ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/391/17
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
"07" березня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

представника цивільного відповідача ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

провівши в залі суду в м.Києві підготовче судове засідання кримінального провадження № 0004333 від 07.06.2014 року з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого лікарем-ендоскопістом у ТОВ «Боріс», зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Дарницького районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Прокурор, думку якого підтримав представник потерпілого ОСОБА_4 , в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд.

Захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам кримінально-процесуального закону. Посилався на наявність суперечностей між викладом фактичних обставин кримінального правопорушення і обвинуваченням та між обвинуваченням та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, що, на думку захисту, порушує право обвинуваченого на захист.

Вказане клопотання було підтримане представником цивільного відповідача ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 .

Прокурор, заперечуючи проти заявленого клопотання зазначив, що кваліфікація та виклад фактичних обставин не є предметом судового розгляду, метою судового розгляду є встановлення фактичних обставин та вважав, що право обвинуваченого на захист не порушено, оскільки він користується послугами захисника, акт складено на зрозумілій мові.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Так, у відповідності з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

1. Зокрема, згідно ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно, згідно п.9 ч. 2 ст. 291 КПК України має бути зазначена дата та місце його складення та затвердження.

Так, датою складення обвинувального акту вказано 19.08.2015 року (а.с.1), дата затвердження прокурором 05.12.2016 року (а.с.1), при цьому на останньому аркуші обвинувального акту вказано, що він складений та затверджений 05.12.2016 р., проте особа, яка його склала не зазначена (а.с. 5). Також в обвинувальному акті вказано про призначення у кримінальному провадження слідчим ОСОБА_8 , яка, згідно даних реєстру матеріалів досудового розслідування, склала обвинувальний акт 25.09.2015 р. (а.с.7).

Проте підпис слідчого в акті відсутній.

Таким чином, з урахуванням відсутності даних щодо особи, яка склала обвинувальний акт, а також дійсної дати його складання, неможливо достовірно встановити хто саме та коли склав вказаний обвинувальний акт, що є безумовним порушенням вимог КПК щодо змісту обвинувального акту.

2. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який фактично є основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії»). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції»).

В порушення вказаних вимог закону, особа, яка склала обвинувальний акт, викладаючи фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 правопорушення зазначила, що мало місце неналежне виконання професійних обов`язків внаслідок несумлінного до них ставлення, в подальшому вказано про недбале ставлення, а при правовій кваліфікації правопорушення вказано про неналежне виконання ОСОБА_7 професійних обов`язків медичним працівником, що спричинило тяжкі наслідки для хворого.

При формулюванні обвинувачення вказано про те, що ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що результаті злочинної недбалості, тобто не передбачивши можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, невірно виконав ендоскопічне втручання, внаслідок чого потерпілому спричинено тяжкі наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином при формулюванні обвинувачення фактично відсутня обов`язкова частина об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 140 ч.1 КК України, при цьому наявна у обвинувальному акті правова кваліфікація кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, не відповідає диспозиції вказаної статті Кримінального кодексу України а саме невиконання чи неналежне виконання медичним або фармацевтичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки для хворого.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 22 КПК України на суд покладається функція розгляду справи, недопустимим є покладення на нього функцій, які властиві органам досудового розслідування та державного обвинувачення.

Відповідно до ст. 337 КПК України, суд не вправі, за результатами судового розгляду, змінити обвинувачення на таке, що істотно відрізняється від пред`явленого, а також, не вправі за власною ініціативою в будь-якій спосіб поставити питання про таку зміну обвинувачення. Недодержання судом зазначених вимог кримінально-процесуального закону, є порушенням права на захист.

Крім того, кримінально-процесуальний закон не містить положення про обов`язок суду чекати, коли прокурор скористується своїм правом на зміну обвинувачення в суді, а також і права суду пропонувати або примушувати прокурора змінити обвинувачення, оскільки функцією суду є лише розгляд справи, під час чого він лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків.

3. Крім того, в порушення п.п.7, 8 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить інформації щодо розміру шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, хоча до обвинувального акту долучено цивільний позов потерпілого, який згідно даних розписки вручено обвинуваченому, захиснику, представнику цивільного відповідача разом з обвинувальним актом.

4. Також, згідно з вимогами п.1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається, зокрема, й реєстр матеріалів досудового розслідування, який має відповідати вимогам, встановленим положеннями ст. 109 КПК України. Разом з тим, долучений реєстр не містить, зокрема, даних щодо відкриття представнику цивільного відповідача матеріалів досудового розслідування.

Також, згідно даних, наявних у кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м.Києва від 28.09.2015 року надано дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів (а.с. 41). Разом з тим вказані дані в реєстрі відсутні.

Враховуючи, що реєстр матеріалів досудового розслідування відображає хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, і має бути достатньо повним довідником матеріалів досудового розслідування, суд вважає що долучений до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не в повній мірі відповідає вимогам ч.2 ст. 109 КПК України.

З огляду на викладене суд вважає, що наведені істотні порушення вимог КПК України свідчать про невідповідність направленого обвинувального акту вимогам кримінально-процесуального закону та унеможливлюють призначення судового розгляду, у зв`язку з чим вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст. 314-316, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004333 від 07 червня 2014 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України - повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя