Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7021/17
У Х В А Л А

30 серпня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси, у складі:

слідчого судді : ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участі прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

підозрюваного: ОСОБА_5

слідчого : ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 по матеріалам кримінального провадження № 0000167 від16.08.2017за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скибин, Жашківського району, Черкаської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, щоОСОБА_5 , відповідно до наказу № 69 о/с від 17.02.2017 перебуває на посаді заступника начальника Жашківського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 зі змінами та доповненнями, - до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції України.

Таким чином, ОСОБА_5 , займаючи посаду заступника начальника Жашківського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, з моменту призначення на зазначену посаду є працівником правоохоронного органу, представником влади, а тому відповідно до ч. 2 ст. 18 КК України та Примітки 1 ст. 364 КК України є службовою особою.

Згідно з п. 2 Примітки ст. 368 КК України, ОСОБА_5 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до функціональних обов`язків заступник начальника Жашківського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області: п. 3 ч. 2 забезпечує протидію поширенню наркоманії, боротьбу з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; п. 5 ч. 2 організовує та проводить оперативно-розшукову діяльність у відділенні поліції; п. 7 ч. 2 організовує превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобіганню вчиненню правопорушень; п. 8 ч. 2 уживає заходів з виявлення причин та умов, що сприяють учиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, уживає в межах своєї компетенції заходів щодо їх усунення; ч. 3 координує та спрямовує діяльність оперативного підрозділу поліції на розкриття тяжких та особливо тяжких, серійних, розвиток агентурної мережі та методів її використання, організацію системи збирання, аналізу, обміну, використання агентурної інформації та зміцнення взаємодії з іншими оперативними підрозділами ГУНП в Черкаській області.

Окрім того, установлено, що відповідно до наказу № 230 о/с від 08.12.2016 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Жашківського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебуває капітан поліції ОСОБА_7 .

У ході здійснення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 діяльності, направленої на реалізацію своїх повноважень, визначених Законом України «Про Національну поліцію» ними встановлено осіб, які проживають на території Жашківського району, Черкаської області та які раніше притягувались до кримінальної відповідальності за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, а також які продовжують здійснювати незаконну діяльність, серед яких був ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату грудня 2015 року у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 всупереч інтересам служби, виник спільний злочинний корисливий умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за непритягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 307 КК України та забезпечення безперешкодного здійснення збуту останнім наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів на території Жашківського району Черкаської області.

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , будучи працівниками правоохоронного органу та представниками влади, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_8 притягувався у 2013 році до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 307 КК України за яке останньому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з встановленням іспитового терміну 3 роки, у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату грудня 2015 року, за власною ініціативою зустрілись з ОСОБА_8 за адресою розташування домоволодіння останнього, а саме: АДРЕСА_2 .

У ході вказаної зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно та узгоджено, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, всупереч інтересам служби, зловживаючи наданою їм владою, повідомили ОСОБА_8 про те, що вони вчинять дії, спрямовані на подальше безперешкодне здійснення збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, лише за умови передачі їм щомісячно неправомірної вигоди в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень. При цьому, останні дали зрозуміти, що без надання щомісячної неправомірної вигоди, ОСОБА_8 буде притягнуто до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 307 КК України.

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно та узгоджено, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, всупереч інтересам служби, зловживаючи наданою їм владою у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату лютого 2016 року під час зустрічі з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поблизу ресторану «Аскольд», який розташований за адресою: вул. Перемоги, 10, м. Жашків, Черкаської області, шляхом вимагання, одержали для себе від ОСОБА_8 щомісячну неправомірну вигоду у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень, за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 307 КК України та забезпечення безперешкодного здійснення ним збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів на території Жашківського району Черкаської області.

У подальшому, реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно та узгоджено, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, всупереч інтересам служби, зловживаючи наданою їм владою у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату березня, квітня, травня, червня, липня, серпня, вересня, жовтня, листопада, грудня 2016 року та січня, лютого, березня, квітня, травня, червня 2017 року, повторно під час зустрічей з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поблизу ресторана «Аскольд», який розташований за адресою: вул. Перемоги, 10, м. Жашків, Черкаської області, навпроти ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований за адресою: вул. Макаренка, 2, м. Жашків, Черкаської області та навпроти ресторану «Арарат», який розташований за адресою: вул. Залізнична, м. Жашків, Черкаської області, шляхом вимагання, одержували для себе від ОСОБА_8 щомісячну неправомірну вигоду у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень, за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 307 КК України та забезпечення безперешкодного здійснення останнім збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів на території Жашківського району, Черкаської області.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, діючи умисно та узгоджено, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, всупереч інтересам служби, зловживаючи наданою їм владою, у період з лютого по грудень 2016 року та січня червня 2017 року, шляхом вимагання, одержали для себе від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень за непритягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 307 КК України та забезпечення безперешкодного здійснення останнім збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів на території Жашківського району Черкаської області.

Також установлено, що відповідно до наказів № № 40 о/с та 230 о/с, у період з 18.03.2016 по 08.12.2016 на ОСОБА_5 покладено тимчасово виконання обов`язків начальника сектору Маньківського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Відповідно до наказів № № 52 о/с та 202 о/с, у період з 15.04.2016 по 14.11.2016 ОСОБА_7 перебував на посаді оперуповноваженого Маньківського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Так, під час здійснення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 діяльності, направленої на реалізацію своїх повноважень, визначених Законом України «Про Національну поліцію» з метою встановлення осіб, які проживають на території Маньківського району Черкаської області та які раніше притягувались до кримінальної відповідальності за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, а також які продовжують здійснювати незаконну діяльність, виявлено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У подальшому, в невстановлений досудовим розслідуванням час та дату квітня 2016 року у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 всупереч інтересам служби, виник спільний злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за непритягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 307 КК України та забезпечення безперешкодного здійснення останнім збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів на території Маньківського району Черкаської області.

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , будучи працівниками правоохоронного органу та представником влади, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_9 притягувався у 2014 році до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України та встановивши дружні відносини останнього з ОСОБА_8 , який вже сплачував їм щомісячну неправомірну вигоду у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 307 КК України та забезпечення безперешкодного здійснення останнім збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів на території Жашківського району Черкаської області, у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату квітня 2016 року, за власною ініціативою зустрілись з ОСОБА_9 біля центрального стадіону, який розташований по вул. Куйбишева, смт. Маньківка, Черкаської області.

У ході вказаної зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно та узгоджено, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, всупереч інтересам служби, зловживаючи наданою їм владою, повідомили ОСОБА_9 про те, що вони вчинять дії, спрямовані на подальше безперешкодне здійснення останнім збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів на території Маньківського району Черкаської області, лише за умови передачі їм щомісячно неправомірної вигоди в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень. При цьому, останні дали зрозуміти, що без надання неправомірної вигоди, ОСОБА_9 буде притягнуто до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 307 КК України.

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно та узгоджено, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, всупереч інтересам служби, зловживаючи наданою їм владою, повторно у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату квітня 2016 року під час зустрічі з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , біля центрального стадіону, який розташований по АДРЕСА_3 , шляхом вимагання, одержали для себе від ОСОБА_9 щомісячну неправомірну вигоду у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень, за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 307 КК України та забезпечення безперешкодного здійснення останнім збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів на території Маньківського району Черкаської області.

У подальшому, реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно та узгоджено, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, всупереч інтересам служби, зловживаючи наданою їм владою у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату травня, червня, липня, серпня, вересня, жовтня, листопада, грудня 2016 року та січня, лютого, березня, квітня, травня, червня 2017 року, повторно під час зустрічей з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у невстановлених досудовим розслідуванням місцях смт. Маньківка, Черкаської області, шляхом вимагання, одержували для себе від ОСОБА_9 щомісячну неправомірну вигоду у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень, за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 307 КК України та забезпечення безперешкодного здійснення останнім збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів на території Маньківського району Черкаської області.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, діючи умисно та узгоджено, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, всупереч інтересам служби, зловживаючи наданою їм владою, у період з квітня по грудень 2016 року та січня червня 2017, шляхом вимагання, одержали для себе від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень за непритягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 307 КК України та забезпечення безперешкодного здійснення останнім збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів на території Маньківського району Черкаської області.

Ураховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, діючи умисно та узгоджено, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, всупереч інтересам служби, зловживаючи наданою їм владою, шляхом вимагання, одержали для себе від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 64 000 (шістдесят чотири тисячі) гривень за непритягнення останніх до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 307 КК України та забезпечення безперешкодного здійснення ними збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів на території Жашківського та Маньківського районів Черкаської області.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, ОСОБА_5 17.08.2017 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_5 вину у вчиненому злочині не визнав.

Разом з тим, в матеріалах даного кримінального провадження мається достатньо підстав підозрювати останнього у вчиненні зазначених злочинів.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків перед органами досудового розслідування, а також запобігання спробам з його боку переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ураховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин та з метою запобігання в силу набутих ним дружніх, службових стосунків безпосередньо впливати на підозрюваних та свідків кримінального правопорушення шляхом умовляння, підкупу, погроз, схиляння їх до зміни чи дачі неправдивих показань під час здійснення досудового розслідування, а також здійснення аналогічних дій шляхом телефонного зв`язку, через мережу Інтернет або через спільних знайомих чи в інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, вчиненням активних дій, спрямованих на знищення документів, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, за яким Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Адвокат в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання , що підозра, яка пред`явлена його підзахисній є необґрунтованою. До того ж ризики, на які посилається орган досудового розслідування, є недоведеними, і вони не дають підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Підозрюваний не ухиляється від слідства. Просить обрати запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку адвоката ,просив обрати більш м`який запобіжний захід,вину не визнає,коли вручали йому підозру він знаходився в лікарні ,тому він просив адвоката . Тиску на свідків ,безпосередньо на ОСОБА_10 не здійснює , це дружина ,чоловік її зараз знаходить під вартою за збут наркотиків,якого він затримував.

Заслухавши доводи прокурора , слідчого, пояснення підозрюваного , його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04.04.2013 року №511-550/0/4-13 слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК).

Суд вважає, що органом досудового розслідування не конкретизовано , у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також не враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні цього запобіжного заходу, а саме те, що підозрюваний буде незаконно впливати на інших співучасників злочину, свідків, може переховуватись від слідства та суду, а також для належного забезпечення покладених на нього процесуальних обов`язків, що надає суду всі підстави для застосування відносно підозрюваного міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

До того ж, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, позитивно характеризується раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має міцні соціальні зв`язки.

Згідно положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам належної процесуальної поведінки підозрюваного.

А тому, враховуючи пред`явлений ОСОБА_5 підозру у вчиненні тяжкого злочину, положення вищевказаної Конвенції, дані про особу, слідчий суддя вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, з застосування заборони підозрюваному залишати житло у певний період доби з 21год. до 07 год. наступного дня.

Слідчий суддя вважає, що застосування даного виду запобіжного заходу цілком достатнє для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши йому залишати місце свого проживання домоволодіння по АДРЕСА_4 , з 21год. до 07 год. наступного дня.
На підставі ч.5 ст.194КПК України на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися з домоволодіння по АДРЕСА_4 , де він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з а свідком у кримінальному провадженні ТищукН.В.

4) здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Даний запобіжний захід не може перевищувати строку досудового розслідування та втрачає свою чинність після закінчення строку досудового розслідування.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Копії ухвали вручити підозрюваному, направити слідчому в провадженні якого знаходиться справа, прокурору Черкаської області для відому.
Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1