Справа № 296/3742/16-к
УХВАЛА
Іменем України
22 квітня 2016 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженні № 0000533 від 14.12.2015, про накладення арешту на майно,-

встановив:

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні СУ ГУНП у Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000533 внесеного 14.12.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.306 ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до наявних матеріалів у кримінальному провадженні встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , незаконно зберігають та в подальшому незаконно збувають психотропні речовини «амфетамін» та наркотичні засоби, а також останні розміщують частину грошових коштів, здобутих від незаконного обігу вказаної психотропної речовини та наркотичних засобів у банку, які в подальшому використовують для фінансування діяльності, що забезпечує продовження цього обігу.

Крім того, ОСОБА_5 , ставши на злочинний шлях, діючи з прямим умислом, таємно, незаконно, без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року (далі - Положення), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженого наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами), у невстановлені слідством час, місці та обставин незаконно придбав боєприпас, а саме: гранату типу Ф-1 із викрученим підривачем УЗРГМ, та підривач типу УЗРГМ-2 34-87,583, які відповідно до довідок про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів відносяться до вибухо-небезпечних об`єктів.

У подальшому, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, без передбаченого Положенням та Інструкцією дозволу, незаконно за невстановлених слідством часі та обставин переніс боєприпас, а саме: гранату типу Ф-1 із викрученим підшивачем УЗРГМ, та підривач типу УЗРГМ-2 34-87,583, до квартири АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, де став незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу.

Після чого, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, без передбаченого Положенням та Інструкцією дозволу, незаконно зберігав бойові припаси, саме: гранату типу Ф-1 із викрученим підшивачем УЗРГМ, та підривач типу УЗРГМ-2 34-87,583, до квартири АДРЕСА_1 до 04 березня 2016 року.

04 березня 2016 року у період часу з 04 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , вищевказаний об`єкт, які ОСОБА_5 зберігав без передбаченого законом дозволу, виявлений та вилучений.

04 березня 2016 року прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_6 з дотриманням вимог ст.ст. 276, 277 КПК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

15 березня 2016 року слідчим за погодженням із процесуальним керівником повідомлено про підозру у незаконному зберіганні, придбанні бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

Попередня правова кваліфікація кримінальних правопорушень ч.1 ст. 263, ч.2 ст.306, ч.2 ст. 307 КК України.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 54037122 від 25 лютого 2016 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності власнику ОСОБА_5 .

Враховуючи вищевикладене з метою забезпечення судових витрат у кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 належну на приватній власності в частці 1/1 власнику ОСОБА_5 . Крім того, з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати, у слідства виникла потреба у вирішенні питання про накладення арешту на вищевказану квартиру із врахуванням необхідності вжиття передбачених законом заходів, щодо забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення слідчого, розглянувши подані документи і матеріали всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується клопотання, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання в суті, суд приходить до наступних висновків.

У залі суду слідчий та прокурор підтримали клопотання і просять його задовольнити.

Згідно положень частин 1 та 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

При цьому слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України), а саме, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

З огляду на викладені обставини, є підстави дійти висновку про те, що незастосування засобу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вказане майно, може призвести до його зникнення або втрати, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, забезпеченню цивільного позову та конфіскації майна, а тому є необхідність задоволення даного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на на нерухоме майно, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартира АДРЕСА_2 .

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1