Справа № 627/1228/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.04.2017 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000776 за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області, громадянки України, українки, маючої середню освіту, маючої на утриманні малолітню дитину, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

В кінці жовтня 2015 року ОСОБА_4 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку вона винаймала у останньої, діючи умисно, керуючись корисливи мотивами, з метою незаконного збагачення, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю господаря даної квартири, здійснила крадіжку майна ОСОБА_5 , а саме: телевізора марки «Берізка» вартістю 100 грн., електропечі спіральної вартістю 100 грн., килима розміром 1,5 м.*2 м. вартістю 350 грн., двох дерев`яних стільців зі спинкою вартістю 160 грн., двох дерев`яних табурет вартістю 140 грн.

Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зникла, розпорядившись ним на свій власний розсуд, а саме перевезла його на автомобілі до іншого домоволодіння, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №219 від 21 січня 2016 року на загальну суму 850 гривень.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю та в скоєному щиро розкаялася.

Окрім цього повідомила, що вона в повному обсязі відшкодувала завдану потерпілій матеріальну шкоду, на підтвердження чого надала виписку по рахунку, відкритому на її ім`я.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

При розгяді справи в судовому засіданні 20 квітня 2017 року потерпіла ОСОБА_5 вчетверте заявила відвід судді ОСОБА_1 по данному кримінальному провадженню, однак вказаний відвід на підставі ч.4 ст.81 КК України судом був залишений без розгляду,

оскільки даний відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, так як попередні два відводи, які були заявлені судді ОСОБА_1 потерпілою ОСОБА_5 , які ухвалами судді ОСОБА_6 від 30 листопада 2016 року та судді ОСОБА_7 від 11 січня 2017 року були залишені без задоволення. Окрім цього, після цих відводів, які були розглянуті суддями та в задоволенні яких було відмовлено, 15 березня 2017 року в судовому засіданні потерпіла втретє усно заявила нічим не вмотивований відвід та взагалі відмовилася брати участь в судовому розгляді кримінального провадження та знаходилася в залі судових засідань в якості слухача. Окрім цього потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні відмовилася давати пояснення стосовно вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення та на неодноразові запитання головуючого не відповідала взагалі, при цьому явно ігноруючи запитання головуючого, а при наданні слова в судових дебатах також мовчала.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини, її вина повністю підтверджується такими доказами:

?протоколом огляду місця події від 17.12.2015 року, який був проведений за адресою проживання обвинуваченої в АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено телевізор марки «Берізка», 2 табуретки, 1 стілець із спинкою, 2 ключі від внутрішнього замка;

?протоколом огляду місця події від 11.01.2016 року, який був проведений за адресою: АДРЕСА_4 , під час якого було виявлено килим світло - коричневого кольору розміром 1,5 м. *2 м;

?висновком судово-товарознавчої експертизи № 219 від 21 січня 2016 року про вартість викраденого майна, що належить потерпілій ОСОБА_5 ;

?протоколом проведення слідчого експерименту від 26 січня 2016 року та фототаблицею до нього;

?свідченнями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що її донька ОСОБА_4 дійсно винаймала квартиру в АДРЕСА_5 , однак про скоєння донькою крадіжки майна ОСОБА_5 їй нічого не відомо. Також вказала, що її донька раніше ніяких крадіжок не вчиняла;

?свідченнями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що він інколи підробляє на життя перевозками та йому в кінці жовтня 2015 року зателефонувала ОСОБА_10 , яка попрохала перевезти її речі з будинку АДРЕСА_5 до квартири, що розташована в будинку по АДРЕСА_6 , на що він погодився та здійснив перевезення речей ОСОБА_11 , а саме вони втрьох погрузили телевізор марки «Берізка», в якого була відірвана кришка, пару табуретів, дерев`яних стільців, килим, який знаходився в занедбаному стані, дитячі речі та одяг ОСОБА_4 . Потім всі речі він на своєму автомобілі він перевіз в с. Карайкозівка, де їх вигрузили до одного із будинків, на який вказала ОСОБА_10 ;

?свідченням свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що на початку осені 2015 року в смт Краснокутськ вона зустрілася з ОСОБА_13 та остання попрохала її допомогти перевезти речі. Після чого ОСОБА_11 попрохала гр. ОСОБА_14 , щоб він перевіз речі з смт Краснокутськ до с. Карайкозівка. Потім вона з ОСОБА_11 пішли до будинку, що розташований по АДРЕСА_5 , куди також під`їхав ОСОБА_15 . ОСОБА_11 забрала з квартири телевізор, три табурета, один стілець, електроплитку, килим, свої речі та речі дитини. Після чого вони всі речі на автомобілі ОСОБА_16 перевезли до с. Карайкозівка.

Що стосується показань свідка ОСОБА_17 , наданих слідчому під час досудового слідства, то вони не можуть бути прийняті судом як доказ скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки відповідно до ст. 95 КПК України, не являються належним доказом показання надані слідчому під час досудового слідства та які не отриманні у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, а сам свідок до суду жодного разу не з`явився.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме:

-таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочину середньої тяжкості та особу обвинуваченої, яка має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання характеризується формально, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога Краснокутської ЦРЛ не перебуває, раніше не судима.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченої, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді 100 годин громадських робіт. На погляд суду зазначене покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

По справі цивільний позов не заявлений.

По справі судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за цим законом у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Що стосується речових доказів:

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме постанови про визнання і прилучення до справи речових доказів від 11.01.2016 року по речовим доказам, а саме: по двом дерев`яним табуретам, одним дерев`яним стільцем із спинкою, телевізору марки «Берізка», килиму світло коричневого кольору розміром 1,5*2м було додано розписку потерпілої ОСОБА_5 , яка датована 27.01.2016 року про отримання вищевказаних речових доказів на зберігання, однак в подальшому відповідно до квитанції від 28.01.2016 року №2 вказані речі були передані на зберігання до Краснокутського ВП Валківського ВП ГУНП в Харківській області, а тому суд і вважає за необхідне зобов"язати Краснокутський ВП Валківський ВП ГУНП в Харківській області повернути вказані речові докази власнику - ОСОБА_5 , а речові докази, а саме: два ключі від внутрішнього замка, які згідно п.3 постанови про визнання і прилучення до справи речових доказів від 11.01.2016 року знаходяться на зберіганні саме у ОСОБА_5 повернути власнику - ОСОБА_5 .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1