АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника Черкаського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2016 року, якою щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом,

в с т а н о в и л а :
Слідчий СВ Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_11 за погодженням з прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 18.11.2016 року звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_10 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_10 27.05.2016 року близько 15 год. 30 хв. зайшла до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані неосудності, тобто не усвідомлюючи своїх дій та позбавлена здатності ними керувати, з полиці у торгівельному залі, шляхом вільного доступу таємно викрала чуже майно, що належить ФОП « ОСОБА_12 », загальною вартістю 174 грн. 95 коп. Після чого, ОСОБА_10 з викраденим майном з місця вчинення злочину зникла, шляхом виходу з магазину та мала можливість розпорядитися чужим майном на власний розсуд як своїм власним, тим самим заподіяла ФОП « ОСОБА_12 » матеріальної шкоди на вказану суму, та була затримана працівниками магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на вулиці неподалік даного магазину.

Посилаючись на те, що встановлені судом обставини вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_10 підтверджуються матеріалами провадження, які були досліджені та оголошені під час судового розгляду, та оскільки, відповідно до висновків судово-психіатричної експертизи № 371 від 03.10.2016 року, на період часу до якого відноситься скоєння інкримінованого діяння та на теперішній час у останньої відмічаються прояви хворобливого психічного розладу у формі затяжного шизофреноподібного психозу з депресивними і маячними розладами на фоні тяжких хронічно протікаючих соматичних захворювань з явищами енцифалопатії - що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, як на період часу до якого відносяться інкриміновані дії, так і на теперішній час, що унеможливлює її подальшу участь у слідчих діях та судовому процесі, враховуючи, що ОСОБА_10 виявляє ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, суд першої інстанції ухвалою від 19 грудня 2016 року клопотання слідчого задовольнив та, ухвалив застосувати до ОСОБА_10 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2016 року через неповноту судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_10 у суді першої інстанції.

Апелянт зазначає, що суд, при розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_10 не дотримався вимог, передбачених ст.ст. 370, 374 КПК України та всупереч роз`яснень постанови Пленуму ВСУ від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» не допитав свідків, зазначених в клопотанні, не дослідив речовий доказ відеозапис подій, які відбулися в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », не дослідив всіх обставин провадження в їх сукупності, а судове рішення виклав без належного його мотивування не пославшись на жоден доказ, яким доводиться причетність ОСОБА_10 до вчинення суспільно небезпечного діяння.

В судове засідання не з`явилась ОСОБА_10 , яка, згідно повідомлення матері - ОСОБА_10 , перебуває на стаціонарному лікуванні в психоневрологічному закладі.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про задоволення апеляційних вимог прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 в повному обсязі, думку захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора з наведених в ній підстав і просила її задовольнити в повному обсязі, думку представника Черкаського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_8 , яка з питань викладених в апеляційній скарзі поклалась на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону

З огляду на вимоги ч. 1 ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

За змістом ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", судам слід мати на увазі, що у провадженнях такої категорії застосування скороченої процедури дослідження доказів, передбаченої ч. 3 ст. 349 КПК України, виключається.

Разом з цим, суд першої інстанції при вирішенні клопотання слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_10 , вказаних вимог процесуального закону та роз`яснень ВСУ не дотримався, спрощено підійшовши до його вирішення, не зважаючи на специфіку справ даної категорії, пов`язану з особливостями провадження, передбаченими главою 39 КПК України.

Зокрема, як вбачається з матеріалів клопотання, судом в судовому засіданні не було безпосередньо допитано жодного свідка зазначеного в клопотанні стороною обвинувачення на підтвердження встановлених фактичних обставин провадження, в тому числі і тих обставин, що характеризують подію суспільно небезпечного діяння, його вчинення саме ОСОБА_10 , психічний стан останньої як під час, так і після його вчинення. Також, судом не було досліджено інші докази, що містяться в провадженні, а дослідження матеріалів, як це вбачається з журналу судового засідання від 19.12.2016 року, здійснювалось лише з 10 год. 43 хв. по 10 год. 45 хв.

Крім того, зміст ухвали суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 372 КПК України, зокрема в ній відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується вчинення ОСОБА_10 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Оскільки судом, вирішуючи питання про застосування щодо ОСОБА_10 примусових заходів медичного характеру, не досліджено всіх обставин провадження в їх сукупності, а судове рішення викладено з порушенням вимог ст. 372 КПК України, без його належного мотивування та посилання на докази, якими обґрунтовується вчинення останньою суспільно небезпечного діяння, що свідчить про допущену судом неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, тому вказане судове рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_10 у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_10 суду першої інстанції необхідно дати належну правову оцінку усім обставинам провадження та прийняти рішення з урахуванням вимог КПК України та позицій ВСУ викладених в постанові Пленуму "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" від 03.06.2005 року № 7.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 404, п.6 ч.1 ст. 407, ст. 419, ст. 512, ст. 516 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2016 року, якою щодо ОСОБА_10 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :