Справа №635/3840/16-к
Провадження №1-кп/635/258/2017
У Х В А Л А
15 лютого 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
секретар судових засідань ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п.6,12 ч. 2 ст. 115 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_11 від 11 лютого 2016 року відносно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 08 квітня 2016 року. Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_11 від 12 лютого 2016 року відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 09 квітня 2016 року. Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_11 від 05 квітня 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_9 та ОСОБА_8 продовжено на 60 днів до 03 червня 2016 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 травня 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_9 та ОСОБА_8 продовжено на 60 днів до 23 липня 2016 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 липня 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_9 та ОСОБА_8 продовжено на 60 днів до 18 вересня 2016 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_9 та ОСОБА_8 продовжено на 60 днів до 28 жовтня 2016 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_9 та ОСОБА_8 продовжено на 60 днів до 25 грудня 2016 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_9 та ОСОБА_8 продовжено на 60 днів до 19 лютого 2017 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 закінчується 19 лютого 2017 року.
Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою відносно обвинувачених, посилаючись на наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання його під вартою.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала проти продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 та просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечувала проти продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 та просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_9 має постійне місце проживання, у зв`язку з наявністю у нього захворювання потребує постійного лікування та має на утриманні непрацездатних батьків.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч. ч.2 ст. 115 КК України передбачає покарання в тому числі у виді довічного позбавлення волі. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, дані про осіб обвинувачених, які викладені в ухвалах про обрання запобіжного заходу, беручи до уваги посилання прокурора на те, що обвинувачені в разі зміни запобіжного заходу можуть переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілого та свідка, а також враховуючи ту обставину, що розгляд судового провадження не завершений, потерпілий та свідок не допитані, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому вважає доцільним продовжити тримання обвинувачених під вартою строком на шістдесят днів.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Стороною захисту не надано достатніх даних щодо постійного місця проживання обвинуваченого ОСОБА_9 , наявності у нього будь-яких захворювань та наявності на його утриманні непрацездатних батьків, що може бути враховано при вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 199, 331 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Строк тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань №27» обвинуваченому ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п.6,12 ч. 2 ст. 115 КК України продовжити на шістдесят днів - до 15 квітня 2017 року.
Строк тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань №27» обвинуваченому ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п.6,12 ч. 2 ст. 115 КК України продовжити на шістдесят днів - до 15 квітня 2017 року.
У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відмовити.
Встановити строк дії ухвали до 15 квітня 2017 року.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

ОСОБА_3