Справа №560/1004/16-к
Провадження №1-кп/560/92/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2016 року
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000535 від 19 вересня 2016 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :
02 вересня 2016 року близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Центральній, що в с. Вербівка, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, таємно викрав велосипед марки "АІСТ", який знаходився біля огорожі одного із господарств і належав ОСОБА_5 , вартість якого відповідно до висновку експертизи від 30 вересня 2016 року становить 780 гривень, чим завдав останньому майнової шкоди на вищевказану суму.
Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, які повністю підтверджують встановлені судом фактичні обставини скоєння злочину, додатково пояснив, що він дійсно при викладених в обвинувальному акті обставинах 02 вересня 2016 року, рухаючись по вул. Центральній, що в с. Вербівка, викрав велосипед марки "АІСТ", який знаходився біля огорожі одного із господарств. З приводу міри покарання погоджується з думкою прокурора.
В судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, до суду подав заяву, в якій просить суд проводити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , без його участі. Завдана матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, претензій майнового характеру до обвинуваченого не має. Призначення покарання залишає на розсуд суду.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .
З урахуванням викладеного, суд встановив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння, що виразилось у таємному викраденні чужого майна, доведена повністю, а тому суд кваліфікує його дії за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України.
Відповідно до статті 65 Кримінального кодексу України та пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є злочином середньої тяжкості.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше не судимий, на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до статті 66 Кримінального кодексу України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , визначених статтею 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.
Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Отже, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини, та те, що він відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, тимчасово не працюючий. Суд приймає до уваги також те, що обвинувачений повністю визнавши свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся та надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення та відшкодував матеріальну шкоду. Тому враховуючи всі обставини справи в їх сукупності та особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт, що буде відповідати тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальних витрат на залучення експертів немає.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Речові докази: раму із велосипеда "АІСТ" та 2 велосипедні колеса, які приєднані до кримінального првадження №0000535 в якості речового доказу та передані власнику під зберігальну розписку - повернути власнику ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1