Справа № 761/3389/17
Провадження №1-кп/761/1439/2017
В И Р О К
іменем України
28 липня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0016617 від 29 грудня 2016 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно неодруженого, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого та засудженого останнього разу вироком Святошинського районного суду м. Києва від 31 липня 2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільненого з місць відбування покарання 01 грудня 2016 року по його відбуттю,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
28 грудня 2016 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_3 на маршрутному таксі приїхав з м.Буча Києво-Святошинського району Київської області до м. Києва, а саме до зупинки громадського транспорту станція Метро "Нивки за адресою: м.Київ, вул. Д. Щербаківського, 1. У подальшому ОСОБА_3 направився до знайомого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в якого знаходився до 00 годин 15 хвилин 29 грудня 2016 року. Вийшовши з квартири на вулицю та перебуваючи на подвір`ї між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , приблизно о 00 годині 35 хвилин ОСОБА_3 звернув свою увагу на раніше невідомого йому ОСОБА_6 , який на його думку перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки хитався, та вірогідно мав при собі речі, які можуть становити для нього матеріальну цінність. В цей момент, 29 грудня 2016 року, приблизно о 00 годині 40 хвилин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення повторно відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме ОСОБА_6 , який пройшовши між будинками №13 та №15 по вул. Кирпоноса в м. Києві та продовжив свій рух в бік вул. Естонської. Продовжуючи спостереження за рухом ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , сховався за деревом біля будинку №5 по вул. Естонській у м.Києві. У подальшому, коли ОСОБА_6 , проходив повз дерево, за яким сховався ОСОБА_3 , останній несподівано для ОСОБА_6 , вибіг з-за дерева, після чого, перебуваючи з лівого боку від ОСОБА_6 , наніс в область голови останнього два удари кулаком правої руки. В результаті отриманих ударів ОСОБА_6 втратив рівновагу та впав на землю.
Продовжуючи виконання своїх злочинних дій, спрямованих на відкрите, повторне викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_3 ліктем правої руки наніс третій удар по тулубу ОСОБА_6 , після чого з правої внутрішньої та лівої внутрішньої кишені куртки останнього дістав шкіряний гаманець чорного кольору, який матеріальної цінності для ОСОБА_6 не складає, в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 20 гривень з пластиковими дисконтними картками різних торгівельних мереж та мобільний телефон марки: Meizu M3S сірого кольору, вартістю 3 399 гривень 01 копійка, в середині якого знаходились картки мобільних операторів ТОВ Лайфсел № НОМЕР_1 та ПрАТ Київстар № НОМЕР_2 , які не мають матеріальної цінності для ОСОБА_6 .
Згідно висновку судово-медичного експерта № 3183 від 29 грудня 2016 року у ОСОБА_6 виявлено ушкодження: синці в лобно-тімяній ділянці по середній лінії 1 та лобній ділянці зліва - 1; садна на фоні вищезазначених синців в лобно-тімяній ділянці по середній лінії - 1, в лобній ділянці зліва з переходом в скроневу та виличну ділянки 1, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого.
Всього, діючи повторно та відкрито, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_3 викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 на загальну суму 3 419 гривень 01 копійка, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив дане кримінальне правопорушення, а саме, 29 грудня 2016 року, приблизно о 00 годині 40 хвилин, шляхом відкритого викрадення, нанісши попередньо потерпілому ОСОБА_6 три удари, протиправно заволодів майном останнього, а саме грошовими коштами в сумі 20 гривень та мобільним телефоном марки: Meizu M3S сірого кольору. З вартістю викраденого, зазначеною в обвинуваченні, ОСОБА_3 погоджується. ОСОБА_3 повідомив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому та просив суд не призначати суворе покарання.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, визнане судом повністю доведеним, воно ніким не оспорюється.

Таким чином судом достовірно встановлено, що своїми умисними протиправними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 є раніше неодноразово судимою особою за вчинення злочинів проти власності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , має ряд хронічних захворювань.

Згідно ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено. При цьому слід зазначити, що суд не може визнати такою обставиною щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_3 вчинив аналогічні злочини 2009 року та 2013 року, про що свідчить довідка про його судимості та, одразу після звільнення з місць позбавлення волі в грудні 2016 року, в чергове, цього ж місяця, повторно вчинив аналогічне кримінально-каране діяння. Показання про наявність розкаяння у вчиненому, на переконання суду, обвинувачений ОСОБА_3 надає з метою уникнути більш суворого покарання та фактично не має на меті припинити протиправну поведінку в майбутньому.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом також не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання саме у виді позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі, проте в розмірі, не наближеному до максимальної межі санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Саме таке покарання є на переконання суду необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлений. Арешт на майно обвинуваченого не накладено. Процесуальні витрати відсутні. Підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили - відсутні.

Речові докази: шкіряний гаманець чорного кольору, в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 20 гривень з пластиковими дисконтними картками різних торгівельних мереж та мобільний телефон марки: Meizu M3S сірого кольору, в середині якого знаходились картки мобільних операторів ТОВ Лайфсел № НОМЕР_1 та ПрАТ Київстар № НОМЕР_2 , (передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 )- підлягають залишенню у володінні, користуванні та розпорядженні потерпілого ОСОБА_6 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати, починаючи з 29 грудня 2016 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 29 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року включно за правилами ч.5 ст. 72 КК України, що діяли на момент чинності ЗУ №838-VIII від 26 листопада 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та з 21 червня 2017 року за правилами один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання ОСОБА_3 під вартою, до набрання вироком законної вили - залишити без змін.

Речові докази: шкіряний гаманець чорного кольору, в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 20 гривень з пластиковими дисконтними картками різних торгівельних мереж та мобільний телефон марки: Meizu M3S сірого кольору, в середині якого знаходились картки мобільних операторів ТОВ Лайфсел № НОМЕР_1 та ПрАТ Київстар № НОМЕР_2 , (передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 )- залишити у володінні, користуванні та розпорядженні потерпілого ОСОБА_6 .
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії, з урахуванням положень ч.2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шевченківського
районного суду м. Києва ОСОБА_1 .