Справа №295/1035/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0006703 від 24.10.2016 р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Брусилів Житомирської області, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , працюючого (неофіційно), військовозобов`язаного, судимого:

- 29.12.2016 року Брусилівським районним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі з застосуванням вимог ст. 75 КК України іспитовим строком 3 роки,

по обвинуваченню за ст. 185 ч. 2 КК України

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:

09.10.2016 близько 15 години ОСОБА_6 , перебував в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , у свого знайомого ОСОБА_7 , де помітив у спальній кімнаті на меблевій полиці золоту обручку.
У цей же день, час та місці у ОСОБА_6 виник з корисливих мотивів злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме золотої обручки, реалізуючи який, ОСОБА_6 , пересвідчившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, взяв золоту обручку та утримуючи викрадене при собі місце вчинення злочину залишив.
Таким чином ОСОБА_6 , таємно, повторно, викрав золоту обручку 585 проби, вагою 3,82 гр., вартістю 5730 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_8 на вказану суму.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненими повторно, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованого злочину та надав відповідні показання, щодо обставин вчинення їх. Вказав, що перебуваючи у приміщенні будинку потерпілого викрав золоту обручку, у послідуючому майно було повернуто.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину щодо викрадення майна потерпілої не оспорює їх, позиція його є добровільною, не оспорюють їх і інші учасники провадження, а тому суд відповідно до вимог ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Обираючи вид та розмір покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, вказані у ст. 65 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено. Пом`якшуючими обставинами відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого, сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди.

При призначенні виду та розміру покарання суд також враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, характеризується за місцем проживання посередньо, розкаюється у вчиненому, а тому суд вважає, що оскільки покарання має на меті також і виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню інших злочинів, вид та розмір покарання можна обрати не у максимальному розмірі, передбаченому санкцією вказаної статті. Суд також враховує і поведінку обвинуваченого на досудовому розслідуванні, який сприяв у розкритті злочину, потерпіла не настоює на суворому покаранні, а тому з урахуванням пом`якшуючих обставин суд вважає за можливе обрати покарання з застосуванням вимог ст. 75 КК України.

При визначенні міри покарання суд враховує також вимоги ст. 70 ч. 4 КК України, оскільки обвинувачений був засуджений вироком Брусилівського районного суду Житомирської області за вчинення злочинів у період 2012-2013 років.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 124 КПК України. Цивільний позов не заявлялися.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочину, передбаченому ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складення призначеного покарання за вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 29.12.2016 визначити остаточне покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі статей 75 та 76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк 3 (три) роки. Зобов`язати засудженого повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати без дозволу уповноваженого органу з питань пробації на постійне місце проживання за межі України, періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Речові докази (золоту обручку) залишити потерпілій .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1