Справа № 303/6979/16-к
Провадження № 1-кп/303/81/17
У Х В А Л А

10 лютого 2017 року м.Мукачево
МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003067 від 01.11.2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.125, ч.2 ст.129, ч.3 ст. 146, ч.2 ст.147, ч.2 ст.194, ст.257, ч.2, 3 ст.258, ч.1, 2 ст.263, ч.1 ст.279, ч.4 ст.187, ч.4 ст.296, ч.2 ст.342, ч.1 ст.343, ч.1, 2, 4 ст.345 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :
До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003067 від 01.11.2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.125, ч.2 ст.129, ч.3 ст. 146, ч.2 ст.147, ч.2 ст.194, ст.257, ч.2, 3 ст.258, ч.1, 2 ст.263, ч.1 ст.279, ч.4 ст.187, ч.4 ст.296, ч.2 ст.342, ч.1 ст.343, ч.1, 2, 4 ст.345 КК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 на підставі обвинувального акту, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає всім вимогам КПК України, підстави для закриття провадження чи повернення обвинувального акту відсутні.
Представник потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 висловив думку, що можливо призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акта.
Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні у встановленому законом порядку шляхом публікації судової повістки у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження відповідно до вимог ч.3 ст.323 КПК України.
Захисник ОСОБА_7 вважає, що судовий розгляд вказаного кримінального провадження може не бути призначено, а обвинувальний акт слід повернути прокурору, про що подав письмове клопотання. Мотивував свою позицію тим, що не зважаючи на положення ч.1 ст.297-5, ч.3 ст.323 КПК України, які передбачають проведення спеціального судового провадження без участі обвинуваченого, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях «Меденіца проти Швейцарії», «Сейдович проти Італії»,
стр. 2 із 5
«Колоцца проти Італії» та «Шомоді проти Італії» вказав, що ключове значення в цьому випадку відіграє офіційне повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження та висунуте стосовно неї обвинувачення. В даному кримінальному провадженні відсутні беззаперечні докази, що обвинувачений ОСОБА_5 в достатній мірі є проінформованим про притягнення його до кримінальної відповідальності, про висунуте йому обвинувачення і що відбудеться судовий розгляд даного кримінального провадження. Суду не надано доказів того, що обвинувачений перебуває за кордоном або оголошений у міждержавний розшук. Крім цього, на думку захисника, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, не містить відомостей про всіх потерпілих, підозрюваному та захиснику матеріали кримінального провадження не відкривалися, не була вручена змінена підозра, обвинуваченому ОСОБА_5 не роз`яснено право на суд присяжних.
Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , представник потерпілого ОСОБА_21 - ОСОБА_22 , представник потерпілого - Закарпатського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_23 подали до суду заяви з проханням провести підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні без їхньої участі.
Інші потерпілі у підготовче судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомленими про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання, за винятком ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 .
Судові повістки, які були направлені потерпілим ОСОБА_24 , ОСОБА_25 були повторно повернуті до суду з відмітками відділень поштового зв`язку: «за вказаною адресою не проживає», а щодо потерпілої ОСОБА_26 - «за закінченням терміну зберігання». Зазначене вказує на те, що у обвинувальному акті адреси місця проживання вказаних потерпілих зазначені невірно, що позбавляє можливості суд належним чином повідомити цих осіб про час і місце проведення підготовчого судового засідання.
Заслухавши думки прокурора, представника потерпілого, захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного.
У відповідності до ст.2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ст.8 Конституції України та ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч. 4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до вимог п.3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
У тексті даного обвинувального акту при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, у формулюванні обвинувачення за ч.4 ст.187 КК України вказано, що члени банди заволоділи майном ОСОБА_27 , яке перебувало на відповідальному зберіганні ТОВ «Інвестиційна компанія «Спорт-Тур», на
стр. 3 із 5
загальну суму 10 млн. грн., однак ні вказану фізичну, ні юридичну особу як потерпілими у обвинувальному акті не вказано.
У даному обвинувальному акті при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення за ч.4 ст.296 КК України вказано, що діями ОСОБА_5 та іншими членами банди було заподіяно шкоду ПП «Роял Лото» на загальну суму 73160 грн., однак потерпілим дане підприємство не зазначено.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості, зокрема про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до частини першої статті 337 Кримінального процесуального кодексу України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» ; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії»).
У даному обвинувальному акті виклад правової кваліфікації кримінального правопорушення (диспозиція) вчинення хуліганства, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом за епізодом про злочинні дії ОСОБА_5 у складі банди в приміщенні ДВНЗ «Ужгородський національний університет» суперечить зазначеній у обвинувальному акті частині статті закону України про кримінальну відповідальність, зокрема ч.4 ст.296 КК України, у той час як у диспозиції, вказаної у обвинувальному акті частини статті, не зазначено кваліфікуючих ознак даної частини статті КК України. Крім цього у відповідності до формулювання ст.296 КК України кваліфікація даного злочину може містити або особливу зухвалість або винятковий цинізм, а не і те і інше.
Відповідно до викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення вказано, що діями ОСОБА_5 та іншими членами банди було пошкоджено майно вказаного навчального закладу, однак як потерпілий дана установа не зазначена, як не зазначені й інші, крім ОСОБА_28 , потерпілі - особи, які знаходилися у цьому приміщенні : ОСОБА_29 та інші працівники установи, що є порушенням ч.1 ст.55 КПК України.
Відповідно до викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення вказано, що діями ОСОБА_5 та іншими членами банди від уражень кулями та осколками гранат було спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , які всупереч вимогам ч.1 ст.55 КПК України у обвинувальному акті не зазначені як потерпілі, не вказано дати та місця їх народження,
стр. 4 із 5
громадянство.
При цьому прокурор, висуваючи обвинувачення за певними статтями Кримінального кодексу України стверджує зокрема, що є і інше пошкоджене майно та інші особи, яким спричинено матеріальної шкоди та скоєно низку інших злочинів, а тому суд вважає, що в цій частині обвинувачення є неконкретизованим, що є порушенням вимог КПК України, що знайшло своє відображення в наступному:
за ч.2 ст. 194 КК України - при перерахуванні пошкоджених автотранспортних засобів вказано, що пошкоджено також «інші транспортні засоби («ВАЗ -2114» та «Шкода Октавія», тощо)» та вказуючи кому спричинено матеріальної шкоди зазначено, що «додатково спричинено майну АЗС «Народна», автозаправочних станцій, прилеглих автосалонів та магазинів»;
за ч.2 ст.258 КК України також вказано щодо наявності спричиненої шкоди іншим автозаправочним станціям, автосалонам, магазинам та при перерахуванні пошкоджених автотранспортних засобів вказано, що пошкоджено також інші транспортні засоби.
Окрім цього, у висунутому обвинуваченні за ч.2 ст. 129 (погроза вбивством), ч.2 ст.342 (опір працівникам правоохоронного органу) та ч.4 ст. 345 КК України (погроза вбивством працівнику правоохоронного органу) не конкретизовано осіб, відносно яких дані погрози та опір були звернені, тобто обвинувачення не містить відомостей щодо жодного потерпілого від даних кримінальних правопорушень, а тому суд вважає, що в цій частині обвинувачення є неконкретизоване, що є порушенням вимог КПК України.
Також у висунутому обвинуваченні за ч.3 ст.146 КК України обвинувального акта зазначено, що злочинні дії ОСОБА_5 у складі банди були вчиненні відносно співробітників УДСО ОСОБА_36 та ОСОБА_37 , які також не зазначені як потерпілі, не вказано їх імен і по батькові, дати та місця їх народження, громадянство.
У відповідності до вимог п.1 ч.3 ст. 42 КПК України, обвинувачений має право, у тому числі, знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а такою юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст. 56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право, у тому числі, знати сутність підозри та обвинувачення, висунутого обвинуваченому.
Вказане неконкретизоване обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 , порушує вставлене законом його право знати у вчиненні яких кримінальних правопорушень він обвинувачується, а також права потерпілих знати сутність підозри та обвинувачення, висунутого обвинуваченому, розмір шкоди, завданої злочинними діями обвинувачено стосовно кожного з потерпілих.
Також всупереч вимогам п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить конкретних даних про розмір шкоди, завданої кожним кримінальним правопорушенням, а вказано лише її загальний розмір, що порушує як права обвинуваченого, так і права потерпілих.
Також обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме не містить повної дати його складення (вказано лише місяць та рік).
Всупереч п.2 ч.4 ст.291 КПК України, до обвинувального акта не додано цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 , який був пред`явлений під час досудового розслідування, що підтвердив у підготовчому судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 .
Частина 2 статті 291 КПК України має прямий, конкретний і категоричний характер щодо обов`язкової наявності у обвинувальному акті необхідних відомостей, вона не містить жодних виключень.
Судом визнано необгрунтованими викладені у клопотанні доводи захисника
стр. 5 із 5
обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, вивченням обвинувального акта встановлено, що він містить таке формулювання, однак воно за деякими статтями КК є неконкретизованим та містить суперечності.
Що стосується аргументів захисника відносно того, що обвинуваченому матеріали кримінального провадження не відкривалися та йому не була вручена змінена підозра, не було роз`яснено право на суд присяжних, то вони є безпідставними, оскільки досудове розслідування проводилося за участю захисника ОСОБА_38 у порядку визначеному в ст.297-5 КПК України, якому вказані процесуальні документи були вручені, тому це не є підставою для повернення обвинувального акта. Суд також відкидає доводи захисника про порушення прав обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з його неповідомленням про проведення підготовчого судового засідання, оскільки він був у встановленому порядку повідомлений про час і місце його проведення шляхом надіслання судової повістки за останнім відомим місцем проживання та через друкований засіб масової інформації.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.125, ч.2 ст.129, ч.3 ст. 146, ч.2 ст.147, ч.2 ст.194, ст.257, ч.2, 3 ст.258, ч.1, 2 ст.263, ч.1 ст.279, ч.4 ст.187, ч.4 ст.296, ч.2 ст.342, ч.1 ст.343, ч.1, 2, 4 ст.345 КК України, не відповідає вимогам пунктів 3, 7, 9 ч.2 та п.2 ч.4 ст.291 КПК України, не у повній мірі відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору.
Керуючись ст. 314 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003067 від 01.11.2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.125, ч.2 ст.129, ч.3 ст. 146, ч.2 ст.147, ч.2 ст.194, ст.257, ч.2, 3 ст.258, ч.1, 2 ст.263, ч.1 ст.279, ч.4 ст.187, ч.4 ст.296, ч.2 ст.342, ч.1 ст.343, ч.1, 2, 4 ст.345 КК України, повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3