Справа № 296/1591/16-к
УХВАЛА
Іменем України
24 лютого 2016 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора військової прокуратури ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 000394 за ст. 408 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Прокурор військової прокуратури звернувся до суду з клопотанням та просить надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу до слідчого судді для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні зазначено, що з 11.12.2001 року ОСОБА_4 проходив військову службу в Управлінні державної охорони України. Останньою посадою яку обіймав ОСОБА_4 була посада старшого офіцера безпеки 2 відділу служби особистої охорони Департаменту охорони Управління державної охорони України, що дислокується в АДРЕСА_1 у військовому званні майор.

Під час проходження служби ОСОБА_4 повинен окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999 року, та ст.ст.1. 3. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

На виконання вимог ст. ст. 11. Закону України №160/98-ВР від 04.03.1998 "Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб", ст. ст. 11, 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999 року, виходячи з положень Декларації "Про боротьбу за звільнення України". прийнятої 20.03.2014 року Верховною Радою України, з метою вжиття заходів щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, на виконання рішення РНБО України від 23.03.2014 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з 'тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополя в інші регіони України» а також вирішення питань подальшого проходження військової служби військовослужбовцями Управління державної охорони, які проходять військову службу в підрозділах, закладах, установах Управління Держаної охорони, що дислоковані в Автономній Республіці Крим та м, Севастополі. Управлінням Держаної охорони України видано наказ від 25.03.2014 № 173 «Про передислокацію Департаменту охорони в АР Крим, інших підрозділів, дислокованих в АР Крим та м. Севастополь до м. Києва»

Відповідно до вимог вказаного наказу ОСОБА_4 до 10.04.2014 року повинен був прибути для подальшого проходження військової служби до Управління державної охорони України (м. Київ, вул. Богомольця. 8).

Діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов"язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї. ОСОБА_5 вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, достовірно знаючи про необхідність виконання зазначеного наказу, до 10.04.2014 року без поважних причин до Управління держаної охорони України не прибув та незаконно ухиливсь від подальшого проходження військової служби.

Таким чином ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем Управління державної охорони України яке дислокується в АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про необхідність прибуття до 10.04.2014 року до Управління державної охорони України, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї. у порушення вимог ст.ст.1 1. 16. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1. 3. 4 Дисциплінарного статут)' Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, наказу Управління державної охорони України від 25.03.2014 № 173 «Про передислокацію Департаменту охорони в АР Крим, інших підрозділів, дислокованих в АР Крим та м. Севастополь до АДРЕСА_1 » (м. Київ. вул. Богомольця. 8) не прибула та незаконно ухилилась від подальшого проходження військової служби у Управління державної охорони, чим вчинила дезертирство, тобто неприбуття на службу у разі переведення з метою ухилення від неї. тобто кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України.

У зв`язку із цим, 21 липня 2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та/або суду.

Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою містяться в матеріалах кримінального провадження, які додаються.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України дане клопотання подається органом досудового розслідування одночасно з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке передане на розгляд іншому слідчому судді.

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст.188 КПК України, прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Пунктом 1 частини 4 статті 189 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Отже, метою подання клопотання про затримання є забезпечення підозрюваного в участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, з доданих до клопотання документів не вбачається, що після повідомлення про підозру підозрюваний вчиняв дії, які свідчать про його переховування від органів досудового розслідування. Зокрема, відсутні будь-які докази які вказували б на свідоме ухилення підозрюваного від викликів для участі в певних процесуальних діях. Також, відсутні докази вжиття органами досудового слідства заходів щодо встановлення місцезнаходження (перебування) підозрюваного. Крім того, без надання інших доказів переховування від органів досудового розслідування, доказів перешкоджання кримінальному провадженню не можна вважати, що наявні підстави для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було подане прокурором разом з клопотанням про дозвіл на затримання, що в свою чергу, виключає можливість задоволення самого клопотання про затримання.

Отже, недоведеність прокурором наявності підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також достатності підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, є підставою для відмови у наданні дозволу на його затримання.

Керуючись ст.ст. 183, 188, 189 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в наданні дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про відмову в наданні дозволу на затримання з метою приводу може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1