Справа № 640/6749/15-к
н/п 1-кп/640/49/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова в складі колегії суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.110, ч.2 ст.28, ч.2 ст.289, ч.1 ст.28, ч.1 ст.294, ч.2 ст.28, ч.2 ст.294 КК України, -
В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.110, ч.2 ст.28, ч.2 ст.289, ч.1 ст.28, ч.1 ст.294, ч.2 ст.28, ч.2 ст.294 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалами суду продовжено до 11.06.2017 р.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, та вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, які існують, також просив врахувати тяжкість інкримінованих злочинів. Захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечували, вважають, що прокурор не вказав дані щодо існування відповідних ризиків, просять обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Згідно ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_7 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість ОСОБА_7 переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у скоєні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується в скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, в тому числі, із застосуванням насильства над особами та заподіяння тілесних ушкоджень, а також ті обставини, що обвинувачений не працює та не має офіційних джерел існування, тому суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 04 серпня 2017 р.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочину, можливість незаконного впливу на свідків, які ще судом не допитані, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.
Згідно практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Керуючись ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, суд не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується, в тому числі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.294, ч.2 ст.28, ч.2 ст.289 КК України, тобто щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 331, 372 КПК України, -
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в ДУ Харківська установа виконання покарань №27, продовживши строк цього запобіжного заходу до 60 днів, тобто до 04 серпня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_8