Справа № 206/3613/17
Провадження № 1-в/206/390/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.07.2017року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючий-суддя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро письмову заяву представника Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області,
про продовження примусових заходів медичного характеру, -
ВСТАНОВИВ:
11.07.2017 року заявник звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська з письмовою заявою про продовження примусових заходів медичного характеру в психіатричній лікарні у відділенні із звичайним наглядом стосовно ОСОБА_6 , який знаходиться на примусовому лікуванні на підставі ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22.08.2008 року.
26.02.2015 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська примусові заходи медичного характеру були змінені на примусові заходи медичного характеру в умовах відділення з посиленим наглядом.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2017 року ОСОБА_6 було змінено примусові заходи медичного харктеру на примусове лікування у відділенні із звичайним наглядом.
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення письмової заяви.
Представник заявника та ОСОБА_6 повідомлені належним чином про дату та час слухання справи, надали до суду заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, просили задовольнити письмову заяву.
Захисник-адвокат, вважав за необхідне задовольнити письмову заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно вимогст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419, 422, 424 КПК України. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
В письмовій заяві та акті № 131 від 10.07.2017 року психіатричного освідування хворого ОСОБА_6 вказано, що в результаті проведеного тривалого медикаментозного лікування і комплексу соціально-реабілітаційних заходів психічний стан хворого залишається стабільним, що визначається у відсутності афективних розладів, агресивних та аутоагресивних тенденцій, враховуючи деліквентні форми поведінки на тлі зловживання психоактивними речовинами, виражену соціальну дезадаптацію, а також з метою завершення комплексної індивідуальної програми реабілітації потребує подальшого лікування. Комісією лікарів зроблено висновок про те, що ОСОБА_6 рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру зі звичайним типом нагляду.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне письмову заяву представника Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 , задовольнити, та продовжити ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру в умовах відділення із звичайним наглядом.
Керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 94, 95 Кримінального кодексу України, ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд
УХВАЛИВ:
Письмову заяву представника Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 про продовження примусових заходів медичного характеру - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді перебування в умовах відділення із звичайним наглядом, строком до 6 (шести) місяців.
Ухвала може бути оскаржена в судову палату з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів.

Суддя ОСОБА_1