Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/244/17
І м е н е м У к р а ї н и
31.07.2017 року м. Одеса
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньо - технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
Близько 13 години 50 хвилин 26 березня 2016 року ОСОБА_6 , впорушення вимог п.1.5., п.п.«б» п.2.3., п.12.1., п.12.3., п.12.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW 520і», номерний знак (далі - н/з) НОМЕР_1 , рухався в денний час доби, в умовах необмеженої видимості по асфальтованому сухому дорожньому покриттю вул. Нежданової в м. Одесі, де організований двосторонній однорядний рух, без дорожньої розмітки, з боку Крижанівського провулку в напрямку вул. Агрономічної, по смузі зустрічного руху, із швидкістю понад 100 км/г, що перевищує встановлену в населених пунктах швидкість руху.
Наближаючись до розташованого праворуч, за ходом руху будинку №47 та Шебелінського провулку, водій ОСОБА_6 , вкрай уважним не був, не врахував дорожню обстановку, при виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, у вигляді автомобіля марки «ГАЗ-24-02», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виїжджав з Шебелінського провулку на проїзну частину вул. Нежданової, виконуючи маневр ліворуч в напрямку Крижанівського провулку, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру не переконався у безпеці свого руху із швидкістю, яка суттєво перевищувала встановлену в населених пунктах швидкість руху, чим дезінформував інших учасників дорожнього руху, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та допустив зіткнення із зазначеним автомобілем.
Наслідком даної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) стало отримання водієм автомобіля «ГАЗ-24-02» ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку середнього ступеня, з наявністю гематоми м`яких тканин голови, закритого, внутрішньо-суглобового перелому малогомілкової кістки лівої гомілки, в нижній третині зі зміщенням кісткових уламків, гематоми м`яких тканин лівої гомілки, гематоми м`яких тканин тулуба, кінцівок, які не були небезпечними для життя та викликали тривалий розлад здоров`я строком понад трьох тижнів (більш ніж 21 день).
Обвинувачений вину у вчиненому діянні не визнав та про безпосередні обставини ДТП показав, що в першій половині дня 26 березня минулого року він керував автомобілем по вул. Нежданової із перевищенням дозволеної швидкості руху лише близько 80 км/г, при під`їзді до перехрестя із одним із провулків він побачив, як справа на займану ним головну дорогу виїжджає автомобіль марки «Волга». З метою уникнення зіткнення він прийняв ліворуч та опинився в середній частині проїзної частини вул. Нежданової, де й сталося зіткнення обох транспортних засобів. Причиною ДТП, на його думку, є ненадання потерпілим йому переваги у русі при виїзді на перехрестя з другорядної дороги.
Незважаючи на отримані невизнавальні показання винуватість ОСОБА_6 у вчиненому підтверджується сукупністю наступних доказів.
Потерпілий ОСОБА_4 в суді показав, що безпосередньо перед ДТП він, керуючи автомобілем «ГАЗ-24-02», із швидкістю 13 км/г, здійснював виїзд із провулку з поворотом ліворуч на вільну від транспорту вул. Нежданової, де встиг проїхати лише декілька метрів, після чого отримав удар в передню ліву частину керованого ним автомобіля від іншого транспортного засобу, що рухався по вул. Нежданової із швидкістю близько 110 км/г. Після зіткнення потерпілий втратив свідомість.
Свідок ОСОБА_7 в суді показав, що перебуваючи на відстані 50 метрів від провулку, що раніше мав назву ОСОБА_8 (в даний час Шебелінський), був очевидцем того, як обвинувачений прямолінійно їхав на автомобілі марки «BMW» по вул. Нежданової в напрямку від онкологічного диспансеру, в той час як потерпілий виїжджав з розташованого праворуч цього провулку та здійснював лівий поворот. Ймовірну швидкість руху автомобіля обвинуваченого свідок визначити не зумів. Перед безпосереднім виїздом на головну дорогу потерпілий трохи прискорив рух автомобіля «Волга», що згодом отримав від автомобіля обвинуваченого удар в ліве переднє колесо та водійські двері.
Відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 26 березня 2017 року подія мала місце в м. Одесі, на вул. Нежданової, примикання провулку Шебелінський, проїзна частина вулиці Нежданової має ширину 7,3 м, по якій організований двосторонній рух, дорожня розмітка відсутня. В місці події ділянка проїзної частини горизонтальна, прямолінійна, має асфальтобетонне покриття, перебуває у сухому стані. По провулку Шебелінський існує підйом в напрямку вул. Нежданової. Денний час доби, видимість необмежена.
При огляді місця ДТП були встановлені гальмівні сліди автомобіля марки «BMW»: довжина сліду правого переднього колеса - 43,6 м до зміщення та 1,1 м після зміщення, початок 1,9 м, в зміщенні 3,9 м, кінець 4,7 м до правого краю проїзної частини, довжина сліду правого заднього колеса - 15,3 м; довжина сліду лівого переднього колеса 41,1 м до зміщення, початок 3,5 м, кінець в зміщенні 5,2 м до правого краю проїзної частини, довжина сліду лівого заднього колеса - 17,6 м, по ходу руху автомобіля.
Автомобілем «ГАЗ-24-02» залишені дві подряпини на асфальті: перша - довжиною 0,65 м, розташована на відстанях 1,95 м та 1,65 м від лівого краю проїзної частини; друга - довжиною 1,3 м, розташована на відстанях 0,75 м та 0 м від лівого краю проїзної частини. Слід юзу переднього лівого колесу автомобіля «ГАЗ-24-02»має довжину 3,8 м, він розташований на лівому земляному узбіччі, на відстанях 0 м та 2,15 м від лівого краю проїзної частини.
Кінцеве положення автомобіля марки «BMW» характеризується: розташуванням передньої частини транспортного засобу в напрямку виїзду з провулку Шебелінського на вул. Нежданової, із зміщенням передньої вісі коліс ліворуч, відстані між переднім лівим та заднім лівим колесом автомобіля до правого краю проїзної частини вул. Нежданової відповідно 3,5 м та 1,5 м.
Кінцеве положення автомобіля марки «ГАЗ-24-02» характеризується: розташуванням передньої частини транспортного засобу на правому узбіччі проїзної частини вул. Нежданової, із розташуванням правого переднього колеса на відстані 1,15 м від лівого краю проїзної частини; праве заднє колесо перебуває безпосередньо на проїзній частині.
Як вбачається з протоколів огляду обох транспортних засобів від 26 березня 2016 року автомобіль марки «BMW 520і», н/з НОМЕР_1 , має наступні зовнішні пошкодження: деформації переднього бамперу, переднього капоту, передніх лівого та правого крил, передньої решітки, розбиття блоків передніх фар, переднього вітрового скла; автомобіль марки «ГАЗ-24-02», н/з НОМЕР_2 ,має наступні зовнішні пошкодження: деформації лівого переднього крила, лівої передньої двері, лівого порогу, переднього бамперу, диску лівого переднього колеса, розбиття лівої передньої фари, скла лівої передньої двері та переднього лівого вітрового скла.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №2471 від 19 вересня 2016 року у ОСОБА_4 малися наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку середнього ступеня, з наявністю гематоми м`яких тканин голови, закритий, внутрішньо-суглобовий перелом малогомілкової кістки лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням кісткових уламків, гематома м`яких тканин лівої гомілки, гематома м`яких тканин тулуба, кінцівок, які не були небезпечними для життя та викликали тривалій розлад здоров`я строком понад трьох тижнів (більш ніж 21 день) та за цим критерієм віднесені до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Як вбачається з висновків судових автотехнічних експертиз №1466 та №1467 від 29 червня 2016 року рульове керування, гальмова система й ходова частина автомобілів, відповідно, марки «BMW 520і», н/з НОМЕР_1 , та «ГАЗ-24-02», н/з НОМЕР_2 , кожного окремо, к моменту ДТП перебували в технічно працездатному стані, забезпечували водію можливість безпечно керувати автомобілем без несправностей, що раптово йому проявлялися та впливали на стійкість руху.
Згідно висновку судової транспортно - трасологічної й автотехнічної експертизи обставин зіткнення автомобілів №1464/1465 від 29 червня 2016 року в умовах ДТП автомобіль марки «BMW 520і», н/з НОМЕР_1 , передньою частиною ударно взаємодіяв з передньою частиною лівого борта автомобіля «ГАЗ-24-02», н/з НОМЕР_2 , під кутом між напрямком переміщення центра ваги першого автомобіля і повздовжньою віссю другого автомобіля біля 120 градусів.
В умовах ДТП швидкість автомобіля марки «BMW 520і», н/з НОМЕР_1 , перед гальмуванням перевищувала 100 км/г. Швидкість автомобіля марки «ГАЗ-24-02», н/з НОМЕР_2 , в момент зіткнення перевищувала 13-15 км/г.
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи обставин зіткнення автомобілів №3487 від 09 вересня 2016 року встановлено, що водій автомобіля «BMW 520і», н/з НОМЕР_1 , належним виконанням вимог п.12.4. ПДР мав технічну можливість уникнути пригоди, оскільки при умові його руху із швидкістю 60 км/г автомобіль «ГАЗ-24-02», н/з НОМЕР_2 , встиг би відділитися від місця зіткнення на гарантовано безпечну відстань, при цьому водієві автомобіля «BMW 520і» навіть не потрібно було б застосовувати будь-яке гальмування.
Належні дії водія автомобіля «ГАЗ-24-02», н/з НОМЕР_2 , в умовах пригоди формально регламентувалися вимогами п.10.2. ПДР, відповідно до якого перед виїздом на дорогу водій повинен був надати дорогу автомобілю «BMW 520і», н/з НОМЕР_1 . Водій автомобіля «ГАЗ-24-02», н/з НОМЕР_2 , формально, належним виконанням вимог п.10.2. ПДР мав технічну можливість уникнути пригоди, виключивши водію автомобіля «BMW 520і», н/з НОМЕР_1 , створення небезпеки для руху, яка внаслідок перевищення швидкості останнього стала аварійною ситуацією
Оскільки при умові належних дій водій автомобіля «BMW 520і», н/з НОМЕР_1 , при виборі швидкісного режиму руху, передбаченого п.12.4 ПДР, мав технічну можливість уникнути пригоди навіть без застосування гальмування (від нього було потрібно тільки рухатися з допустимою швидкістю), фактичні дії водія автомобіля «ГАЗ-24-02», н/з НОМЕР_2 , не можуть розглядатися як такі, що стали безпосередньою причиною зіткнення, тобто прямою причиною ДТП.
Наявність же у водія автомобіля «BMW 520і», н/з НОМЕР_1 , технічної можливості хронологічно останнім уникнути пригоди означає, що саме його дії з перевищення швидкості призвели до зіткнення, оскільки саме фактичний його рух з перевищенням швидкості міг дезінформувати водія автомобіля «ГАЗ-24-02», н/з НОМЕР_2 , у безпеці маневрування, що й призвело до створення умов, які привели до зіткнення.
Тобто фактичні дії водія автомобіля «BMW 520і», н/з НОМЕР_1 , невідповідні вимогам п.12.4. ПДР, з експертної точки зору, є безпосередньою причиною ДТП.
Надаючи аналіз даним доказам слід дійти наступних висновків.
Обвинувачений, потерпілий та свідок ОСОБА_7 в цілому дали узгоджувальні показання щодо часу, місця та механізму виникнення ДТП, що відповідають змісту пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення.
Суд вважає помилковими лише частину показань свідка ОСОБА_7 про прямолінійний рух керованого обвинуваченим транспортного засобу, без виїзду на смугу зустрічного руху, оскільки вони прямо спростовуються змодельованою експертом масштабною схемою розташування транспортних засобів в момент їх первинного контакту (висновок №1464/1465 від 29 червня 2016 року), а також показаннями обвинуваченого про зміщення руху керованого ним автомобіля ліворуч з метою уникнення зіткнення. Невідповідність цієї частини показань свідка, на думку суду, пояснюється значним проміжком часу, що пройшов від моменту безпосереднього сприйняття ОСОБА_7 розглядуваної події до його допиту в суді.
Окрім того, сам ОСОБА_9 в судовому засіданні визнав, що здійснював рух по головній дорозі із перевищенням встановленої швидкості руху в 60 км/г.
Відповідно до вищезазначеного висновку експерта фактична швидкість руху керованого обвинуваченим транспортного засобу перевищувала 100 км/г, а відтак, потерпілий, розраховуючи на дотримання ОСОБА_9 швидкісного режиму, здійснив виїзд з другорядної дороги на головну, будучи впевненим, що це не призведе до зіткнення транспортних засобів, тобто виконуваний ним маневр буде цілком безпечним.
З іншого ж боку, в разі дотримання обвинуваченим вимог швидкісного режиму він мав технічну можливість уникнути зіткнення, в тому числі і без застосування гальмування.
Таким чином слід визнати, що невизнавальні показання обвинуваченого є лише його формою захисту проти висунутого обвинувачення та спрямовані виключно на уникнення відповідальності за вчинене.
На підставі сукупності вищезазначених доказів та висновків суд визнає доведеним, що ОСОБА_9 , близько 13 години 50 хвилин 26 березня 2016 року, впорушення вимог п.1.5., п.п.«б» п.2.3., п.12.1., п.12.3., п.12.4. ПДР, керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW 520і», н/з НОМЕР_1 , рухався в денний час доби, в умовах необмеженої видимості по асфальтованому сухому дорожньому покриттю вул. Нежданової в м. Одесі, де організований двосторонній однорядний рух, без дорожньої розмітки, з боку Крижанівського провулку в напрямку вул. Агрономічної, по смузі зустрічного руху, із швидкістю понад 100 км/г, що перевищує встановлену в населених пунктах швидкість руху.
Наближаючись до розташованого праворуч, за ходом руху будинку №47 та Шебелінського провулку, водій ОСОБА_6 , вкрай уважним не був, не врахував дорожню обстановку, при виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, у вигляді автомобіля марки «ГАЗ-24-02», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який виїжджав з Шебелінського провулку на проїзну частину вул. Нежданової, виконуючи маневр ліворуч в напрямку Крижанівського провулку, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру не переконався у безпеці свого руху із швидкістю, яка суттєво перевищувала встановлену в населених пунктах швидкість руху, чим дезінформував інших учасників дорожнього руху, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та допустив зіткнення із зазначеним автомобілем.
Наслідком даної ДТП стало отримання водієм автомобіля «ГАЗ-24-02» ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Зазначені дії суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Судом розглянуто цивільний позов, заявлений прокурором до обвинуваченого про відшкодування понесених витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 комунальній установі «Міська клінічна лікарня №1» на суму 3250 грн., який ОСОБА_6 не визнав.
Вирішуючи зазначений позов суд виходить із того, що у відповідності з ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Також, відповідно до ст.128 КПК України, ч.1 ст.1166 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Така шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.
Розміри витрат, понесених на лікування ОСОБА_4 підтверджуються дослідженою в суді довідкою - рахунком КУ «Міська клінічна лікарня №1» №299 від 9 вересня 2016 року, з якої вбачається, що загальна вартість перебування потерпілого на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні в період з 26 березня до 8 квітня 2016 року дорівнює 3250 грн.
З врахуванням доведеності в суді вини ОСОБА_6 у заподіянні ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесного ушкодження, проходження потерпілим стаціонарного лікування, при відсутності обставин, які б звільняли обвинуваченого від відшкодування витрат медичної установи на лікування останньої особи, в тому числі документального підтвердження можливого здійснення ним такої оплати, суд вважає, що заявлені прокурором вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
В обґрунтування заявлених майнових вимог потерпілий зазначив про понесені ним витрати, пов`язані з придбанням ліків.
Оскільки ці вимоги фактично підтверджено в суді витягами із медичних карт КУ «Одеська міська клінічна лікарня №1» стаціонарного хворого №4172, КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №7» амбулаторного хворого б/н та фіскальними чеками на придбання медичних препаратів, на відповідну загальну суму, то заявлені потерпілим майнові вимоги слід задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування заявленої моральної шкоди потерпілий в позовній заяві та усно в суді зазначив, що отримані тілесні ушкодження призвели до втрати свідомості, фізичного болю, який з часом він продовжує відчувати, а також душевних страждань, що порушило умови його повсякденного життя, примусило пройти стаціонарне лікування, а також подальшу реабілітацію. Через погіршення стану здоров`я 19 жовтня 2016 року він був у встановленому порядку оглянутий МСЕК та отримав безстроковий статус інваліда групи А з потребою постійного стороннього догляду.
Відповідні обставини підтверджені висновком судово-медичної експертизи, виписних епікризів та довідкою МСЕК серії 10ААВ №812242.
Окрім того, потерпілий в позові зазначив, що наслідком події для нього, як учасника другої світової війни, також стали щоденні думки та спогади про наслідки психо - травмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в уникненні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; фіксованість уваги на проблеми одужання та правової реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності.
Вирішуючи зазначений позов суд виходить із того, що при встановлених в суді обставинах отримання потерпілим, який є особою похилого віку, в дорожньо-транспортній пригоді з вини обвинуваченого вищевикладеного середньої тяжкості тілесного ушкодження, це безумовно потягло для ОСОБА_4 позбавлення певних елементів благополуччя, фізичних та психологічних страждань і суттєвих негативних змін в його подальшому житті. Беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань потерпілого, обставини, при яких була спричинена шкода його здоров`ю, ступінь вини обвинуваченого, який не визнав свою вину у вчиненому та не здійснив жодної дії на відшкодування понесених потерпілим витрат, враховуючи вимоги ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає справедливим задовольнити заявлені вимоги про відшкодування спричиненої ОСОБА_4 моральної шкоди в повному обсязі. На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілим моральними стражданнями.
Заявлені органом досудового розслідування до відшкодування з обвинуваченого судові витрати на загальну суму 3567,6 грн., пов`язані з проведенням у справі транспортно трасологічних та автотехнічних експертиз, підлягають задоволенню в повному обсязі.
При призначенні покарання обвинуваченому суд констатує про відсутність обставин, які б пом`якшували чи обтяжували йому покарання.
Суд також враховує дані про обвинуваченого, як про не судиму особу, що також притягується до кримінальної відповідальності за вчинення 21 листопада 2014 року аналогічного діяння за ознаками ч.1 ст.286 КК України в іншому кримінальному провадженні.
Окрім того, суд враховує невизнання ОСОБА_6 своєї вини, відсутність у обвинуваченого власної сім`ї, утриманців, офіційного працевлаштування.
Враховуючи невжиття обвинуваченим будь-яких дієвих заходів для відшкодування заподіяної шкоди, позицію прокурора та потерпілого, які наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_6 такі реальні види основного та додаткового покарань як арешт, з позбавленням права керувати транспортними засобами.
До набрання вироком законної сили до ОСОБА_6 також слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням певних процесуальних обов`язків.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, протягом строку застосування якого покласти на зазначену особу наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі м. Одеси без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця свого фактичного проживання.
Після набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання скасувати, а засудженого доставити до установи відбування покарання.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня його фактичного прибуття до установи відбування покарання.
Виконання вироку в частині контролю за дотриманням засудженим умов застосованого запобіжного заходу та доставлення до установи відбування покарання доручити начальнику Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.
Стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь держави судові витрати на суму 3567 (три тисячі п`ятсот шістдесят сім) грн. 60 коп.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий ОСОБА_1