Провадження №1-кп/127/217/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0003606 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.06.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 80 год. громадських робіт;

- 05.03.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту строком на 30 днів. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24.06.2014 та остаточно призначено покарання у вигляді арешту строком на 33 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

ВСТАНОВИВ:
25.04.2016 приблизно о 21:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік комп`ютерного салону за адресою: АДРЕСА_2 , заздалегідь маючи умисел на незаконне відкрите заволодіння чужим майном, підійшов ОСОБА_6 , та реалізовуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, розуміючи, що його дії є явні та відкриті для потерпілого та оточуючих, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, забрав у ОСОБА_6 його велосипед марки «Longweyblack 2600», ринкова вартість якого, відповідно до висновку експерта № 1398/16-21 від 07.06.2016 становить 3 912,50 грн.

Вказаним велосипедом останній відкрито заволодів, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши таким чином ОСОБА_6 матеріального збитку на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково, щиро розкаявся та пояснив, що ОСОБА_8 був заборгований йому грошові кошти у сумі 500 грн., в рахунок боргу останній повинен був віддати йому велосипед, про що вони усно домовились. Зустрівши на вулиці 25.04.2016, неподалік вул. Порика 43, потерпілого ОСОБА_6 , разом із обіцяним йому ОСОБА_8 велосипедом. Він підійшов до потерпілого і пояснив, що цей велосипед в рахунок боргу йому повинен був передати ОСОБА_9 , про що попереджав останнього, і сказав віддати йому велосипед. Обвинувачений вказує, що на той момент не знав про договір купівлі-продажу між ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , а також що потерпілий сказав, що взяв велосипед покататися і добровільно передав велосипед йому. Через декілька днів йому подзвонила мама ОСОБА_10 і повідомила, що цей велосипед належить її сину, оскільки ОСОБА_9 заключив із нею договір купівлі-продажу, на що він відповів, що вже здав велосипед у ломбард і не має змоги його повернути.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що познайомився з ОСОБА_11 та він катав його на велосипеді. Згодом ОСОБА_8 запропонував обміняти велосипед на телефон з доплатою, на що потерпілий погодився. Одного пізнього вечора у квітні потерпілий під`їхав до під`їзду знайомого, де зустрів ОСОБА_12 з товарищем. Під час розмови ОСОБА_12 запропонував пройти до комп`ютерного клубу «Підвал» та почав розпитувати, як цей велосипед потрапив до нього і сказав віддати велосипед, інакше прийде інший дядько і забере велосипед. Потерпілий не став заперечувати і віддав велосипед, оскільки злякався.

Законний представник потерпілого ОСОБА_7 повідомила суду, що обміняла мобільний телефон з доплатою в 300 грн. на велосипед у ОСОБА_8 . Через деякий час син підійшов до неї і повідомив, що хлопці забрали в нього велосипед. Вона з чоловіком почала телефонувати до батьків ОСОБА_12 , батько ОСОБА_12 обіцяв вирішити питання, але так і не вирішив. Згодом вона зателефонувала до матері ОСОБА_12 , але мати не виявила бажання вирішити справу. Після цього вона з чоловіком подала заяву до поліції. Згодом поліція повернула велосипед. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він зустрівся з ОСОБА_5 і останній попросив його здати велосипед у ломбард, оскільки не мав при собі паспорта, на що він погодився, здав велосипед і передав отримані кошти обвинуваченому.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що запропонував ОСОБА_6 придбати у нього велосипед, на що останній погодився, тому він уклав з матір`ю ОСОБА_10 договір купівлі-продажу, на підтвердження чого написав розписку і отримав в розрахунок телефон та 300 грн. Через декілька днів ОСОБА_10 йому повідомив про те, що ОСОБА_5 забрав в нього велосипед.

Крім показань самого обвинуваченого, потерпілого та свідків його винуватість доводиться також зібраними в ході досудового розслідування та судового провадження та дослідженими в судовому засіданні матеріалами даного кримінального провадження, а саме:

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.05.2016, згідно якого ОСОБА_14 на фото № 3 впізнав ОСОБА_5 як такого хто забрав в нього велосипед;

-Копією договору з ломбард «Діамантовий дім» № 023161055 від 29.04.2016, відповідно до якого ОСОБА_13 здав до ломбарду велосипед «Longweyblack 2600»;

-Висновком судово-товарознавчої експертизи № 1398/16-21 від 07.06.2016, відповідно до якого ринкова вартість велосипеда «Longweyblack 2600» з діаметром коліс 26// на момент вчинення злочину 25.04.2016 з урахуванням зносу та пошкоджень становила 3 912,50 грн. при умові робочого стану та хорошого, доброго товарного стану.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Також, суд враховує показання свідків, щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Будь-яких підстав сумніватися у достовірності показань допитаних свідків по кримінальному провадженню немає.

Судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_5 про непричетність до вчинення грабіжу, оскільки вони спростовуються вищевказаними доказами по кримінальному провадженню, а саме показаннями свідків та потерпілого про обставини здійснення ОСОБА_5 відкритого викрадення чужого майна у ОСОБА_6 . Показання ОСОБА_5 , а саме не визнання ним винуватості частково, судом оцінюються як спробу уникнути кримінальної відповідальності.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину щодо малолітнього, рецидив злочинів.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, що не вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, з згідно довідок з КЗ ВОНД «Соціотерепія» та Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка, на обліку не перебуває, приймає до уваги його вік, стан здоров`я, сімейні обставини, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1398/16-21 від 07.06.2016 - покласти на обвинуваченого, оскільки проведення експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого ним злочину.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції відповідної статті. Відповідно до ст. 75 КК України, врахувавши тяжкість злочину, особу винуватого та інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього певні обов`язки, в умовах контролю за його поведінкою із застосуванням ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 373, 374КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно вимог п.п 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути із засудженого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1398/16-21 від 07.06.2016 в сумі 264 (двісті шістдесят чотири) грн.30 коп.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речовий доказ по кримінальному провадженню № 0003606, а саме: велосипед «Longweyblack 2600», переданий потерпілому повернути власнику.

На вирок суду може бути подана апеляційнаскарга до Апеляційного судуВінницькоїобластіпротягом 30 діб з моменту йогопроголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя :