Справа №584/980/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/56/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне легке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянула в порядку письмового апеляційного провадження в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на вирок Путивльського районного суду Сумської області від 20 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Харківці Гадяцького району Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і йому призначено покарання за цим законом у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 42,75 грн. матеріальної та 3000 грн. моральної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду, ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що 25 червня 2016 року, перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних стосунків, в ході словесної сварки наніс три удари правою рукою в обличчя ОСОБА_7 , в область лівого ока, заподіявши тим самим потерпілій легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді гематоми лівої половини обличчя з субконюктивальним крововиливом лівого ока.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить змінити вирок суду та визнати ОСОБА_6 не винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, мотивуючи свої вимоги тим, що вина її підзахисного у судовому провадженні свого підтвердження не знайшла, жоден із свідків не бачив, як ОСОБА_6 наносив удари потерпілій, їх показання є показаннями з чужих слів, які ґрунтуються на поясненнях потерпілої, а належна оцінка показам ОСОБА_6 щодо отримання потерпілою тілесних ушкоджень внаслідок удару об закриті двері під час його переслідування з ножем судом надана не була.

Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржували.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу захисника прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 вказує про необґрунтованість апеляційних вимог, оскільки позиція сторони захисту щодо випадкового спричинення потерпілій тілесного ушкодження суперечать наявним доказам по кримінальному провадженню та свідчить лише про намагання винного никнути кримінальної відповідальності, а тому просить вирок суду відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які були детально проаналізовані судом та наведені у вироку.

Так, сам обвинувачений ОСОБА_6 , не визнаючи своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину, не заперечував того факту, що 25 червня 2016 року, у нього вдома в приміщенні кухні, перебувала ОСОБА_7 , до якої він негативно ставиться, та з якою виникла сварка, в ході якої ОСОБА_7 схопила ніж та нанесла йому декілька порізів в області грудної клітини, а він, тікаючи з приміщення кухні, різко зачинив за собою двері, якими ненавмисно зачепив потерпілу, внаслідок чого в неї і утворився синець на обличчі.

Колегії суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінюючи всі докази по справі у сукупності, обґрунтовано не погодився з поясненнями ОСОБА_6 про випадкове заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, вірно розцінивши таку позицію обвинуваченого обраним способом захисту.

Так, потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 25 червня 2016 року на прохання ОСОБА_10 разом з її онуками перебувала вдома у ОСОБА_11 , близько 12 години повернувся обвинувачений, став усіх лаяти та виганяти з будинку. Коли вона спробувала його заспокоїти, він ударив її кулаком в область лівого ока, вона вхопила кухонний ніж і рукояткою декілька разів вдарила його по спині, він обернувся і ще двічі вдарив її в око. Вона стала кричати ОСОБА_10 , щоб та викликала поліцію.

Свідок ОСОБА_10 підтвердила, що 25 червня 2016 року вона повернулася додому з онуками, на її прохання з ними також пішла ОСОБА_7 . Близько 12:00 години з відділку поліції повернувся ОСОБА_6 та став вимагати, щоб вони всі пішли з дому. Вона пішла до кімнати зібрати дитячі речі, а потерпіла залишилась чекати її на кухні. Через декілька хвилин вона почула крик потерпілої, вискочила у коридор і побачила, що між потерпілою та обвинуваченим відбувається бійка, вона терміново забрала дітей, вискочила на вулицю і на прохання потерпілої викликала поліцію. Коли повернулася у двір, то побачила, що обвинувачений із зовні тримає двері, а ОСОБА_7 намагається вийти з будинку. Обвинувачений відпустив двері, ліг на траву і повідомив їй, що потерпіла його порізала ножем, при цьому жодних тілесних ушкоджень на обвинуваченому не було, в той час, як у потерпілої було опухле ліве око, а навколо нього крововилив, який утворився в результаті того, що обвинувачений декілька разів ударив потерпілу у ліве око.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пояснювали, що між обвинуваченим та ОСОБА_10 його колишньою дружиною, постійно виникають сварки та бійки у зв`язку з чим вона, коли перебуває у с.Мазівка, йде з дому до сусідів, в основному до ОСОБА_7 . Крім того, свідок ОСОБА_13 підтвердила, що вранці 25 червня 2016 року, коли обвинуваченого забрали до поліції, ОСОБА_10 разом з онуками та потерпілою пішла додому, при цьому ніяких тілесних ушкоджень на обличчі потерпілої вона не бачила. Близько 12 години цього ж дня до будинку ОСОБА_11 знов приїздила поліція, після чого вона побачила на обличчі ОСОБА_7 синець в області лівого ока, а зі слів останньої дізналась, що то її вдарив обвинувачений кулаком: перший удар побіжно, а інший - прямий. Крім того, зі слів онуків ОСОБА_11 , вони бачили як ОСОБА_6 вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_7 , коли та перебувала на кухні.

Наведені покази обвинуваченого, потерпілої та свідків цілком узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25 червня 2016 року (а.с.70);

- витягом з кримінального провадження №0000274 від 25 червня 2016 року (а.с.69);

- висновком експерта від 04 липня 2016 року №113, згідно якого при обстеженні ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ушкодження: гематома лівої половини обличчя з субконьюктивальним крововиливом лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я більше ніж 6 днів, але менше 21 дня (а.с.72);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18 липня 2016 року, під час якого потерпіла ОСОБА_7 відтворила обставини нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (а.с.73-75);

- висновком експерта №142 від 21 липня 2016 року, згідно якого механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному обстеженні ОСОБА_7 , співпадає з механізмом їх спричинення, продемонстрованим ОСОБА_7 в ході проведення слідчого експерименту 18 липня 2016 року (а.с.77-78).

Сукупність наведених доказів повністю спростовують доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані судом першої інстанції за ч.2 ст.125 КК України.

Твердження сторони захисту з приводу того, що жоден зі свідків не бачили, як ОСОБА_6 наносив удари ОСОБА_7 , а їх показання є показаннями з чужих слів, які ґрунтуються на поясненнях потерпілої, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки будь-яких даних, які ставили б під сумнів свідчення свідків та потерпілої, і давали підстави вважати, що вони обмовляють обвинуваченого не встановлено. До того ж, навіть за відсутності безпосередніх очевидців події, стороною обвинувачення надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження встановлених судом обставин та визнання вини ОСОБА_6 у заподіянні легкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 .

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначене судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України.

Таким чином, на думку колегії суддів, вирок суду відносно ОСОБА_6 є законним та обґрунтованим і будь-яких передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та зміни чи то скасування вироку, немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404,405,407,418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Путивльського районного суду Сумської області від 20 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.