490/432/17 19.05.2017
н/п 1-кп/490/442/2017
Справа № 490/432/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2017 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
кримінальне провадження №0003109, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2016р., за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, національність українець, освіта середня-спеціальна, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

З участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_5
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ;
потерпілої ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
04 липня 2016 року, близько о 08 год. 00 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «FAW CA 1011-Cargo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог пп. 2.3 «б»; 10.1, 10.9, 26.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України) рухався заднім ходом по пішохідній частині зупинки громадського транспорту «Шкільна», зі сторони вул. Малко-Тирнівської в напрямку провулку Парусного та допустив контактування задньою частиною кузова автомобіля з пішоходом ОСОБА_6 , яка знаходилась на зупинці громадського транспорту «Шкільна» (в районі будинку №59 по вул. Героїв України), внаслідок чого ОСОБА_6 впала на тротуар та отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому променевої кістки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинувачені у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, винним себе визнав повністю. Суду показав, що будучі офіційно не працевлаштованим на підприємстві, назва якого йому не відома, на зупинці громадського транспорту "Шкільна" по пр. Героїв України, мав реалізовувати ковбасні вироби із фургону транспортного засобу марки FAW CA 1011-Cargo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував. Вранці 04 липня 2016 року керуючи вищевказаним транспортним засобом з проїзної частини (пр. Героїв України) заїхав на пішохідну зону - зупинку громадського транспорту "Шкільна", на якій, рухаючись на вказаному автомобілі заднім ходом вчинив контактування задньою частиною кузова із ОСОБА_6 яка чекала на зупинці громадський транспорт. Після, викликав для ОСОБА_6 швидку медичну допомогу, сплатив витрати на її стаціонарне лікування у міській лікарні швидкої медичної допомоги в сумі 1252 грн. 12 коп. У вчиненому кримінальному правопорушенні щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що вранці 04.07.2016р. стояла на зупинці громадського транспорту "Шкільна" по пр. Героїв України, обличчям в сторону провулку Парусного. У той час, через поштовх зі спини впала на землю, з`явився сильний біль. Лише після цього зрозуміла, що поштовх був через контактування з автомобілем, за кермом якого знаходився ОСОБА_3 . Внаслідок падіння отримала тілесні ушкодження, знаходилася на лікуванні.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №1387 від 19.08.2016, ОСОБА_6 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лучової кістки, які утворилися внаслідок дії тупих твердих предметів, можливо в умовах ДТП. По ступеню тяжкості тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи дослідження обставин ДТП №708 від 28.07.2016р. водій ОСОБА_3 мав керуватися вимогами пп. 10.1, 10.9 ПДР України. Для забезпечення безпеки руху у разі виниклої потреби повинен був звернутися за допомогою до інших осіб, та мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода.

Згідно висновку транспортно-трасологічної експертизи №640 від 28.07.2016р. на автомобілі марки FAW CA 1011-Cargo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відсутні ушкодження і сліди утворення яких можливо віднести до процесу контакту з пішоходом.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля №639 від 22.07.2016р. на момент огляду автомобіля марки FAW CA 1011-Cargo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , були наявні несправності, що виникли до ДТП і могли бути виявлені водієм при візуальному огляді автомобіля. Гальмова система автомобіля на момент огляду знаходилася в працездатному стані, дозволяла водієві знижувати швидкість автомобіля з відомою йому ефективністю аж до зупинки, не мала несправностей, які б призводили до раптової для водія відмови системи або до раптового відведення автомобіля убік від обраного напрямку руху. Система рульового керування на момент огляду знаходилася в несправному стані, що полягав в наднормативному люфті рульового керування, наявна несправність не була несподіваною для водія, він міг управляти автомобілем з відомою йому ефективністю.
Беручи до уваги інші докази, у тому числі відомості що містить протокол огляду предмета від 19.07.2016р. предметом огляду якого, був лазерний диск з відеозаписом події що відбулася 04.07.2016р. на зупинці громадського транспорту "Шкільна", знятого з камери відеоспостереження, відеоматеріал з якого досліджувався під час судового розгляду та містить зображення як ОСОБА_3 рухаючись заднім ходом за кремом автомобіля марки FAW CA 1011-Cargo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зіткнувся частиною кузову автомобіля з громадянкою ОСОБА_6 , яка стояла спиною до автомобіля що рухався на неї, суд вважає доказаною вину ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 286 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої, щодо призначення покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував витрати на лікування потерпілої в лікарні швидкої медичної допомоги в сумі 1252 грн. 12 коп. Ці обставини суд в порядку ст. 66 КК України визнає такими, що пом`якшують покарання.
Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря психіатра та в наркологічному диспансері не перебуває, працює не офіційно, має лише спеціальність водія, за рахунок якої отримує заробіток, стабільного заробітку не має, а також думку потерпілої, яка погодилася із запропонованою прокурором мірою покарання у виді виправних робіт строком на два роки.

За урахуванням викладеного, суд вважає за вчинений злочин призначити ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 286 КК України, у виді обмеження волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами, яке вважає таким що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину.
Одночасно суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнити ОСОБА_3 в порядку ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Прокурором в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради у кримінальному провадженні пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_3 , про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 в сумі 1252 грн. 12 коп. Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 під час розгляду кримінального провадження вказані витрати сплатив, про що підтверджує долучена до матеріалів справи квитанція, необхідність розгляду цивільного позову відпала, прокурор просив позов залишити без розгляду.
Потерпіла ОСОБА_6 у кримінальному провадженні пред`явила цивільний позов до відповідача ОСОБА_3 про стягнення витрат на лікування в сумі 4333 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 29995 грн.
ОСОБА_3 цивільний позов визнав лише в частині стягнення витрат на лікування, в частині моральної шкоди позов не визнав.
Вирішуючи позовні вимоги суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_6 внаслідок отриманої травми завдано моральну шкоду, яка виразилася в душевних стражданнях, що призвело до вимушених змін у її житті та вимагає від останньої тривалого часу та докладання додаткових зусиль для відновлення душевного спокою.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Ураховуючи викладене, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд приходить до висновку про покладення обов`язку на обвинуваченого ОСОБА_3 по відшкодуванню завданої ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 2000 грн., тим самим приходить до частково задоволення позову в цій частині та стягнення витрат на лікування в сумі 4333 грн. які обвинуваченим визнані.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні покладаються на обвинуваченого.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на 1 рік, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання з випробуванням.
Іспитовий строк встановити 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради до ОСОБА_3 , про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 в сумі 1252 грн. 12 коп. - залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , про відшкодування витрат на лікування та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 витрати на лікування в сумі 4333 грн. та 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз процесуальні витрати по залученню експертів в загальній сумі 1938 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1