Справа № 571/622/16-к

У Х В А Л А
03 серпня 2017 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
представника потерпілого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід прокурора ОСОБА_7 при розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
На розгляді Сарненського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинуваченим заявлено відвід прокурору ОСОБА_7 на підставі п.3 ч.1 ст.77 КПК України, в обґрунтування якого зазначено, що сторона захисту вважає, що існують обставини, які викликають сумнів в неупередженості прокурора.
Статтею 77 КПК України передбачені підстави для відводу прокурору. Відповідно до п.3 ч.1 наведеної норми - прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він заінтересований в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості.
Обвинуваченим зазначено, що прокурор є зацікавленим у результатах розгляду даного кримінального провадження, оскільки під час попередніх судових засідань останній висловлював думку щодо необхідності проведення закритого судового засідання, а з огляду на те, що потерпілим є родич певної посадової особи, що працює на території Рокитнівського району, обвинувачений вважає, що прокурор є зацікавленим, оскільки його поведінка свідчить, що йому є що приховувати.
У наведеній вище нормі, а саме : п.3 ч.1 ст.77 КПК України зазначено, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо є не будь-які, а виключно обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора.
В даному випадку сумніви сторони захисту у неупередженості прокурора не є обґрунтованими, оскільки конкретних фактів стороною наведено не було, а лише висловлені припущення обвинуваченого.
Не можуть, також, свідчити про упередженість прокурора наведені обвинуваченим обставини, за яких він, з його слів, під тиском працівника поліції Муханькова із порушенням права на захист підписав обвинувальний акт.
Так, відповідно до ч.3 ст.291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Вказана норма закону не передбачає підписання обвинувального акту обвинуваченим.
Наданий суду обвинувальний акт також не містить підпису обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому вказані обставини, як підстава для відводу прокурора ОСОБА_9 є надуманими.
Крім цього, однією із підстав, які свідчать на думку сторони захисту про упередженість прокурора ОСОБА_7 є текст обвинувального акту, який сформульовано з порушенням принципу презумпції невинуватості, задекларованої конституцією України, оскільки зазначено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.
Із змісту обвинувального акту вбачається, що вказаний процесуальний документ містить формулювання обвинувачення.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Таким чином, вказана норма передбачає, що особу не може бути піддано кримінальному покаранню до доведення її вини у судовому порядку.
Пункт 5 частини 2 ст.291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити, окрім іншого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Вказана норма не передбачає можливість висловлення в обвинувальному акті припущень щодо винуватості особи. Прокурор, на виконання вимог зазначеної статті, зобов`язаний сформулювати обвинувачення, яке, на його думку є доведеним зібраними під час досудового розслідування доказами, переконливість яких, на виконання статті 62 Конституції України, він має довести перед судом під час судового розгляду.
Таким чином, прокурор діяв в межах чинного кримінального процесуального кодексу України, що не може свідчити про його особисту зацікавленість у результатах розгляду даного кримінального провадження.
Отже, наведені обвинуваченим доводи, не є підтвердженням упередженості або особистої зацікавленості прокурора до сторони захисту, так як прокурор діяв в межах повноважень, передбачених КПК України.
Інших обставин, які б могли викликати обґрунтований сумнів у неупередженості прокурора ОСОБА_7 стосовно сторони захисту на даній стадії судового провадження судом не вбачається.
Таким чином, заява обвинуваченого не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.77, 81 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід прокурора ОСОБА_7 при розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
СУДДЯ підпис
Копія вірно
Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області ОСОБА_10