Дата документу 21.07.2016

Справа № 334/7691/13-к
Провадження № 1-кп/334/109/16
УХВАЛА
про призначення до судового розгляду
21 липня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника цивільного

позивача ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду міста Запоріжжя матеріали кримінального провадження №0003130 від 02 серпня 2013 року за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, пенсіонера, інваліда 2 групи, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 4 грудня 2015 року скасовано вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2015 року у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_6 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003130 від 2 серпня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 358 КК України, та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі зі стадії підготовчого провадження.

Прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні висловили думку про можливість призначення справи до судового розгляду. Зазначене кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Запоріжжя. Заявили, що підстав для зупинення чи закриття кримінального провадження немає. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Представник цивільного позивача ОСОБА_9 в судовому засіданні погодилась із можливістю призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував, щодо можливості призначення справи до судового розгляду вважав за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору через його не відповідність вимогам КПК України.

Захисник ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору через його невідповідність вимогам КПК України. Клопотання обґрунтовано тим, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні не підписаний та не затверджений прокурором прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , натомість в ньому мається лише підпис старшого слідчого СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_10 . Обвинувальний акт складений 30 вересня 2014 року, проте зі змісту останнього вбачається, що він складений 7 жовтня 2014 року. Таким чином обвинувальні

акти в матеріалах провадження та вручений обвинуваченому є різними. Окрім того, обвинувальний акт не містить дату та місце його складання, затвердження. Обвинувальний акт не містить належного формулювання обвинувачення. Зокрема, вказується, що « ОСОБА_6 маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (абз. 2 обвинувального акту), приблизно у кінці 2004 року звернувся до ОСОБА_11 , який за грошову винагороду, за невідомих слідству обставин, підробив експертний висновок №497 від 02.12.2004 р.» В обвинуваченні не вказано повністю ім`я та по батькові ОСОБА_12 , тобто особи, що на думку слідства підробила висновок. Також не зазначено мотиви такої підробки, спосіб підробки висновку. Окрім того, реєстр матеріалів досудового розслідування, який долучений до матеріалів кримінального провадження відрізняється від того, що був вручений обвинуваченому. Розділ І «Проведені під час досудового розслідування процесуальні дії» містить 37 процесуальних дій, тоді як в примірнику обвинуваченого містить 36 проведених процесуальних дій. Розділ ІІ «Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення» містить 51 порядковий номер, тобто 51 прийняте процесуальне рішення, тоді як в примірнику обвинуваченого значиться лише 49 процесуальних рішень. Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить часу проведення усіх процесуальних дій. Також в реєстрі матеріалів досудового розслідування в хронологічному порядку не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході досудового розслідування, а також не зазначено їх реквізити.

Захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 підтримала клопотання щодо повернення обвинувального акту прокуророві. Навела доводи аналогічні викладеним захисником ОСОБА_7 .

Заслухавши думку прокурорів, обвинуваченого, захисників, представника цивільного позивача, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного.

Згідно з обвинувальним актом, що надійшов до суду, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Запоріжжя.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття або зупинення кримінального провадження судом не встановлено.

Щодо заявленого клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку із невідповідністю вимогам КПК України, то суд приходить до такого.

Посилання сторони захисту на те, що обвинувальний акт в частині викладення фактичних обставин є неповним та неконкретним, а також про наявність суперечностей в правовій кваліфікації дій обвинуваченого, суд не може прийняти як підставу для повернення обвинувального акту прокуророві, так як за своєю суттю це є питанням доведеності події і складу злочину, вини обвинуваченого, тобто встановлення тих обставин, що є предметом судового розгляду.

Вказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 надійшло до суду після скасування ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 4 грудня 2015 року вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2015 року.

Обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні складений 7 жовтня 2014 року в місті Запоріжжя, про що зазначено в ньому самому (т.6 а.с.2). Обвинувальний акт підписаний та затверджений прокурором прокуратури Ленінського району міста Запоріжжя юристом 3-го класу ОСОБА_3 7 жовтня 2014 року. (т.6 а.с.1).

Зазначений обвинувальний акт був вручений під розписку 8 жовтня 2014 року обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_8 (т.6 а.с.16,17).

Попередній судовий розгляд дійсної кримінальної справи проводився на підставі вказаного обвинувального акту.

Прокурор під час підготовчого судового засідання підтвердив, що саме цей обвинувальний акт містить обвинувачення, яке буде підтримуватися в суді, та його копії були вручені обвинуваченому та захиснику. Щодо іншого обвинувального акту, на який вказує захисник (т.5 а.с.104), то йому не відомі міркування слідчого, через які останній долучив його до матеріалів провадження та вручив копію стороні захисту.

Оскільки обвинувальний акт, вказаний захисником в клопотанні про повернення

обвинувального акту прокуророві (т.5 а.с. 104), не затверджений прокурором, то суд вважає його таким, що не відповідає вимогам КПК України, та юридично нікчемним.

Обвинувальний акт, підписаний та затверджений прокурором прокуратури Ленінського району міста Запоріжжя юристом 3-го класу ОСОБА_3 7 жовтня 2014 року, відповідає вимогам КПК України та є процесуальним рішенням, яким прокурор висунув обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень. (т.6 а.с.1-2).

Щодо невідповідності Реєстру матеріалів досудового розслідування (далі Реєстр) вимогам КПК України, то суд вважає зазначити наступне.

В розділі І Реєстру «Проведені під час досудового розслідування процесуальні дії», який долучений до обвинувального акту, на відміну від копії Реєстру врученої обвинуваченому містить під №36 процесуальну дію доручення прокурора прокуратури ОСОБА_3 про повідомлення підозрюваному про закінчення досудового розслідування, надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Таке порушення процесуального законодавства, на думку суду, є незначним та таким, що не потягло за собою суттєвого порушення прав та свобод обвинуваченого, оскільки стороною захисту не було оскаржено дії або бездіяльність сторони обвинувачення щодо неналежності суб`єкту вчинення процесуальної дії при повідомленні підозрюваному про закінчення досудового розслідування, надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Щодо невідповідності нумерації процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування в розділі ІІ Реєстру, то це є механічною помилкою, оскільки кількість процесуальних рішень зазначених в копії Реєстру, що була надана стороні захисту, дорівнює кількості процесуальних рішень, що зазначені у Реєстрі, долученому до обвинувального акту.

Суд вважає за можливе забезпечити процесуальні права обвинуваченого шляхом вручення останньому належних копій Реєстру матеріалів досудового провадження.

Щодо відсутності в Реєстрі вказівки на час вчинення процесуальної дії, то суд не вважає це порушення таким, що суттєво вплинуло або може вплинути на право на захист обвинуваченого, в зв`язку із чим немає необхідності у повернені обвинувального акту прокуророві.

Твердження сторони захисту про порушення слідчим процесуальних норм при проведенні окремих слідчих дій може бути розглянуто та оцінено судом під час розгляду справи по суті.

За наведених обставин, суд вважає, що обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003130 від 2 серпня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 358 КК України, який надійшов до суду, відповідає вимогам КПК України та підстав для задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокуророві немає.

Окрім того, стороною захисту заявлене клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи та додаткової економічної експертизи.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку своїх захисників.

Прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували, щодо задоволення даних клопотань оскільки справа по суті ще не розглядається, та не були досліджені письмові матеріали справи, з огляду на це, дане клопотання є передчасним.

Представник цивільного позивача ОСОБА_9 підтримала думку прокурорів.

Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання, суд приходить до наступного.

Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують

порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Оскільки на цей час, справа по суті не розглядається, то суд позбавлений можливості оцінити первині висновки експертів, які будуть надані суду, з точки зору повноти, неясності, обґрунтованості висновків експертів, їх суперечності з іншими матеріалами справи, а також наявності істотного порушення процесуальних норм щодо порядку призначення та проведення експертиз.

За таких обставин, суд вважає подання таких клопотань передчасними та відхиляє їх. Сторона захисту може звернутися повторно з цими клопотаннями під час судового розгляду після дослідження відповідних первинних висновків експертиз.

Також стороною захисту заявлене клопотання про зняття арешту з майна обвинуваченого ОСОБА_6 . Клопотання обґрунтовано тим, що 23 березня 2012 року слідчим СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_13 у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 ухвалено постанову про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 . Вважає, що арешт квартири незаконним, оскільки вказана квартири була придбана у 2000 році обвинуваченим, тобто в період шлюбу. Таким чином, ? частина квартири належить дружині обвинуваченого. Просить скасувати арешт з вказаної квартири.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку своїх захисників.

Прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували, щодо задоволення даного клопотання оскільки дане питання суд вирішить при винесенні остаточного рішення по даній справі.

Представник цивільного позивача ОСОБА_9 підтримала думку прокурорів.

Суд заслухавши думку сторін, вивчивши клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

На думку суду зняття арешту з квартири АДРЕСА_2 , яка належить обвинуваченому ОСОБА_6 , може привести до її відчуження, тому в цьому клопотанні слід відмовити.

Стороною захисту заявлене клопотання про призначення у справі запасного судді.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку своїх захисників.

Прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення даного клопотання з огляду на те що немає необхідності у призначенні запасного судді.

Представник цивільного позивача ОСОБА_9 підтримала думку прокурорів.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає за необхідне відмовити в задоволенні зазначеного клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 320 КПК України у кримінальному провадженні, для проведення якого потрібен значний час, повинен бути призначений запасний суддя, який перебуває в залі судового засідання протягом судового розгляду. Рішення про необхідність призначення запасного судді приймає суд, що здійснюватиме судове провадження, одночасно з призначенням підготовчого судового засідання. Про призначення запасного судді робиться відмітка в журналі судового засідання.

При призначенні підготовчого судового засідання у вказаному кримінальному провадженні суд не знайшов підстав для призначення запасного судді.

Діючий КПК України не передбачає можливості призначення запасного судді на стадії підготовчого судового засідання.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Щодо запобіжного заходу, суд вважає за необхідне залишити його без змін підписка про невиїзд.

Керуючись ст. 316, 369-372 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту щодо повернення обвинувального акту прокуророві.

Відмовити в задоволені клопотання щодо призначення запасного судді.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника щодо призначення про призначення повторної судово-медичної експертизи та додаткової економічної експертизи.

Відмовити в задоволені клопотання захисника в знятті арешту з майна обвинуваченого ОСОБА_6 .

Призначити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003130 від 2 серпня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 358 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово в приміщенні Ленінського районного суду м. Запоріжжя на 14.00 годину 22 липня 2016 року.

Запобіжний захід залишити без змін підписка про невиїзд.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1