Справа № 211/351/13- к
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2013 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Карпович В.М.

за участю: прокурора Лежнетьова В.С.

підсудного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, судимого:

1/ 31.03.1998р. Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу за ст.86-1,44 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 30.08.1999р. умовно-достроково на 2 роки 2 місяці 20 днів;

2/ 12.12.2002р. Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу за ст.ст.186 ч.3, 296 ч.2, 296 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, даних про звільнення немає;

3/ 27.08.2010р. Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу за ст.213 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт;

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України,

в с т а н о в и в:

вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 серпня 2010 року ОСОБА_1 засуджено за ст.213 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт.

26.10.2010р. ОСОБА_1 був поставлений на облік в Довгинцівському підрозділі Управління виконавчої інспекції, йому були розяснені умови відбування покарання у виді громадських робіт та наслідки у разі ухилення від відбування покарання притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.

Для відбування покарання йому 26.10.2010р. було дано направлення до комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 45» (далі ЖЕО-45), куди він зявився 28.10.2010р. і був виданий того ж наказ № 294 про прийняття його на роботу для відбування покарання.

Але в той день він зявився в ЖЕО-45 в стані спяніння тому до роботи не був допущений, він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст178 ч.1 КУпАП.

З 23.11.2010р. по 01.12.2010р. ОСОБА_1 відбував покарання в ЖЕО-45, а з 02.12.2010р. став ухилятися від відбування покарання, не виходячи на роботу.

Таким чином, ОСОБА_1 відбув покарання за 7 днів, тобто 28 годин. Не відбутий строк покарання 72 години.

Дії підсудного судом кваліфікуються за частино 2 ст.389 КК України за ознаками: ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до обмеження волі.

В судовому засідання підсудний ОСОБА_1 вину у скоєні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що після направлення його на роботу в ЖЕО-45 для відбування покарання за вироком суду він деякий час ходив на роботу, але потім перестав ходити на роботу без поважних причин.

Крім визнання вина підсудного у вчинені кримінального правопорушення підтверджується матеріалами справи: копією вироку Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 27.08.201р., яким ОСОБА_1 засуджено за ст.213 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт (а.с.41); його розпискою, згідно якої йому були розяснені умови відбування покарання у виді громадських робіт та наслідки у разі ухилення від відбування покарання притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України (а.с.13,14); копією направлення в ЖЕО-45 для відбування покарання (а.с.19); наказом № 294 від 28.10.2010р., згідно якому ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в ЖЕО-45 для відбування покарання; графіками відбування покарання, табелями виходів на роботу (а.с.8,9,2826,27,32,34,35,36); попередженнями про припинення порушень відбування покарання (а.с.26,31); поданням начальника кримінально-виконавчої інспекції про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт (а.с.4-6).

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Вчинений злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Раніше ОСОБА_1 судимий, негативно характеризується за місцем проживання, (а.с.50,51,55).

Помякшуючою обставиною є визнання вини та щире каяття, обтяжуючою рецидив злочинів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що покарання повинно бути обрано у виді арешту.

ОСОБА_1 не може бути відповідно до ст.ст.49,80 КК України звільнений від кримінальної відповідальності або від відбування покарання у звязку із закінченням строків давності, так як за постановою суду від 08.12.2011р. він перебував у розшуку і був затриманий 17.01.2013р. (а.с.96,117)

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд

п р и с у д и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на три місяці.

Відповідно до ст.ст.71,72 КК України до призначеного покарання приєднати не відбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 серпня 2010 року у виді 72 годин громадських робіт та остаточно призначити покарання із співвідношення один день арешту вісім годин громадських робіт у виді арешту строком на три місяці девять днів.

Запобіжний захід ОСОБА_1 змінити з особистого зобовязання на тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі судового засідання.

Зарахувати в строк відбуття покарання час тримання ОСОБА_1 під вартою з 17 по 22 січня 2013 року.

На вирок протягом 30 діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга в Дніпропетровський апеляційний суд через Довгинцівський районний суд.

Суддя: ОСОБА_2