Номер провадження: 11-сс/785/447/17
Номер справи місцевого суду: 509/282/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

адвоката - ОСОБА_6 ,

заявника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.01.2017 року про арешт майна,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.01.2017 року задоволено клопотання ст.слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000120 від 18.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України і накладено арешт на лом чорного металу загальною вагою 408,5 кг, зошит із чорновими записами, записну книжку із записами «NOTEBOOK», аркуш паперу із записами, електронні напільні ваги ТМ «N-R» TCS-500, вилучені в ході обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . З матеріалів справи вбачається, що 18.01.2017 до чергової частини Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_9 про те, що на території Овідіопольського району Одеської області невстановлені особи займаються прийомом металобрухту незаконно.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, зазначив, що майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку вищезазначеного приміщення, підпадає під критерії, зазначені у п.п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вказує, що дане кримінальне провадження відносно нього є елементом перешкоджання законній підприємницькій діяльності. Даний вид діяльності операції з металобрухтом не передбачає на даний час одержання державної ліцензії. Крім того, він не був повідомлений про розгляд клопотання, чим порушено його право на захист, адже він був позбавлений можливості скористатися положеннями ч.4 ст.172 КПК України. Оскаржувана ухвала слідчого судді фактично позбавила його можливості здійснювати законну підприємницьку діяльність, що є єдиним джерелом доходу його сім`ї. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку. Також просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.01.2017 року, посилаючись на те, що копію ухвали слідчого судді він одержав у суді лише 08.03.2017 року.

Вислухавши доповідача, ОСОБА_7 і його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність поновлення ОСОБА_7 строку на апеляційне оскарження та задоволення його апеляції з наступних підстав.

ОСОБА_7 10.03.2017 року звернувся до апеляційного суду із апеляцією на ухвалу слідчого судді, у якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки клопотання слідчого розглянуто у його відсутність, а копію цієї ухвали він отримав лише 08.03.2017 року. Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 14.03.2017 року клопотання про поновлення вказаного строку було залишено без задоволення, оскільки до клопотання не було долучено доказів про отримання копії оскаржуваної ухвали саме 08.03.2017 року. Отримавши копію ухвали судді апеляційного суду 21.03.2017 року, ОСОБА_7 24.03.2017 року повторно подав апеляційну скаргу, до якої приєднав ксерокопію своєї заяви на ім`я судді Овідіопольського районного суду Одеської області, з якої видно, що копію оскаржуваної ухвали він отримав дійсно 08.03.2017 року. За таких обставин належить поновити апелянту строк на апеляційне оскарження ухвали.

Як вбачається з тексту наданої апелянтом в судовому засіданні апеляційного суду копії ухвали слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.01.2017 року про надання дозволу на проведення обшуку по кримінальному провадженню №0000120 від 18.01.2017 року, підставами для надання такого дозволу стало те, що відповідно до отриманої слідчим інформації на території приватного малого підприємства «Світлана» можуть проводитися операції без державної реєстрації або без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, або можуть надаватися приміщення та споруди для розташування незаконних пунктів прийому, схову або збуту металобрухту.

При цьому слідчим суддею не взято до уваги, що із внесенням змін до ст. 213 КК України від 12.02.2015 року ліцензування вказаного виду підприємницької діяльності скасовано і введено інший порядок отримання дозволу на даний вид економічної діяльності.

Слідчий суддя не викликав ОСОБА_7 в судове засідання для розгляду клопотання слідчого, не витребував від нього, а також із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та не перевірив документів на право заняття даним видом підприємницької діяльності і прийняв рішення про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно без достатніх підстав.

Також слідчий суддя не перевірив чи віднесено на час проведення досудового розслідування кримінального провадження такий вид діяльності, як операції з металобрухтом до переліку видів діяльності, які вимагають обов`язкового ліцензування відповідно до ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».
Так, із наданих апеляційному суду апелянтом витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, він зареєстрований як фізична особа-підприємець 18.10.2016 року та отримав у встановленому законом порядку дозвіл на заняття підприємницькою діяльністю щодо збирання безпечних відходів та оптовою торгівлі відходами та брухтом.

З огляду на викладене, належить прийти до висновку про те, що слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно заявника було допущено неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до вимог ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення, оскільки прийняте ним рішення перешкоджає здійсненню заявником підприємницької діяльності відповідно до отриманих ним дозволів.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити, ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.01.2017 року про накладення арешту на майно скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №0000120 від 18.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4