбування покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківська установа виконання покарань №27».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 28.02.2017 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015) ОСОБА_7 у строк покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення з 28.02.2017 по 20.06.2017 року включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі (к/п а.с.48-50).

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 21.06.2017 року ОСОБА_7 зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Стягнути з підсудного ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спричинену матеріальну шкоду на суму 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.).

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: DVD-диск DVD-R, 8-х, 4,7 Gb, 120 min залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження (к/п а.с.28).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1