Справа № 539/1605/13-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2013 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: слідчого судді - Волювача О. В.

при секретарі Джадан І.В.

з участю: прокурора Загребельного О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубнах клопотання старшого слідчого СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_1 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, не одруженого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий слідчого відділу Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_1 за погодженням з заступником Лубенського міжрайонного прокурора Воликом В.А., звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_2, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Згідно клопотання та доданих матеріалів ОСОБА_2 підозрюється в тому, що він 25 квітня 2013 року о 15 год. 30 хв., знаходячись в другому підїзді будинку № 42 по вул. Костенюк в с. Засуллі Лубенського району, незаконно збув за 60 грн. особі під псевдонімом «Кривошей Іван Іванович» речовину рослинного походження зеленого кольору ззовні схожу на особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Цього ж числа о 15 год. 40 хв. особа під псевдонімом «ОСОБА_3І.» добровільно видала працівникам міліції один паперовий згорток із речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані, яка згідно висновку судово - хімічної експертизи № 539 від 27.04.2013 року має ботанічні ознаки рослини коноплі, містить тетрагідроканнабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою у висушеному стані 2,242 г.

25.04.2013 року по факту незаконного збуту ОСОБА_2 наркотичних засобів слідчим відділенням Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000561 за ч. 2 ст. 307 КК України.

29.04.2013 року об 18 год. 59 хв. за підозрою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_2 було затримано

30.04.2013 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно клопотання ОСОБА_2 підозрюється в скоєнні тяжкого злочину з корисливих мотивів, перебуваючи на волі, він може продовжити злочинну діяльність, та через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, може ухилятись від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання за вчинений злочин.

На думку слідчого, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_2, запобігання подальшого розповсюдження наркотичних засобів, та можливого ухилення від досудового слідства йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав. Вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає тяжкості вчиненого злочину, убезпечить від продовження підозрюваним ОСОБА_2 злочинної діяльності та надасть змогу запобігти його ухиленню від слідства та суду.

Підозрюваний ОСОБА_2 суду пояснив, що 25 квітня 2013 року, і раніше неодноразово, він здійснював продаж наркотичних засобів.

Вивчивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення підозрюваного, з'ясувавши думку прокурора, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

З даних повідомлених в судовому засіданні підозрюваним, а також з матеріалів доданих до клопотання, зокрема рапорту оперуповноваженого СБНОН Лубенського МВ ОСОБА_4, протоколів допиту свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5, протоколу обшуку помешкання ОСОБА_2 АДРЕСА_1, висновку судово-хімічної експертизи № 539 від 27.04.2013 року, вбачається, що наявні обґрунтовані підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_2 інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК україни.

Підозрюваний ОСОБА_2 на даний час не працює і жодних доходів не має, в офіційному шлюбі не перебуває, дітей або непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, за місцем свого проживання характеризується посередньо.

Зважаючи на підвищену суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_2 злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років, враховуючи наявність ризику продовження ОСОБА_2 злочинної діяльності через відсутність законних джерел доходів, та наявність ризику спроб переховуватись від органів досудового розслідування чи суду через усвідомлення серйозності покарання за скоєне кримінальне правопорушення, застосування до нього більш м'яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не є доцільним, оскільки не зможе відвернути зазначені ризики.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням особи підозрюваного та з метою запобігання спробам ОСОБА_2 продовжити злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування, приходжу до висновку про необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На виконання вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя визначає розмір застави, враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, наявні ризики та особу підозрюваного, який ніде не працює.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Застосувати до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО №23 м.Полтави.

Строк дії даної ухвали закінчується 28 червня 2013 року (дата закінчення не може перевищувати 60 днів).

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання 18 години 59 хвилин 29 квітня 2013 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_2 з-під варти в разі внесення за нього застави в розмірі двадцять три тисячі гривень, при цьому зобов'язати його: прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відвідувати місця, де продають алкогольні напої на розлив; докласти зусиль до пошуку роботи.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою, які мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі.

У разі невиконання обов'язків заставодавцем, покладених на нього слідчим суддею, застава буде звернена в доход держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. У разі звернення застави в дохід держави слідчим суддею буде вирішено питання про застосування до цього підозрюваного іншого запобіжного заходу.

Застава, що не була звернена в дохід держави, буде повернута підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до слідчого судді, суду, а підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник - до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов'язків, покладених на підозрюваного слідчим суддею, чи про зміну їх виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області.

Слідчий суддя Волювач О. В.