справа № 462/2354/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2017 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Олександрівка Каланчакського району Херсонської області, українця, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше судженого,-

за ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В :

вироком Залізничного районного суду м. Львова від 28 жовтня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_4 призначено покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, ОСОБА_4 , будучи належним чином проінформованим та ознайомленим про умови та порядок відбування зазначеного покарання, з метою ухилення від відбування покарання, умисно, з 13 лютого 2017 року не з`являвся для виконання громадських робіт в ЛКП «Левандівка» на вул. Широкій, 86б у м. Львові.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винність у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що повністю погоджується із обвинуваченням, просить призначити йому мінімальну міру покарання.

На підставі повного визнання своєї винності обвинуваченим та доказів вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, які ніким не оспорюються, суд вважає повністю доведеними факт скоєння злочину та винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинних дій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки він ухилився від відбування громадських робіт, будучи особою, засудженою до цього покарання.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, обставини та мотиви скоєння злочину, особу обвинуваченого, який на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, на його утриманні перебуває двої неповнолітніх дітей, а також, обвинувачений визнав свою винність у скоєному злочині, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які обтяжують покарання відсутні.

На основі наведеного суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді обмеження волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та саме за таких обставин буде досягнута мета покарання.

Керуючись ст.ст. 369 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та обрати йому покарання 1 /один/ рік обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбуття призначеного покарання із визначенням 1 /одного/ року іспитового строку.
Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Копія вірна

Суддя: ОСОБА_1