Справа № 355/1566/16-к
Провадження № 1-кс/355/14/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту

30 січня 2017 року Баришівський районний суд Київської області у складі
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
слідчої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Баришівка Київської області в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000982 від 09 грудня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, погоджене із прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області юристом другого класу ОСОБА_3 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, не працюючого, не одруженого, пільг та урядових нагород не має, раніше судимого,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 000982 від 09 грудня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, погоджене із прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області юристом другого класу ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обгрунтовує тим, що 02.12.2016 року близько 14 години ОСОБА_4 шляхом вільного доступу в селищі Баришівка по вул. Софіївська 34, Київської області здійснив крадіжку мобільного телефону «Айфон 5 А», який належить ОСОБА_7 .
Так, 02.12.2016 року близько 14 години ОСОБА_4 перебував на своєму робочому місці в приміщенні авто мийки в АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_7 . Помітивши, що ОСОБА_7 заснув на дивані, а поряд з собою поклав свій мобільний телефон марки «Арріе іРhоnе 5 А", у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку даного телефону. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає забрав даний телефон. Після чого відвіз телефон до ломбарду «Добродар», що в м. Києві, де здав його, а вирученими коштами розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку експерта № 4/2061 від 22.12.2016 року ринкова вартість мобільного телефону «Арріе іРhоnе 5 А", за умови використання його за призначенням могла становити 2960,00 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят) гривень.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено наявність достатніх підстав для повідомлення ОСОБА_4 про те, шо він підозрюється в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Слідчим відділенням Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області 04.01.2017 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
26.01.2017 року ОСОБА_4 оголошено в розшук в зв`язку з переховуванням останнього від органів слідства та суду.
27.01.2017 року слідчим суддею Баришівського районного суду надано дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
30.01.2017 року ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції в м. Києві і відносно нього слідчим ОСОБА_6 об 11 год. 15 хв. був складений протокол про затримання відповідно до ст. 208 КПК України та доставлено до суду для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 30 діб.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали дане клопотання та просятьзастосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 діб.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили суд не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 діб, а обмежитись домашнім арештом.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонам кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Частина 4 ст.194 КПК України вказує, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арештуна 30 днів з покладенням на підозрюваного таких обов`язків:

- прибувати до слідчого Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 за першою вимогою;

- цілодобово не залишати місце постійного проживання в

АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Домашній арешт полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризики переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Загальною декларацією прав людини (ст. 3, 9) та Конвенцією (ст. 5) проголошено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту затримання або вигнання. З погляду на презумпцію невинуватості, тримання під вартою особи, яка підозрюється у вчиненні правопорушення має бути винятковим, а не правилом.
Суд враховує, посередню характеристику на підозрюваного, його вік, тяжкість злочину, те що він зобов`язується з`являтися на виклики до слідчого та суду, а також відшкодування ОСОБА_4 потерпілому заподіяну шкоду.
Суд також враховує, що залишаючись на волі під домашнім арештом ОСОБА_4 , не буде чинити тиск на потерпілого, та не буде уникати від досудового розслідування та суду, а тому є підстави для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193-196, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Відмовити старшому слідчому СВ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою строком 30 днів.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком 30 днів, починаючи з 16 години 30 хвилин 30 січня 2017 року.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- прибувати до слідчого Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 за першою вимогою;

- цілодобово не залишати місце постійного проживання в АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Строк дії ухвали до 16 години 30 хвилин 28 лютого 2017 року.

Копію ухвали направити начальнику Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП в Київській області для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1