Справа № 509/788/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 рокуОвідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополі кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодами про визнання винуватості відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Талди Курган республіка Казахстан, громадянин України, руський за національністю, маючий середню освіту, офіційно не працюючий, не одружений,зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст.89 КК України.

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 396 ч.1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
19 січня 2017 року в період з 00.30 годин до 03.00 год. ОСОБА_5 знаходячись в підвальному приміщенні, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 став свідком того, що ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин наніс один удар рукою зжатою в кулак по обличчю ОСОБА_7 , від удару ОСОБА_7 упав на підлогу і ОСОБА_6 продовжував наносити удари ногами по голові та обличчі ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 , перенесли ОСОБА_7 в вантажний автомобіль марки «Мерседес Спринтер», д/з НОМЕР_1 та направилися до центру с. Новоградківка Овідіопольського району Одеської області, де вивантажили тіло ОСОБА_7 ,який подавав ознаки життя під металево-бетонний місток, розташованого по провулку Шкільний в с. Новоградківка Овідіопольського району Одеської області.

19 січня 2017 о 14 годині 31 хвилині тіло ОСОБА_7 виявлено з тілесними ушкодженнями. Таким чином ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили смерть останнього, чим скоїв тяжкий злочин.

Такі дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 396 ч.1 КК України, як заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого злочину.

02 березня 2017 р. між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської обл. ОСОБА_3 на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000141 від 22.01.2017 р., та обвинуваченим ОСОБА_9 за участю захисника укладені угоди про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_9 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого 396 ч.1 КК України, та сприяв розслідуванню кримінального провадження, в обсязі підозри, сторони погодили покарання у виді двох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.
Розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваними чи обвинуваченими про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваними чи обвинуваченими може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
На виконання вимог ст. 474 КПК судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угод судом.
Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_9 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК.
Також судом встановлено, що умови даних угод відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відсутні визначені ч. 7 ст. 474 КПК України підстави для відмови у затвердженні угод.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_9 призначення останнім узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати на підставі ст. 126 КПК України відсутні.
Речові докази відповідно до п. 9 ст. 100 КПК України відсутні.
Керуючись ст.314 ч.3п.1, ст.373 ч.2, ст.ст. 374, 474 475 КПК України,-
ХУВАЛИВ:
Затвердити угоду від 02 березня 2017 року між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.396 ч.1 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до кримінальної палати Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1