АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/2038/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/153/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Гусятинського районного суду від 22 березня 2017 року.

Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, працює в Яблунівському обласному комунальному дитячому протитуберкульозному санаторії, освіта середня, одружена, раніше не судима,-

засуджена за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, не працюючий, освіта середня, одружений, раніше не судимий,-

засуджений за ч.1 ст.122 КК України на один рік обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено йому 1 (один) рік іспитового строку.

Згідно з п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 гривень. В задоволенні решти вимог- відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 1500 гривень. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винними та засуджені за те, що 07.09.2015 року близько 08 год. 00 хвилин по вул. Наливайка, що у с. Сухостав Гусятинського району Тернопільської області між місцевими жителями ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на ґрунті неприязних відносин виникла словесна суперечка, яка переросла в бійку, під час якої, реалізуючи свої злочинні дії, направлені на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 умисно нанесла ОСОБА_10 удар рукою в область лівого вуха та губи, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді садна на лівій вушній раковині, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В подальшому до ОСОБА_7 та ОСОБА_10 підбіг ОСОБА_8 . Реалізуючи свої злочинні дії, направлені на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 умисно наніс ОСОБА_10 декілька ударів ногою в область кисті правої руки, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого косого уламкового перелому 1-ої п`ясної кістки правої кисті, обширного синця на правій кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження, посилаючись на те, що ні досудовим слідством, ні під час судового розгляду вказаного кримінального провадження судом не здобуто достатніх доказів на підтвердження вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України та ч.1 ст. 122 КК України. Вказує на наявність суперечностей у показах потерпілого ОСОБА_10 , наданих ним під час проведення допиту та слідчого експерименту. Посилається на те, що обвинувачені ніяких неправомірних дій відносно потерпілого не вчиняли, своєї вини не визнають, їм невідомо походження синців у потерпілого, зазначає, що свідки безпосередньо не були присутні під час нанесення потерпілому ударів та не підтвердили вказаний факт.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах захисника ОСОБА_9 , в судових дебатах та останньому слові обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, думку прокурора, який вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим, просить його залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які їх засуджено, відповідають фактичним обставинам справи, які визнані судом доведеними, ґрунтуються на сукупності зібраних і належно оцінених доказах.

Так, потерпілий ОСОБА_10 в ході досудового слідства і в судовому засіданні ствердив, що між ним та обвинуваченими склалися неприязні відносини. 07.09.2015 року близько 8 години ранку він, повертаючись додому від сусіда ОСОБА_11 , зустрів ОСОБА_7 .. Під час суперечки, яка виникла між ними щодо рівчака, який вона попередньо засипала, ОСОБА_7 вдарила його по обличчю, від чого він впав на коліна та продовжувала його бити. В цей момент підбіг її чоловік ОСОБА_8 , який почав копати його ногами та вдарив його ногою в праву руку, від чого він відчув різкий біль.

Вказує, що нанесення йому тілесних ушкоджень відбувалося допоки прийшла його дружина ОСОБА_12 , яка почала кричати, тоді обвинувачені втекли. Після конфлікту, вже з отриманими тілесними ушкодженнями, його бачили ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_13 ..

Аналогічні показання потерпілий ОСОБА_10 надав і під час проведення слідчого експерименту. Зокрема, за даними протоколу про проведення слідчого експерименту від 15.10.2015 року потерпілий ОСОБА_10 відтворив механізм нанесення йому 07.09.2015 року ударів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..

Свідок ОСОБА_14 , яка є дружиною потерпілого ОСОБА_10 , підтвердила показання ОСОБА_10 та вказала, що 07.09.2015 року зранку біля 8 години вона виганяла корів на пасовище. Її чоловік пішов до сусіда ОСОБА_11 .. Коли вона поверталась додому, побачила як її чоловік, який стояв на колінах, били ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .. Вона почала кричати і обвинувачені пішли на своє подвір`я. Вона бачила, що в її чоловіка була розбита губа, вухо. Він скаржився, що йому тяжко дихати та болів великий палець правої руки.

Аналогічні показання щодо обставин нанесення її чоловіку тілесних ушкоджень ОСОБА_14 надала і під час проведення слідчого експерименту 15.10.2015 року, де зазначила, що за 200 метрів біля воріт домогосподарства побачила тачку, біля якої стояв на колінах обличчям донизу її чоловік, а обвинувачені стояли та наносили в хаотичному порядку ногами удари по тілу її чоловіка - ногах, тулубу та руках.

Свідок ОСОБА_11 ствердив, що коли потерпілий зранку 07.09.2015 року приходив до нього позичати рештування, на ньому не було ніяких помітних ушкоджень та царапин. Проте, коли ОСОБА_10 повертав позичене на його обличчі були сліди ушкоджень: лице та ніс були подряпані. Крім цього, він скаржився на біль у правій руці. Сказав, що була бійка з Матіяшами.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні вказала, що 07 вересня 2015 року вона вела дитину в садок та на вулиці біля господарства ОСОБА_11 в с. Сухостав бачила ОСОБА_10 , який віз тачки. Коли вона приблизно через 15 хв. поверталась, то побачила ОСОБА_10 , який присів і витирав кров на лиці, говорив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 били його, а ОСОБА_8 копнув його в руку та зламав палець.

Пояснення свідків є послідовними, логічними, належними та допустимими, вони підтверджуються іншими доказами, узгоджуються між собою, тому суд підставно послався на них у вироку.

Факт вчинення обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 інкримінованих їм кримінальних правопорушень підтверджується іншими доказами дослідженими в суді першої інстанції.

Зокрема, при проведенні судово-медичної експертизи №291 від 08 вересня 2015 року у потерпілого ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження, а саме: закритий косий уламковий перелом 1-ої п`ястної кістки правої кисті, обширний синець на правій кисті, садно на лівій вушній раковині, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи. Тілесне ушкодження у вигляді забою правої кисті з переломом 1-ої п`ястної кістки правої кисті та синець на правій кисті, за ознакою тривалого розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Садно на лівій вушній раковині та крововилив на слизовій оболонці верхньої губи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Висновок експерта стверджує, що дані тілесні ушкодження, з огляду на їх вид та властивості утворилися від дії тупих предметів, можливо в час та обставинах, викладених в постанові.

Висновок експерта проведений спеціалістом, з наукової точки належно вмотивований і сумнівів, в колегії суддів не викликає.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вини не визнали, проте не заперечили, що близько 8 год. ранку 07.09.2015 року між ОСОБА_7 та потерпілим відбувся словесний конфлікт через те, що вона закидала рів, який він вирив для стоку каналізації. В ході конфлікту вони шарпались.

Крім того, існування неприязних стосунків між обвинуваченими та потерпілим підтвердив і сам потерпілий та його дружина.

Колегія суддів, враховуючи обстановку, яка передувала конфлікту, кількість та розташування нанесених потерпілому тілесних ушкоджень, беручи до уваги покази потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 приходить до переконання, що тілесні ушкодження потерпілому спричинили ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у зв`язку із виникненням між ними сварки на побутовому рівні, зокрема, ОСОБА_7 нанесла ОСОБА_10 тілесні ушкодження, які, згідно висновку експерта, відносяться до легких, а ОСОБА_8 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забою правої кисті з переломом 1-ої п`ястної кістки правої кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Посилання захисника обвинувачених на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не наносили ушкоджень потерпілому спростовуються матеріалами кримінального провадження, тому суд вірно оцінив їх критично та не взяв до уваги.

Крім цього, судом першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження вірно не взято до уваги вирок Гусятинського районного суду від 30.12.2015 року, оскільки згідно з ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а тому притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності за участь в конфлікті з ОСОБА_7 не є підставою для визнання обвинувачених невинуватими в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях.

Колегія суддів вважає, що висновки, яких дійшов суд, були зроблені на підставі ретельного, повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи. Матеріали справи не містять обставин, що можуть викликати сумніви в правильності рішення суду, чи суперечливих доказів, які б суд невмотивовано відкинув.

Усе зазначене дає підстави вважати, що суд постановив законний та обґрунтований вирок, а тому доводи захисника обвинувачених щодо непричетності їх до вчиненого кримінального правопорушення, колегія суддів вважає необґрунтованими, як і ті обставини, на які вони посилаються в своїй апеляції.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_8 - за ч.1 ст.122 КК України є правильною.

При визначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд врахував ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, при призначенні покарання ОСОБА_7 враховано тяжкість наслідків, що наступили, а саме, легкі тілесні ушкодження, особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням наведеного, з додержанням вимог ст. 65 КК України, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується призначення покарання ОСОБА_8 , то судом вірно враховано відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується, тяжкість злочину та обґрунтовано призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та зазначені вище обставини справи, суд мотивовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без відбування покарання та звільнив його від відбування покарання з випробуванням.

Дане покарання відповідає передбаченій ст.50 КК України меті покарання - виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Стосовно вирішення питання заявленого потерпілим цивільного позову, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно вирішив дане питання, задовольнивши його частково.

Вирішуючи питання про стягнення з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_10 спричиненої йому моральної шкоди, суд взяв до уваги характер і тривалість фізичних та душевних страждань потерпілого, яких він зазнав під час отриманих тілесних ушкоджень, морального пригнічення, приниження його честі та гідності, нанесення психологічної травми, у зв`язку із чим, йому важко відновити свій психічний та моральний стан. Враховуючи всі ці обставини суд обґрунтовано задовольнив вимоги в цій частині та стягнув з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 1500 грн., з ОСОБА_7 - 1000 грн..

Крім цього, судом вірно залишено без розгляду цивільний позов потерпілого до обвинувачених про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесених потерпілим витрат на медикаменти та лікування, пов`язані саме із спричиненням йому тілесних ушкоджень обвинуваченими.

За таких обставин, вирок суду є обґрунтованим і законним, будь-яких підстав для його скасування та закриття провадження колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Гусятинського районного суду від 22 березня 2017 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2