Справа № 369/5407/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/434/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 31.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
31 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарях судового засідання: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурора: ОСОБА_7

власника майна: ОСОБА_8 , його представника: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора ТОВ «У.К. ПРАЙД» на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Як вбачається з ухвали слідчого судді, до Києво-Святошинського районного суду Київської області, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000020 від 04.05.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 205 КК України звернувся прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області із клопотанням про накладення арешту на майно.

Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що невстановлені особи в період 2016 року з метою прикриття незаконної діяльності створили та/або придбали, ТОВ «У.К. «ПРАЙД» () проводили незаконні фінансово-господарські операції та призначили на посаду керівника товариства гр. ОСОБА_10 , який не має відношення до фінансово-господарської діяльності вказаного підприємства. На праві власності ТОВ «У.К. «ПРАЙД» перебувало 5 автомобілів: «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1986 (2013) № двиг. САА 572504 № кузова НОМЕР_1 ; «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2013) № двиг. САА 572504, № кузова НОМЕР_2 ; «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 № двиг. САА 602157, № кузова НОМЕР_3 ; «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2014) № двиг. САА 605027, № кузова НОМЕР_4 ; «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2014) № двиг. 603287 № кузова НОМЕР_5 на які 16.05.2017 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області накладено арешт.

Встановлено, що в 2015-2016 році ТОВ «У.К. «ПРАЙД» придбав ще один транспортний засіб марки «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2014) № двиг. НОМЕР_6 , № кузова НОМЕР_7 .

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2017 року накладено арешт на автомобіль, заборонено розпорядження та користування транспортним засобом, що належить на праві власності ТОВ «У.К. «ПРАЙД» ().

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що внесене прокурором клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України, матеріалам клопотання, а також прокурором в судовому засіданні доведено достатність даних про здійснення слідчим досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливим фактам подальшого відчуження нерухомого майна стороннім особам, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його, є підставами для задоволення клопотання, оскільки у судовому засіданні встановленні усі передбачені ст. ст. 132, 173 КПК України підстави для задоволення внесеного слідчим клопотання.

В апеляційній скарзі директор ТОВ «У.К. «ПРАЙД» просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про арешт майна відмовити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, слідчий суддя не взяв до уваги документ декларації з прибутку за 2016 рік та з податку на додану вартість за період з січня по березень включно 2017 року, в яких зазначено відсутність діяльності підприємства, виходячи з цього жодної матеріальної шкоди державі та фізичним особам завдано не могло бути, а ст. 205 КК України передбачає конфіскацію майна.

Під час розгляду клопотання прокурора суд не звернув увагу, що накладає арешт на майно товариства ТОВ «У.К. «ПРАЙМ», а майно на яке накладено арешт належить товариству ТОВ «У.К «ПРАЙД», тому суд зобов`язаний був повернути клопотання прокурору. В постанові про визнання речовими доказами від 05.05.2017 року зазначено що дані автомобілі належать ТОВ «У.К «ПРАЙМ», а насправді це майно ТОВ «У.К «ПРАЙД», тому дана постанова є незаконною, і суд даний факт проігнорував.

Крім цього апелянт посилається на те, що з 28 квітня 2017 року директором і власником ТОВ «У.К. «ПРАЙД» є ОСОБА_8 і накладаючи арешт, суд порушив його права, що перешкоджає законній господарській діяльності товариства.

Вислухавши доповідь судді, пояснення власника майна та його представника в підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Зі змісту ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до матеріалів справи автомобіль марки «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2014) № двиг. НОМЕР_6 , № кузова НОМЕР_7 , який належить на праві власності ТОВ «У.К. «ПРАЙМ», постановою слідчого від 05.05.2017 року визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя арешт майна обґрунтував тим, що є достатні підстави вважати, що вказаний автомобіль відповідає критеріям, зазначеним ст.98 та ст.167 КПК України та існує можливість використання даного майна як доказу у кримінальному провадженні.
При цьому він не наводить жодного належного та допустимого доказу, який би вказував, що цей автомобіль був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин,що встановлюються під час кримінального провадження.
З матеріалів і рішення слідчого судді не вбачається підстав накладення арешту на вказаний автомобіль.
Також слідчий суддя у рішенні не навів, що даний автомобіль відповідає критеріям, зазначеним ч.2 ст.167 КПК України, а саме: підшуканий, виготовлений, пристосований чи використаний як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди; призначався (використовувався) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/доходом від них.

Не навів таких підстав прокурор також під час апеляційного розгляду справи.
Крім того, судом було накладено арешт на автомобіль «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2014) № двиг. НОМЕР_6 , № кузова НОМЕР_7 , який належить на праві власності ТОВ «У.К. «ПРАЙМ», проте відповідно до матеріалів справи даний автомобіль належить ТОВ «У.К. «ПРАЙД».

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з ухваленням нової ухвали.
Керуючись ст.ст. 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу представника ТОВ «У.К. «ПРАЙД» ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2017 року про накладення арешту на автомобіль, який належить на праві власності ТОВ «У.К. «ПРАЙМ», а саме «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2014) № двиг. САА605003, № кузова НОМЕР_7 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Головуючий:
Судді: