Справа180/21/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Марганець угоду про визнання винуватості, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2016 року № 0000859, за яким
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Дніпропетровська, громадянин України, не одружений, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 11.11.2011 року Марганецьким міським судом за ч.1 ст.263, ч.1 ст.317 КК України до трьох років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 06.02.2013 року Марганецьким міським судом за ч.3 ст.15- ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, 71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 04.08.2014 року на підставі ст.6 Закону України «Про амністію» невідбутий строк скорочено на ?. Звільнений умовно-достроково 28.08.2015 року, невідбутий строк 1 рік 1 місяць 18 днів,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 на початку листопада 2016 року у невстановлений час знаходився біля смітника, що по вул.Парковій в м.Марганці Дніпропетровської області, де побачив поруч зі сміттєвими контейнерами поліетиленовий пакет зі схожим на нунчаки предметом, який складався з двох конічних стрижнів, з`єднаних між собою металевим ланцюжком. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підібрав поліетиленовий пакет з предметом, за всіма ознаками схожим на нунчаку, та переніс його до місця свого мешкання, а саме до квартири АДРЕСА_2 , де умисно зберігав до 21 листопада 2016 року.

21 листопада 2016 року приблизно о 12:00 годині ОСОБА_3 , зберігаючи при собі за всіма зовнішніми ознаками схожий на нунчаку предмет, перебував на території парку ім.Островського, що по вул.40 років Жовтня в м.Марганці Дніпропетровської області, де був зупинений працівниками поліції за порушення громадського порядку, а саме за паління у громадському місці. При огляді особистих речей ОСОБА_3 в останнього було виявлено та вилучено предмет, за всіма ознаками схожий на нунчаку.

Згідно висновку експерта № 9/4.5-709 від 28.11.2016 року: «Предмет, вилучений 21.11.2016 року в ході огляду особистих речей ОСОБА_3 , є холодною зброєю ударно-дробильної дії, який виготовлено саморобним способом за типом нунчаку».

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

06 січня 2017 року між прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , якому на підставі ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000859, та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_3 за ч.2 ст.263 КК України. Також, сторонами досягнуто домовленостей щодо узгодженого покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст.263 КК України у виді 3 років обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України щодо звільнення його від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та покладенням на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які зрозумілі обвинуваченому, та які передбачені ст.ст.473, 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені слідством. Додатково пояснив, що не знав того, що нунчаки є холодною зброєю.

Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 06 січня 2017 року, укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 , та призначити узгоджену в ній міру покарання.
Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену міру покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Вирішуючі питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості та її відповідності вимогам КПК України, суд бере до уваги, що згідно ст.12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_3 , відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Шкода завдана лише суспільним інтересам.

Суд пересвідчився, що укладена між прокурором та ОСОБА_3 угода про визнання винуватості від 06 січня 2017 року є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 КПК України, а також наслідки укладання, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Також, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_3 раніше судимий, призначені йому покарання відбув, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг з боку сусідів та інших осіб не було.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до постанови про визнання речей речовими доказами від 23 листопада 2016 року предмет за зовнішніми ознаками схожий на нунчаку, визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери схову речових доказів Марганецького ВП.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України,

Витрати на проведення судової трасологічної експертизи, оформленої висновком експерта від 28 листопада 2016 року № 9/4.5-709, становлять 880 гривень 40 копійок.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст.100, 124, 370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 січня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному 22 листопада 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000859, укладену між прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи, оформленої висновком експерта від 28 листопада 2016 року № 9/4.5-709-18, в розмірі 880 гривень 40 копійок.
Речовий доказ нунчаку, вилучений у ОСОБА_3 та переданий на зберігання до камери схову речових доказів Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, експертний спецпакет № 3135025, книга обліку речових доказів № 79, порядковий номер 30, - знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1