АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/930/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

представника власника майна ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу власника майнаОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 грудня 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної Прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на грошові кошти, які вилучені з автомобіля Toyota Avensis, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності та яким користується ОСОБА_10 та під час особистого обшуку власниці автомобіля ОСОБА_11 , а саме: грошові кошти у валюті Euro на загальну суму 6670 Euro, грошові кошти Національної валюти України на загальну суму 3600 гривень, грошові кошти у валюті долари США на загальну суму 292 долари США.
Згідно ухвали, слідчий суддя зважаючи на можливе застосування спеціальної конфіскації, з метою забезпечення у майбутньому цивільного позову на відшкодування завданої шкоди, прийшов до висновку про наявність обґрунтованих підстав для накладення арешту на грошові кошти, вилучені з автомобіля Toyota Avensis.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_7 зазначає про відсутність обставин, з якими закон пов`язує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки, на думку апелянта, органом досудового розслідування не доведено, що вилучені під час обшуку кошти були предметом злочинної діяльності, отримані внаслідок вчинення злочину чи мають відношення до будь-яких злочинних дій.
Далі в апеляційній скарзі власник майна зазначає, що у даному кримінальному провадженні на момент застосування арешту жодним особам не повідомлялось про підозру, в тому числі і власнику цього майна, та вказує, що цивільний позов не заявлено, а тому відсутні підстави для накладення арешту.
Також апелянт стверджує, що органом досудового розслідування не надано даних про те, що вилучені кошти є предметом злочинної діяльності, а отже відсутні дані щодо можливого застосування спеціальної конфіскації.
Крім того, автор апеляційної скарги стверджує, що слідчим суддею, в порушення вимог ст. 172 КПК України, розглянуто клопотання прокурора без повідомлення власника майна.

Також апелянт звертає увагу суду на те, що ухвала слідчого судді містить недостовірні та неперевірені дані щодо накладення арешту на кошти в сумі 6670 євро, 3600 гривень та 292 долари США, що не відповідає протоколу обшуку, відповідно до якого у ОСОБА_7 було вилучено іншу суму.

У підсумку, апелянт зазначає, що обмеження у праві користування та розпорядження коштами негативно впливає на існування її сім`ї через фактичне залишення без засобів для існування.

Одночасно апелянт зазначає, що слідчим суддею розглянуто клопотання прокурора про арешт майна без її участі, а про арешт коштів вона дізналася 30.01.2017 року із повідомлення, що надійшло від Генеральної прокуратури України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна та її представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга власника майна ОСОБА_7 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України перебувають матеріали кримінального провадження № 0002937, відомості про яке 19.10.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ст. 198 КК України.

Прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної Прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, вилучені з автомобіля Toyota Avensis, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності та яким користується ОСОБА_11 та під час особистого обшуку власниці автомобіля.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 грудня 2017 року дане клопотання задоволено та накладено арешт на грошові кошти, які вилучені з автомобіля Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності та яким користується ОСОБА_10 та під час особистого обшуку власниці автомобіля ОСОБА_11 , а саме: грошові кошти у валюті Euro на загальну суму 6670 Euro, грошові кошти Національної валюти України на загальну суму 3600 гривень, грошові кошти у валюті долари США на загальну суму 292 долари США.

Задовольняючи дане клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 0002937 про накладення арешту, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора, та прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора з метою застосування спеціальної конфіскації та забезпечення у майбутньому цивільного позову на відшкодування завданої шкоди.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор не дотрималися.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Як вбачається з клопотання про арешт майна, метою накладення арешту на грошові кошти, які вилучені з автомобіля Toyota Avensis, який перебуває у власності та яким користується ОСОБА_10 та під час особистого обшуку власниці автомобіля, є застосування спеціальної конфіскації та забезпечення у майбутньому цивільного позову.

Разом з тим, представленими в апеляційний суд матеріалами встановлено, що у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, в тому числі і ОСОБА_10 , на майно якої прокурор просить накласти арешт.

Крім того, в матеріалах доданих до клопотання відсутні докази існування у даному кримінальному провадженні цивільного позову, що є необхідним, з урахуванням мети арешту.
Враховуючи вищевикладене і мотивування клопотання прокурора, колегія суддів вважає, що в розумінні вимог ст. 132 КПК України прокурор не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
В свою чергу, колегія суддів наявності таких доказів не вбачає.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 170 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної Прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на грошові кошти, які вилучені з автомобіля Toyota Avensis, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності та яким користується ОСОБА_11 та під час особистого обшуку власниці автомобіля - ОСОБА_11 , а саме: грошові кошти у валюті Euro на загальну суму 6670 Euro, грошові кошти Національної валюти України на загальну суму 3600 гривень, грошові кошти у валюті долари США на загальну суму 292 долари США, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної Прокуратури України ОСОБА_9 по накладенню арешту на грошові кошти, які вилучені з автомобіля Toyota Avensis, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності та яким користується ОСОБА_11 та під час особистого обшуку власниці автомобіля - ОСОБА_11 , а саме: грошові кошти у валюті Euro на загальну суму 6670 Euro, грошові кошти Національної валюти України на загальну суму 3600 гривень, грошові кошти у валюті долари США на загальну суму 292 долари США, відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4