У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.01.2017 м. Бар Вінницької області
Слідчий суддя Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області,

за участі особи, яка звернулася зі скаргою, - ОСОБА_3 ,

представника Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , -

УСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Барського районного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявами. У скарзі вказано, що за зверненнями ОСОБА_3 12.12.2016, 13.12.2016, 16.12.2016, 21.12.2016 не внесено відомості до ЄРДР. Відповідно до змісту скарги, уповноважена особа Барського ВП повинна була внести відомості до ЄРДР за його зверненнями за ст. 364 КК України, оскільки, на думку заявника, ОСОБА_4 провокував його своїми протиправними та агресивними діями, використовуючи службове становище; співробітник поліції ОСОБА_5 , який проводив дослідження за вказаними вище зверненнями, не дослідив частину фактів (протиправний запис розмови заявника працівником поліції у фойє відділення поліції), частину покрив (дії працівників поліції у коридорі, фойє відділення поліції). На підставі викладеного, заявник просив зобов`язати орган досудового розслідування внести відомості до ЄРДР за його зверненнями від 12.12.2016 №4017, від 13.12.2016 №4034, від 16.12.2016 №4060, від 21.12.2016 №4114 за ст. 364 КК України.

У судовому засіданні особа, яка звернулася зі скаргою, ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги та вказав, що 12.12.2016 прибув до Барського ВП разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є потерпілими у кримінальному провадженні та мали давати пояснення слідчому ОСОБА_8 . Однак, співробітник поліції ОСОБА_4 почав виганяти заявника з кабінету. Слідчий ОСОБА_8 також сказала заявнику вийти. Особа, яка звернулася зі скаргою, пояснює, що не заперечував залишити кабінет, однак, просив повідомити йому причину, чому він не може залишитися. Однак, ОСОБА_4 викликав працівників поліції, щоб вивести заявника з кабінету. Особа, яка звернулася зі скаргою, вважає, що працівники поліції безпідставно виганяли його з кабінету, з коридору та незаконно записували розмову на диктофон.

У судовому засіданні 20.01.2016 представник Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 пояснив, що 12.12.2017 до слідчого були викликані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які прийшли з ОСОБА_3 . ОСОБА_3 пояснив, що він є представником потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Оскільки відповідно до вимог КПК України ОСОБА_3 не може бути представником потерпілого, бо не є адвокатом, то ОСОБА_3 попросили вийти з кабінету з метою нерозголошення відомостей досудового розслідування, на що останній висловлював заперечення та незгоду, створив конфліктну ситуацію.

За клопотанням особи, яка звернулася зі скаргою, у судовому засіданні 20.01.2017 було оголошено перерву, оскільки представник Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 не був присутній під час подій, про які вказує заявник, тому останній наполягав на запрошенні у якості представника у судове засідання учасника події.

У судовому засіданні 26.01.2017 представник Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 пояснив слідчому судді, що 12.12.2016 знаходився у своєму робочому кабінеті, який одночасно є робочим кабінетом слідчого ОСОБА_8 , коли до кабінету зайшов ОСОБА_3 та дві жінки. З їх розмови зі слідчим ОСОБА_8 слідчий ОСОБА_4 зрозумів, що жінки є потерпілими у кримінальну провадженні, а ОСОБА_3 представився їх довіреною особою. Слідчий ОСОБА_8 пояснила ОСОБА_3 , що відповідно до вимог КПК України він не може бути представником потерпілого та попросила вийти. На що ОСОБА_3 у підвищеному тоні почав висловлювати незгоду, тоді ОСОБА_4 , який тоді займав посаду заступника начальника слідчого відділення, втрутився та також просив ОСОБА_3 вийти з кабінету. Оскільки ОСОБА_3 не виходив, то ОСОБА_4 зателефонував черговому та попросив вивести ОСОБА_3 з кабінету.

Особа, яка звернулася зі скаргою, у судовому засіданні 26.01.2017 висловив заперечення щодо пояснень представника Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області. Пояснив, що ОСОБА_4 поводив себе агресивно та незаконно, провокував своєю поведінкою заявника.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення особи, яка звернулася зі скаргою, представників Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, оглянувши матеріали скарги та матеріали, що надані для огляду Барським ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з огляду на таке.

Слідчим суддею у судовому засіданні було встановлено, що вимоги скарги ОСОБА_3 полягають у тому, що за його зверненнями від 12.12.2016, 13.12.2016, 16.12.2016 та 21.12.2016, у яких викладені обставини, про які йшлося у судовому засіданні, не внесено відомості до ЄРДР.

Відповідно до змісту скарги ОСОБА_3 від 12.12.2016 №4017, останній виклав обставини події, що досліджувалися у ході судового засідання, та просив керівництво Барського ВП провести службове розслідування за участю заявника, вжити заходів щодо покращення відношення у Барській поліції до людей (а. 5 висновку №3108).

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Поряд з цим, слідчий суддя бере до уваги Узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» (станом на 12.01.2017). Відповідно до якого ВССУ звертає увагу, що: «КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень….

…Так, відповідно до преамбули Закону України «Про звернення громадян» він регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення».

Відповідно до п 3.4. Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, що затверджене наказом МВС України від 10.10.2014 №1177, звернення одного й того ж громадянина з одного й того ж самого питання, що надіслані різним адресатам і надійшли на розгляд до одного й того ж апарату МВС, закладу, установи, підприємства, що належать до сфери управління МВС (дублетні), обліковуються за реєстраційним номером першого звернення з додаванням порядкового номера, що проставляється через дріб.

Слідчий суддя, оглянувши звернення ОСОБА_3 , дійшов висновку, що звернення від 13.12.2016, 16.12.2016 та 21.12.2016 є дублетними, тому не підлягають кожне окремому розгляду (а. 4, 9, 11 висновку №3108).

На підставі викладеного вище, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 , яка містить незгоду з діями працівників поліції, їхнім відношенням до людей та вимогу щодо проведення службового розслідування, не є заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення, відтак, у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Повний текст ухвали складено 31.01.2017.