Справа №480/2118/16-к 02.02.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2 лютого 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002361 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 03.11.2016 року, відносно

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого Веселинівським районним судом Миколаївської області
1) 26.02.2014 року за ст.185 ч.ч.2, 3 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків з числа передбачених ст.76 КК України;
2) 17.04.2014 року за ст.ст.185 ч.2; 70 ч.4 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, з числа передбачених ст. 76 КК України.
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.408 ч.3 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_6 ,

захисник: ОСОБА_7 ,
Провадження №11кп/784/ 93/17 Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст.408 ч.3 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, застосувавши ст.69 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.408 ч.3 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_5 покарання за цим вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17.04.2014 року у вигляді одного місяця позбавлення волі і остаточно призначено покарання в виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
За змістом апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_5 не оспорюючи фактичних обставин інкримінованого злочину, доведеність вини та кваліфікацію своїх дій, вважає, що вирок суду є занадто суворим, підлягає зміні в частині призначеного покарання.

Стверджує, що суд, призначаючи покарання, безпідставно не застосував ст.69 КК України за наявності для цього підстав. Вважає що наявні обставини, які пом`якшують його покарання: щире каяття, а також наявність на його утриманні 3х малолітніх дітей.

Узагальнений виклад позицій інших учасників судового провадження.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить відмовити в її задоволенні. В обґрунтування наводить свої доводи на користь залишення вироку суду без зміни.
Встановлені судом 1 інстанції обставини.
Згідно вироку суду ОСОБА_5 09.07.2015 року призваний за мобілізацією на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Наказом командира військової частини ПП НОМЕР_1 від 09.07.2015 року №182 ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта 2 навчального взводу 5 навчальної роти 2 навчального батальйону даної військової частини.
29.07.2015 року близько 06 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 , з метою ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , розташовану ( АДРЕСА_1 ) та незаконно перебував за місцем реєстрації у АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
01.08.2016 року о 13 год. 00 хв. на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 затриманий співробітниками Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області та доставлений до військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України.
Таким чином, ОСОБА_5 29.07.2015 року близько 06 год. 00 хв., діючи умисно, будучи військовослужбовцем за мобілізацією, з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та незаконно перебував поза межами вказаної військової частини до 13 год. 01.08.2016 року - вчинив злочин, передбачений ст.408 ч.3 КК України (в редакції закону від 05.03.2015) - дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинений в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , думку прокурора ОСОБА_9 про залишення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення, а вироку - без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Рішення суду про визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, за який його засуджено, а також кваліфікація його дій, апелянтом не оскаржуються, в зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується покарання, то воно призначено ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст.65, 66 КК України з врахуванням вчинення ним тяжкого злочину, особи обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив новий злочин, не відбувши покарання за попередній злочин, має постійне місце проживання, за місцем проходження служби характеризується негативно, а також обставин, які пом`якшують покарання визнання вини, щирого каяття, позитивної характеристики з місця проживання.

Тобто, судом враховані ті обставини, на які посилається апелянт.

Саме з врахуванням зазначених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на певний строк та призначив його у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст.408 КК України.
Є безпідставним твердження апелянта про наявність на його утриманні 3 малолітніх дітей, оскільки воно не ґрунтується на матеріалах провадження. Апелянтом і стороною захисту не надано жодних відомостей на підтвердження такого доводу і апеляційному суду.
За таких обставин, призначене ОСОБА_5 покарання є справедливим за своїм видом та розміром, повністю відповідає тяжкості вчиненого ним злочину, особі обвинуваченого і підстави для його призначення з застосуванням ст.69 КК України - відсутні.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив новий злочин в період іспитового строку, призначеного вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17.04.2014 року, то йому правильно призначено покаранні з застосуванням вимог ст.71 КК України за сукупністю вироків.
Зазначений висновок відповідає вимогам ч.1 ст.71 КК України та роз`ясненню у п.25 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно якого за сукупністю вироків (ст.71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин.
З врахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що судом 1 інстанції матеріали провадження досліджені у відповідно до вимог КПК України, покарання обвинуваченому ОСОБА_5 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і зміни вироку, про що просить апелянт, не вбачає.

На підставі ст.72 ч.5 КК України підлягає зарахуванню в строк позбавлення волі строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_5 з моменту затримання до набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 3 листопада 2016 року відносно ОСОБА_5 без змін.
На підставі ст.72 ч.5 КК України зарахувати в строк позбавлення волі строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_5 з моменту затримання 01.08.2016 року до 02.02.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Головуючий:
Судді: