Справа № 216/6172/16-к
У Х В А Л А
20 грудня 2016 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу
в складі: слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
підозрюваного - ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна загальна, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.1 КК України, -
20.12.2016 р. слідчий військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 ч.1 КК України, яке погоджене із заступником військового прокурора Криворізького гарнізону ОСОБА_3 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , місце дислокації АДРЕСА_2 ) на посаді старшого стрільця механізованого відділення 1 механізованого батальйону, 15.09.2014 р. з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 р., та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 р., не з`явився з чергової відпустки за 2014 рік та став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
31.03.2015 р. ОСОБА_4 було оголошено в розшук.
19.12.2016 р. солдату ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.1 КК України.
Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, та матеріалами службового розслідування за фактом нез`явлення на службу без поважних причин іншими матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, дії солдата ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст.408 ч.1 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, та відповідно до ч.3 ст.12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії середньої тяжкості.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі, а саме:має фактичну можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; підозрюваний має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не прибувати на виклики, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином затягуючи хід досудового розслідування; залишаючись на волі підозрюваний має можливість вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, а саме продовжити вчиняти зазначений злочин, переховуючись від органів слідства та суду.
В повному обсязі запобігти настанню вказаних ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, оскільки підозрюваний тривалий час ухилявся від військової служби, у період часу з 15.09.2014 р. по теперішній час нікому із командування частини про причини відсутності не повідомляв, ніяких повідомлень щодо зазначеного військовослужбовця з приводу його затримання чи неможливості прибути у зв`язку із тяжкою хворобою до частини не надходили, за місцем служби характеризується негативно.
Беручи до уваги, вищевикладені обставини, застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_4 не дозволить запобігти ризикам визначених с.177 КПК України.
Прокурор підтримав клопотання в повному обсязі.
Підозрюваний не заперечує проти клопотання.
Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Згідно вимогам п. 1, 2, 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, а також спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Також за приписами п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, включно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу буде доведено, що перебуваючи на волі ,ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду.
Судом встановлено, що підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування, та був оголошений постановою від 31.03.2015 р. в розшук.
У рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії» зазначено, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» - «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою».
Вище перераховані обставини дають достатні підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаній кримінальній справі. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд згідно вимогам ст. 178 КПК України також враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .
Додатково слід звернути увагу на те, що в силу вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
З урахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.408 ч.1 КК України, який за правилами ст. 12 Кримінального кодексу України є злочином середньої тяжкості, а також враховуючи майновий стан підозрюваного, слідчий суддя вважає можливим визначити розмір застави на рівні 20 мінімальних заробітних плат, розмір якої з 01.01.2016 р. згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» складає 1378 грн.
Керуючись вимогами ст.ст. 177, 183, 193-196, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, тобто до 16.30 год. 16.02.2017 р., включно.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, тобто з 16.30 год. 19.12.2016 р.
Відбувати строк тримання під вартою при гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визначити розмір застави у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, тобто у розмірі 27 560 (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят) гривень України.
- прибувати до прокурора або суду із встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
У випадку невиконання підозрюваним покладених обов`язків застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя: ОСОБА_1