№ 367/356/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2017 року м.Ірпінь

Слідчий суддя Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду клопотання старшого слідчого СВ Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 погодженого з прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області юристом 3 класу ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рогатин, Івано-Франківської області, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого на посаді голови Ірпінської міжрайонної медико-соціальної комісії, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

в с т а н о в и в :
Старший слідчий СВ Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване наступним.

В провадженні Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області у кримінальному провадженні № 0004252 від 27.12.2016 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу Головного лікаря ОСОБА_8 по обласному бюро медико-соціальної експертизи № 22 від 06.04.1992 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призначено головою Ірпінської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії. Відповідно до посадової інструкції Голови комісії Ірпінської міжрайонної МСЕК ОСОБА_5 затвердженої Головним лікарем Комунального закладу «Обласного бюро медико-соціальної експертизи» ОСОБА_8 від 01.02.2012 року, а саме п. 1.4 розділу 1 «Голові Ірпінської м/р МСЕК підпорядковується члени МСЕК лікарі, експерти, спеціаліст з медико-соціальної реабілітації, психолог, середній медичний персонал: старша медична сестра та медичний реєстратор; п. 2.1 розділу 2 «Здійснює керівництво Ірпінською м/р МСЕК відповідно до чинного законодавства України та нормативно-правових актів, що визначають діяльність підприємств, установ і організацій охорони здоров`я, а саме медико-соціальних експертних комісій», п. 2.9 розділу 2 «Бере участь у засіданні МСЕК, здійснює всі складові огляду хворого та винесення медико-експертного заключення; роз`яснює особисто інвалідам експертне рішення довідок Ірпінського м/р МСЕК, його обґрунтування, видає довідку МСЕК установленої форми. Таким чином, ОСОБА_5 являється службовою особою, яка постійно виконує організаційно-розпорядчі функції. Крім того, згідно наказу Головного лікаря ОСОБА_8 по обласному бюро медико-соціальної експертизи № 77 від 02.10.2000 року на посаду медичного реєстратора Ірпінської міжрайонної медико-соціальної комісії (далі Ірпінська міжрайонна МСЕК) з 02.10.2000 року призначено ОСОБА_7 . Відповідно до посадової інструкції старшої медичної сестри Ірпінської міжрайонної МСЕК ОСОБА_7 затвердженої Головним лікарем Комунального закладу «Обласного бюро медико-соціальної експертизи» ОСОБА_8 від 01.02.2012 року, а саме абзацу 1 розділу 1 старша медична сестра свою роботу виконує під керівництвом голови міжрайонної МСЕК і керує роботою медреєстратора. Так, в грудні 2016 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), з приводу оформлення другої групи інвалідності, до ОСОБА_7 звернулась ОСОБА_9 , яка надала витяг з історії хвороби стаціонарного хворого № 17036/202755/788 Київської обласної клінічної лікарні від 02.12.2016 року з повним діагнозом захворювання, тобто маючи відповідні документи для законного оформлення інвалідності. В цей час, у ОСОБА_7 виник умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 за сприяння, в погодженні Головою Ірпінської міжрайонної МСЕК ОСОБА_5 довідки про інвалідність другої групи, тобто вчинення дій з використанням службового становища ОСОБА_5 , який наділений повноваженнями щодо погодження та видачі довідок про встановлення інвалідності. В подальшому, з метою одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 , повідомила ОСОБА_9 , що для погодження Головою комісії ОСОБА_5 висновку інвалідності другої групи необхідно сплатити грошові кошти в сумі 1200 доларів США, що попередньо ОСОБА_7 було узгоджено з ОСОБА_5 . Так, 11.01.2017 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) знаходячись у приміщенні Ірпінської міжрайонної медико-соціальної комісії, що за адресою: вул. Садова, 38, м. Ірпінь, Київська область, діючи умисно та у співучасті із ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 5000 гривень, як частину неправомірної вигоди за сприяння у погодженні ОСОБА_5 висновку інвалідності другої групи. Далі, 16.01.2017 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні Ірпінської міжрайонної медико-соціальної комісії за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізацію єдиного злочинного умислу на отримання неправомірної вигоди ОСОБА_5 , діючи у співучасті з останнім, з корисливих мотивів, отримала від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 30 000 гривень, як частину неправомірної вигоди за сприяння у погодженні ОСОБА_5 висновку інвалідності другої групи, частину з яких в сумі 4 000 гривень залишила собі, а іншу частину в сумі 26 000 гривень передала ОСОБА_5 , за вчинення дій в інтересах ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою дій в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, з використанням наданого їй службового становища.

Так, ОСОБА_5 17.01.2016 р. згідно вимог ст.ст. 276-278 КПК України, вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили його задовольнити.

В судовому засіданніОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, просили застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0004252 від 27.12.2016 року суд вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Органом досудового розслідування здобуті дані про те, що згідно наказу Головного лікаря ОСОБА_8 по обласному бюро медико-соціальної експертизи № 22 від 06.04.1992 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призначено головою Ірпінської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії. Відповідно до посадової інструкції Голови комісії Ірпінської міжрайонної МСЕК ОСОБА_5 затвердженої Головним лікарем Комунального закладу «Обласного бюро медико-соціальної експертизи» ОСОБА_8 від 01.02.2012 року , а саме п. 1.4 розділу 1 «Голові Ірпінської м/р МСЕК підпорядковується члени МСЕК лікарі, експерти, спеціаліст з медико-соціальної реабілітації, психолог, середній медичний персонал: старша медична сестра та медичний реєстратор; п. 2.1 розділу 2 «Здійснює керівництво Ірпінською м/р МСЕК відповідно до чинного законодавства України та нормативно-правових актів, що визначають діяльність підприємств, установ і організацій охорони здоров`я, а саме медико-соціальних експертних комісій», п. 2.9 розділу 2 «Бере участь у засіданні МСЕК, здійснює всі складові огляду хворого та винесення медико-експертного заключення; роз`яснює особисто інвалідам експертне рішення довідок Ірпінського м/р МСЕК, його обґрунтування, видає довідку МСЕК установленої форми. Таким чином, ОСОБА_5 являється службовою особою, яка постійно виконує організаційно-розпорядчі функції. Крім того, згідно наказу Головного лікаря ОСОБА_8 по обласному бюро медико-соціальної експертизи № 77 від 02.10.2000 року на посаду медичного реєстратора Ірпінської міжрайонної медико-соціальної комісії (далі Ірпінська міжрайонна МСЕК) з 02.10.2000 року призначено ОСОБА_7 . Відповідно до посадової інструкції старшої медичної сестри Ірпінської міжрайонної МСЕК ОСОБА_7 затвердженої Головним лікарем Комунального закладу «Обласного бюро медико-соціальної експертизи» ОСОБА_8 від 01.02.2012 року, а саме абзацу 1 розділу 1 старша медична сестра свою роботу виконує під керівництвом голови міжрайонної МСЕК і керує роботою медреєстратора. Так, в грудні 2016 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), з приводу оформлення другої групи інвалідності, до ОСОБА_7 звернулась ОСОБА_9 , яка надала витяг з історії хвороби стаціонарного хворого № 17036/202755/788 Київської обласної клінічної лікарні від 02.12.2016 року з повним діагнозом захворювання, тобто маючи відповідні документи для законного оформлення інвалідності. В цей час, у ОСОБА_7 виник умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 за сприяння, в погодженні Головою Ірпінської міжрайонної МСЕК ОСОБА_5 довідки про інвалідність другої групи, тобто вчинення дій з використанням службового становища ОСОБА_5 , який наділений повноваженнями щодо погодження та видачі довідок про встановлення інвалідності. В подальшому, з метою одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 , повідомила ОСОБА_9 , що для погодження Головою комісії ОСОБА_5 висновку інвалідності другої групи необхідно сплатити грошові кошти в сумі 1200 доларів США, що попередньо ОСОБА_7 було узгоджено з ОСОБА_5 . Так, 11.01.2017 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) знаходячись у приміщенні Ірпінської міжрайонної медико-соціальної комісії, що за адресою: вул. Садова, 38, м. Ірпінь, Київська область, діючи умисно та у співучасті із ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 5000 гривень, як частину неправомірної вигоди за сприяння у погодженні ОСОБА_5 висновку інвалідності другої групи. Далі, 16.01.2017 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні Ірпінської міжрайонної медико-соціальної комісії за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізацію єдиного злочинного умислу на отримання неправомірної вигоди ОСОБА_5 , діючи у співучасті з останнім, з корисливих мотивів, отримала від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 30 000 гривень, як частину неправомірної вигоди за сприяння у погодженні ОСОБА_5 висновку інвалідності другої групи, частину з яких в сумі 4 000 гривень залишила собі, а іншу частину в сумі 26 000 гривень передала ОСОБА_5 , за вчинення дій в інтересах ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою дій в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, з використанням наданого їй службового становища.

17.01.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 368 КК України.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Прокурор вказує, що органом досудового розслідування отримані дані про те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є середньої тяжкості злочином, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 4 років, досудове розслідування проходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 , не будучи ізольованим від суспільства може незаконно впливати для того, щоб він зміг уникнути кримінальної відповідальності шляхом підбурювання, вмовлянням, залякування на покази вже допитаних в ході досудового розслідування, в тому числі очевидців які були присутні при його затриманні, а також на свідків, що можуть бути встановленими в ході досудового розслідування, зокрема та покази осіб спільно із якими він намагався здійснити кримінальне правопорушення та лікарів із якими ОСОБА_5 працює у Ірпінській міжрайонній МСЕК та які підпорядковуються йому.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь - які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час не проведена судово хімічна експертиза вилучених речових доказів, а отже підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може знищити, сховати або спотворити будь - які документи із речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне кримінальне правопорушення та іншим ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
Клопотання старшого слідчого СВ Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 погодженого з прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області юристом 3 класу ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати ОСОБА_5 житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів.

Початок строку дії ухвали обчислювати з 18 січня 2017 року.

Закінчення строку дії ухвали 18 березня 2017 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали надіслати до Ірпінського ВП ГУ НП України в Київській області для постановки підозрюваного на облік та здійснення за ним контролю.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1