Справа № 305/2117/16-к
Номер провадження 1-кп/305/299/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000862 від 16.07.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, розлученої, маючої на утриманні 1 малолітню дитину, непрацюючої, не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 , 14 липня 2016 року, близько 10 години, знаходячись в с. Біла Церква, Рахівського району, Закарпатської області, займаючись жебракуванням, шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері, проникла до житлового будинку АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_5 , де, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного заволодіня чужим майном, скориставшись відсутністю господарів, таємно, з коридору будинку, викрала шкіряний гаманець чорного кольору, вартість 500 гривень, всередині якого знаходилися грошові кошти : 4000 доларів США, вартістю 24,71 грн. за один долар на суму 98840 грн., 850 Євро вартістю 27,51 грн. за один євро на суму 27077, 50 грн. та 7000 гривень, з яким зникла з місця події, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 129417 гивень 50 копійок.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнала повністю та підтвердила обставини його вчинення, вказані в обвинувальному акті. Зокрема, пояснила, що, 14 липня 2016 року, поїхала в село Біла Церква, з наміром зібрати по людях кошти, необхідні для лікування матері, яка потребує оперативного втручання. Так, близько 10 години, зайшла до житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , стала гукати на господарів, однак їй ніхто не відповів. Знаходячись у приміщенні коридору, зауважила на столику гаманець, якого, скориставшись відсутністю власників, викрала та вийшла з будинку. Прийовши додому, подивилася всередину гаманця та виявила, що там знаходилася велика сума грошових коштів, зокрема долари, євро та гривні, та сильно злякалася. Коли до неї прийшли працівники поліції, одразу зізналася їм про вчинене та повернула викрадене власнику.

У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо її не карати. До такого вчинку її змусив важкий стан здоров`я її матері та скрутне матеріальне становище.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності. Зазначив що цивільного позову до обвинуваченої не заявляє, міру покарання залишає на розсуд суду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає; судом роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а дії її вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, згідно ст.66 КК України, суд враховує те, що вона раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні малолітню дитину, яку самостійно виховує, шкоду завдану злочином усунула, вину у вчиненому визнала повністю та щиро розкаялася у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій не встановлено.

На підставі викладеного, беручи до уваги тяжкість вчиненого злочину, особу винної, конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді грошового штрафу, в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, оскільки саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: 2 100 доларів США, 800 Євро та 4500 гривень, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , по вступу вироку в законну силу, залишити йому, як власнику.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1

: