УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №278/2648/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 309 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №278/2648/16-к за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2016 року,-
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити вирок суду, застосувати до призначеного йому покарання ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком. Вважає призначене йому покарання надто суворим. Зазначає, що його батько хворіє та потребує його догляду.
В запереченнях на апеляційну скаргу, які надійшли від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_7 , йдеться про необґрунтованість апеляційної скарги та залишення вироку суду без зміни.
Вироком суду
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -
засуджено:
- за ч.2 ст. 125 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі;
- за ч.1 ст. 310 КК України на 1 рік обмеження волі;
- за ч.2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено обвинуваченому ОСОБА_8 покарання 2 роки обмеження волі.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави 3 411 грн. 55 коп. витрат на залучення експертів під час проведення судово-хімічної експертизи.
Згідно вироку суду, 06 жовтня 2016 року близько 19 години ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в будинку АДРЕСА_1 , під час конфлікту із своїм батьком ОСОБА_7 , який виник на ґрунті довготривалих неприязних стосунків, умисно наніс один удар правою рукою по лівій стороні обличчя останнього, після цього, дерев`яним предметом «оленячими рогами», які зняв зі стіни в спальній кімнаті, наніс декілька ударів по лівій руці потерпілого. Потім, без відриву у часі, обвинувачений взяв металеву палицю, якою наніс ОСОБА_7 удар по голові. Вказаними умисними злочинними діями обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на волосистій частині голови, синців та саден на обличчі, лівій вушній раковині та лівій верхній кінцівці, що відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_8 , не будучи зареєстрованим суб`єктом господарювання, не маючи ліцензії на провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, на початку травня 2016 року, маючи злочинний намір, направлений на незаконний посів та вирощування рослин коноплі, за місцем свого проживання, а саме на другому поверсі господарського приміщення будинку АДРЕСА_1 , незаконно посіяв у трьох горщиках із землею зерна коноплі, які в період з травня по жовтень 2016 року обробляв, поливав та таким чином вирощував у невстановленій кількості, але не менше 18 штук рослини коноплі.
Після цього, на початку жовтня 2016 року у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим слідством день початку жовтня 2016 року, перебуваючи за вказаним вище місцем свого проживання, вирвав рукою декілька рослин коноплі та без мети збуту, незаконно зберігаючи при собі у вигляді ручної поклажі, переніс в господарське приміщення, де висушив вказані рослини коноплі та в подальшому частину коноплі за допомогою кавомолки перетер для вживання шляхом куріння. Інші висушені рослини коноплі останній незаконно зберігав у господарському приміщенні без мети збуту. Таким чином, ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України, незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», який в подальшому незаконно переніс до господарського приміщення за місцем свого проживання, де незаконно, без мети збуту, зберігав його до 07 жовтня 2016 року, а саме до того часу коли працівники поліції під час огляду місця події у його домоволодінні з 17 год. 20 хв. по 18 год. 30 хв. виявили та вилучили висушені рослини зеленого кольору, подрібнену масу зеленого кольору загальною масою у висушеному стані 181,122 грама та 18 рослин зеленого кольору, що росли в горщиках, які є особливо-небезпечним наркотичним засобом «канабіс», який згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року, віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та час апеляційного розгляду. Явка обвинуваченого ОСОБА_8 у відповідності до вимог ч.4 ст.405 КПК України необов`язкова.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора та думку потерпілого ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за які його засуджено відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.125, ч.2 ст.309, ч.1 ст.310 КК України кваліфіковані правильно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно з ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, судом зазначено, що обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав частково. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів суд визнав щире каяття, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність тяжких наслідків від цих злочинів; обставин, що обтяжують його покарання за вказані злочини судом не встановлено. Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_8 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку; обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому за вчинення цього злочину судом не встановлено. Також судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 посередньо характеризується за місцем проживання, непрацевлаштований, думку потерпілого, який наполягав на суворості покарання.
На підставі викладеного, у зв`язку з наявністю наведених обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину передбаченого ст. 309 КК України, суд вважав за можливе застосувати ст. 69 КК України та призначити обвинуваченому більш м`яке покарання, ніж передбачене санкцією ч.2 ст. 309 КК України у виді обмеження волі.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів, суд також врахував характер та обставини вчинення цих злочинів. Зокрема, суд врахував той факт, що ОСОБА_8 умисно заподіяв шкоду здоров`ю рідному батьку, який має похилий вік та разом проживає із обвинуваченим, а також поведінку обвинуваченого в залі судового засідання, яка свідчила про те, що ОСОБА_8 не розкаявся у вчиненому, належних висновків не зробив та може і в подальшому вчиняти протиправні дії стосовно свого батька.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити реальне покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів без ізоляції від суспільства у виді обмеження волі.
З наведеним висновком місцевого суду погоджується і апеляційний суд та вважає, що призначене судом покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не можна визнати несправедливим внаслідок суворості.
Доводи апелянта про те, що його батько хворіє та потребує його догляду, апеляційний суд вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки при апеляційному розгляді вказаного кримінального провадження потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що обвинувачений ОСОБА_8 його не доглядає, знущається з нього та просив залишити вирок суду без зміни.
Таким чином, колегією суддів за результатами розгляду матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_8 не встановлено підстав для застосування до призначеного останньому покарання ст. 75 КК України.
На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_8 законний, обґрунтований і підстав для його скасування чи зміни не має.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2016 року щодо нього - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді: