Справа № 631/2134/16-к Провадження № 1-кп/632/61/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження: прокурора - ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000745 від 17 грудня 2016 року щодо ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, громадянка України, пенсіонерка, вдова, має середню освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якій висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 16 грудня 2016 року близько 10 години обвинувачена ОСОБА_5 , знаходячись у кафе «Казка», яке розташоване за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт. Нова Водолага, пл. Кооперативна, 13, з метою викрадення чужого майна, з корисних мотивів, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно таємно викрала гаманець вартістю 230 грн., у якому знаходилися гроші в сумі 1270 грн., що лежав на столі і був залишений відвідувачем ОСОБА_4 . Після чого, обвинувачена ОСОБА_5 з місця злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 1500 грн., вчинивши крадіжку.
Такі умисні дії обвинуваченої ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

28 грудня 2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 471 КПК України була укладена угода про примирення.

Згідно з цією угодою потерпіла та обвинувачена дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України, зазначили відсутність майнових претензій з боку потерпілої до обвинуваченої. Сторонами остаточно визначено узгоджене покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення у виді одного року позбавлення волі та звільнення від його відбування з випробуванням.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов подальшого висновку.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор і потерпіла в судовому засіданні, кожний окремо, вважали, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України та просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні також просила вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачена визнала себе винуватою у вчиненні крадіжки та пояснила, що під час заволодіння гаманцем ОСОБА_4 їй фактично було відомо про його належність потерпілій та що саме вона залишила його на столі без нагляду, оскільки вона сиділа неподалік за столиком та бачила, як потерпіла виходила з кафе.

Отже, судом в судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілою є ОСОБА_4 .

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 , кожна окремо, повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення. Обвинувачена ОСОБА_5 , розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України. Також сторони кримінального провадження розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 6567 КК України, а саме: пропонується в межах встановлених у санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особи винної, обставини, що пом`якшує покарання. При цьому суд погоджується з думкою сторін щодо можливості виправлення обвинуваченої без відбування покарання та вважає необхідним звільнити від відбування покарання обвинувачену з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а отже існує наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_5 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду про примирення, укладену 28 грудня 2016 року між потерпілою

ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Встановити ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у кримінальному провадженню гроші у розмірі 455 (чотириста п`ятдесят п`ять) грн. залишити власниці ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі неподання на нього апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій, потерпілій та прокурору.

Суддя:ОСОБА_1 .