Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/92/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 189 (86-1, 86-2, 144) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.03.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянула у закритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.03.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_9 , та стосовно -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Унгари, Окницького р-ну, Республіка Молдова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого,на утриманні дітей не має, працюючого офіціантом у кафе «Бегемот», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.189, ч.3 ст. 15 ч.2, 3 ст.189 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 23 години 00 хв. 26.02.2017 року по 23 годину 00 хв. 26.04.2017 року, без визначення розміру застави

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.03.2017 року, задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_9 , та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, з 23 години 00 хв. 26.02.2017 року по 23 годину 00 хв. 26.04.2017 року, без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання слідчого і застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя районного суду своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.189, ч.3 ст. 15 ч.2, 3 ст.189 КК України, що підтверджується наданими до клопотання доказами.
Також , слідчим суддею відзначено наявність ризиків встановлених ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобігання в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить відмовити в задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 . Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 01 березня 2017 року, скасувати та постановити нову ухвалу якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з можливістю відвідувати навчальний заклад.

Свої доводи апелянт мотивує тим, що зазначені стороною обвинувачення докази вини не вказують, що до інкримінуємих кримінальних правопорушень причетний безпосередньо ОСОБА_8 . Докази щодо посилання сторони обвинувачення, що ОСОБА_8 якимось чином приймав участь в організації та маскувані кримінального правопорушення в матеріалах клопотання відсутні.

Крім того вказує на те, що жоден ризик передбачений статтею 177 КПК України прокурором не доведений. А зазначенні стороною обвинувачення ризики не відповідають дійсності оскільки в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту зазначений ризик як: «продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення у сфері службової діяльності, а також: інші кримінальні правопорушення», що підтверджує надуманість вказаних ризиків відносно ОСОБА_8 та таким, що не відповідають дійсності.

Крім того зазначає, що слідчим суддею жодним чином не обґрунтовано та недоведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні.

Заслухавши суддю доповідача, захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляції, колегія суддів приходить до таких висновків.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, а доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.189, ч.3 ст. 15 ч.2, 3 ст.189 КК України, наявність ризиків, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, що знаходячись на волі він може , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Посилання захисника на відсутність обґрунтованої підозри колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПА у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що 27.02.2017 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.189, ч.3 ст. 15 ч.2, 3 ст.189 КК України, відповідно до якого, ОСОБА_8 за попередньою змовою з групою осіб, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 здійснювали вимагання, поєднане з насильством, небезпечним для життя і здоров`я відносно потерпілих ОСОБА_21 ОСОБА_22 .

Слідчий суддя також вказав про існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню, у зв`язку з чим дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення встановленого судом ризику, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

З огляду на викладене, та з урахуванням обставини відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України - тяжкості покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, є студентом Кіровоградського професійного ліцею побутового обслуговування, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про необхідність застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність позитивної характеристики на підозрюваного та те, що він навчається, на які посилається сторона захисту, не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про існування ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи щодо відсутності обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та будь-яких даних про наявність ризиків, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Крім того, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 поставила під сумнів обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.189, ч.3 ст. 15 ч.2, 3 ст.189 КК України, при цьому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Така позиція захисника явно суперечить вимогам ч. 3 ст.132 КПК України, так як у разі, якщо не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, то застосування заходів забезпечення кримінального провадження є не допустимим.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.

Крім того, доводи слідчого зазначені в клопотанні про неможливість застосування до підозрюваного жодного з більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, обґрунтовані прокурором і під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді в апеляційній інстанції. Стороною захисту вказані доводи не спростовані та жодних доказів на спростування апеляційному суду не надані.

Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.03.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_9 , та стосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 23 години 00 хв. 26.02.2017 року по 23 годину 00 хв. 26.04.2017 року, - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4