АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/638/16-к Номер провадження 11-кп/786/91/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 186 КК- Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 серпня 2016 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:
-вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27.08.2014 року за ч.1 ст. 190 КК України на 510 грн. штрафу;
-вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17.02.2015 року за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
визнано винуватим та засуджено за :
- ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі;
- ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначено шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 17.02.2015 року у виді 6 місяців позбавлення волі до покарання, призначеного за даним вироком суду, і остаточно вважати засудженим ОСОБА_7 на 4 роки і 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 04.02.2016 року по 03.08.2016 року, із розрахунку : один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Вирішено питання речових доказів.
Не погоджуючись з даним вироком прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість.
Зазначає, що місцевим судом при призначенні покарання не враховано те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, вчив два нових корисливих злочини в період іспитового строку, не відшкодував матеріальну шкоду потерпілим, має негативні характеристики, знаходиться на обліку в Лубенському обласному наркодиспансері, пом`якшуючі обставини відсутні.
В зв`язку з цим просить ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Враховуючи те, що вироком Лубенського міськрайонного суду від 17.02.2015 року ОСОБА_7 засуджений на 2 роки позбавлення волі за ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ч.ч.1,5 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду від 17.02.2015 року у виді 6 місяців позбавлення волі, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.
В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 ставиться питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що в суді не встановлено і не було доведено достатніми належними та допустимими доказами, що інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення вчинені цим обвинуваченим, а можливості отримати докази доведення його винуватості вичерпані.
Районним судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України за таких обставин:
21 січня 2016 року близько 17 год. 47 хв. ОСОБА_7 зайшовши до салону автомобіля «Рута 22» д.н.з. НОМЕР_1 - маршрутного таксі №6 «Північний - Терни», що знаходився біля автобусної зупинки «Товарний двір» в м. Лубни Полтавської області по вул. Індустріальна, діючи повторно, шляхом вільного доступу з передньої панелі приладів викрав грошові кошти в сумі 362 грн., належні ОСОБА_10 та розпорядився викраденим за власним розсудом.

Крім цього, 21 січня 2016 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти», належному ОСОБА_11 , що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вул. Індустріальна, автобусна зупинка «Товарний двір», повторно, відкрито, без застосування насильства до продавця магазину ОСОБА_12 , шляхом ривка, з прилавку магазину схопив картонну коробку, в якій знаходилися товарно - матеріальні цінності, які належать ОСОБА_11 , а саме : клей «Циакрилан» в кількості 10 шт. вартістю 7 грн. за 1 шт. на суму 70 грн., батарейки «Соні» в кількості 5 шт. вартістю 6,50 грн. за 1 шт. на суму 32,50 грн., а всього на загальну суму 102 грн. 50 коп. та разом із даним майном вибіг із приміщення магазину і, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, намагався покинути місце вчинення злочину, але не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий громадянами поблизу магазину.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши обвинуваченого та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, промову прокурора, який свою апеляцію не підтримав, та вважає апеляцію захисника такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляцій колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, місцевий суд повно і всебічно розглянув обставини цього провадження, проаналізував надані сторонами докази, які перевірив і оцінив з точки зору допустимоті, належності, достовірності та достатності та дійшов до правильного висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у інкримінованих йому злочинах.

Зокрема, винуватість ОСОБА_7 підтверджується наведеними у вироку доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка пояснила, що зареєстрована приватним підприємцем, інформацію щодо замаху на викрадення із належного їй магазину належного їй майна володіє зі слів продавця ОСОБА_13 . Як повідомила продавець, у січні 2016 року до магазину зайшло двоє хлопців і один із них схопив із прилавку коробку із суперклеями та батарейками, а продавець вискочила за ним та почала кричати. Через деякий час незнайомий хлопець, який був на автобусній зупинці, наздогнав особу, яка намагалася викрасти її майно. Після вчинення викрадення майна, в магазині було проведено інвентаризацію та виявлена нестача;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка пояснювала, що працює продавцем магазину «Продукти», який знаходиться в м. Лубни на зупинці «Товарний двір», власником якого є ОСОБА_11 . В січні 2016 року до магазину зайшов ОСОБА_14 і ще один чоловік та замовили каву. ОСОБА_7 , вийшов з магазину, а через деякий час знову повернувся та замовив чай. Після цього при виході із магазину схопив коробку із батарейками та клеєм і побіг з магазина, а вона - за ним та почала кричати.

-показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що зареєстрований приватним підприємцем, у нього водієм працює ОСОБА_15 . Взимку 2016 року водій ОСОБА_16 зателефонував йому та повідомив, що з автомобіля було скоєно крадіжку, а саме викрадено грошову касу, яка знаходилась на панелі приладів автомобіля. Після чого було викликано поліцію.

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснював, що працює водієм у ПП ОСОБА_10 . Взимку 2016 року близько 18 год. в темний час доби він зупинився на кінцевій зупинці «Товарний двір» по своєму маршруту в м. Лубни Полтавської області. Після цього, він вийшов із маршрутки та, взявши шкребок, пішов відчищати вікна від снігу. В цей час до автомобіля зайшло двоє чоловіків, у одного з яких у руці був стаканчик з кофе. Потім той, хто з кофе, вийшов із маршрутки, а інший теж сказав, що він не їде. Коли він поїхав по маршруту, то приблизно через 500 м. виявив відсутність на передній панелі грошових коштів у паперовому вигляді, які він там залишив, як плату за проїзд пасажирами. Після цього він повернувся на зупинку, де побачив як із магазину, що на зупинці, вибігло двоє чоловіків, а за ними продавець із криками «украли». Там був ще один чоловік, який фактично особу, яка тікала і затримав.

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що взимку 2016 року спав на зупинці «Товарний двір», де бачив ОСОБА_7 . Заходив у маршрутку із Миргородським, бо збирався їхати додому. Там біля будинку чув якийсь крик;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , який пояснював, що взимку 2016 року в вечірній час доби він перебував біля зупинки «Товарний двір», що в м. Лубни, коли побачив, як побігло двоє незнайомців, один із яких є обвинуваченим, та там також був знайомий водій маршрутки ОСОБА_19 , який попросив їх затримати, як таких , що викрали гроші. Тоді вони побігли за цими чоловіками. Наздогнавши взяли під руки того чоловіка, що є обвинуваченим.

- актом інвентаризації ТМЦ від 22.01.2016 р., згідно якого комісією в складі ФОП ОСОБА_11 , продавців ОСОБА_20 та ОСОБА_12 встановлено нестачу ТМЦ а саме клею «Циакрилан» в кількості 5 шт. вартістю 7 грн. за 1 шт. на загальну суму 35 грн.;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.01.2016 р., в ході якого свідком ОСОБА_12 серед 4 осіб пред`явлених на впізнання за зростом, тілобудовою, рисами обличчя, волоссям було впізнано ОСОБА_7 , як особу, яка 21.01.2016 р. намагалася відкрито заволодіти товарно матеріальними цінностями з магазину.

- переглянутим у судовому засіданні CD-R диском ANV, на якому було зафіксовано факт вчинення крадіжки грошових коштів ОСОБА_7 21.01.2016 року з передньої панелі приладів салону автомобіля «Рута 22» д.н.з. НОМЕР_1

Всі ці докази беззаперечно підтверджують доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Не визнання ОСОБА_7 своєї вини у вчинених злочинах, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Доводи захисника про відсутність по справі достовірних, достатніх і належних доказів суми викраденого з салону маршрутки є безпідставними, так як сума викрадених грошових коштів із салону маршрутки підтверджується актом інвентаризації, а аудіо запис в сукупності з іншими доказами підтверджує факт заволодіння грошовими коштами.

Посилання захисника на те, що акт складений з порушенням Інструкції про проведення інвентаризації є неспроможним, так як акт складений на підставі наявних документів та в присутності осіб, які засвідчили суму викрадених коштів.

Доводи захисника про недоведеність винуватості ОСОБА_7 в скоєні злочинну, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України є безпідставними, так як вина ОСОБА_7 у вчинені відкритого заволодіння майном доведена сукупністю наведених доказів, а сума викраденого не впливає на склад даного злочину.

При обранні покарання засудженому суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України, та врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 злочинів, дані, що характеризують його особу, який посередньо характеризується за місцем проживання, має малолітню дитину, враховано і обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів, тобто врахував всі загальні засади призначення покарання та, на думку колегії суддів, призначив ОСОБА_7 необхідне і достатнє покарання для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому доводи апеляції прокурора про недостатність врахування судом даних про особу обвинуваченого є безпідставними.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає вирок місцевого суду законним та обґрунтованим і підстав для його скасування чи зміни не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376,404,405,407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги прокурора Полтавської місцевої прокуратури та захисника в інтересах обвинувааченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала набирає чиннрості з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.
С У Д Д І :
ОСОБА_2 . ОСОБА_4 . ОСОБА_3 .