Справа №583/3554/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/279/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР № 0000103 від 04 серпня 2015 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 січня 2017 року, яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Жилівка, Новоселицький район, Чернівецька область, мешканця м. Чернівців, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 405 КК України та призначено йому за цим законом покарання з застосуванням ст. 69 КК України 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місяця проживання; не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.

ВСТАНОВИЛА:
Як встановив суд, старший лейтенант ОСОБА_8 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, та переведений для подальшого проходження військової служби до військової частини Польова пошта НОМЕР_1 з призначенням на посаду командира 4 інженерно-будівельного взводу 4 інженерно-будівельної роти. 03 серпня 2015 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_8 перебуваючи біля будівлі казарми військової частини польова пошта НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , порушуючи вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України щодо порядку взаємовідносин між військовослужбовцями за наявності між ними відносин підлеглості, будучи невдоволеним відданим усним наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу першого заступника командира військової частини польової пошти В НОМЕР_2 , молодшого лейтенанта ОСОБА_10 , про направлення його до розташування казарми з метою уникнення конфліктної ситуації між підлеглими, почав безпідставно пред`являти претензії молодшому лейтенанту ОСОБА_10 , з висловлюванням нецензурної лексики, після чого відштовхнув потерпілого за кут будівлі казарми, де наніс останньому один сильний удар долонею правої руки, стиснутої у кулак, в область обличчя, спричинивши ОСОБА_10 сильний фізичний біль, та правою ногою наніс удар в нижню частину (нижче коліна) лівої ноги потерпілого, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження у виді садна верхньої третини лівої гомілки начальнику ОСОБА_10 у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби в умовах особливого періоду.

Згідно поданої апеляційної скарги, захисник ОСОБА_9 вважає, що вирок ухвалений без урахування дійсних обставин справи, відсутні докази, що підтверджують підлеглість ОСОБА_8 відносно ОСОБА_10 , та те що останній був безпосереднім командиром обвинуваченого. Не надано підтверджень про те, що ОСОБА_8 був ознайомлений про призначення ОСОБА_10 виконуючим обов`язки начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 , а отже відсутні докази заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби. Покази потерпілого та свідків є суперечливими та необ`єктивними. Під час надання показів, ОСОБА_10 повідомив, що на момент прибуття ОСОБА_8 до військової частини, він був відсутній, оскільки це були вихідні, а отже останній не був повідомлений про свого безпосереднього начальника. Не взято до уваги те, що після початку штовханини між обвинуваченим та потерпілим, останній протягом певного часу притримував ОСОБА_8 та не давав йому можливості піднятися на ноги, після того як він впав. Також у вироку не зазначено, як встановлено з показів свідка ОСОБА_11 , що ОСОБА_8 брав ОСОБА_10 за шию та нахиляв до низу. Покази свідка ОСОБА_12 спростовують покази потерпілого ОСОБА_10 . Свідок пояснив, що ОСОБА_8 послизнувся і потерпілий його придержав, щоб останній не впав, в той час згідно наданих пояснень потерпілим, ОСОБА_8 підсковзнувся і впав на коліна, ще до того, як підійшли свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Покази ОСОБА_15 спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що огляд ОСОБА_8 в медпункті здійснювався медичною сестрою, лікар ОСОБА_15 був відсутній. За таких обставин, суд не може прийняти вказані докази як достовірні та беззаперечні, тобто вказані докази є неналежними. Враховуючи викладене, захисник просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження.

Прокурором ОСОБА_7 надано заперечення на подану апеляційну скаргу, якою вважає вирок суду законним, обґрунтованим та вмотивованим, а висновки, такими, що повністю відповідають матеріалам кримінального провадження. Відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_8 зобов`язаний був відрекомендуватися ОСОБА_10 , як першому заступнику командира з приводу прибуття до частини та призначення на посаду, у зв`язку із чим повинен був достовірно знати, те що ОСОБА_10 є його прямим начальником. Зазначені у апеляційній скарзі розбіжності у показаннях свідків, стосуються лише місця перебування військовослужбовців ОСОБА_14 та ОСОБА_12 в момент вчинення кримінального правопорушення, тобто останні із різних місць безпосередньо бачили, як ОСОБА_8 наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 . Розбіжності в частині падіння обвинуваченого на коліна безпосередньо після нанесення удару потерпілому та штовханина між останніми, а також тримання останнім ОСОБА_17 за шию взагалі не заслуговують уваги та не можуть вважатися такими, що мають розбіжності. Так, на своє внутрішнє переконання, потерпілий ОСОБА_10 після отримання удару від обвинуваченого та падіння останнього, взяв його руками за шию і притримував з метою унеможливлення знову отримати удари. Свідок ОСОБА_12 повністю підтвердив факт тримання ОСОБА_10 ОСОБА_17 , однак на своє переконання вважав, що потерпілий притримував обвинуваченого, щоб той не впав на землю.

Вислухавши доповідь судді, захисника з обвинуваченим, які вимоги апеляційної скарги підтримали, потерпілого та прокурора, які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно із вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону належним чином не дотримані.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 перебуває на обліку Чернівецької обласної психіатричної лікарні з діагнозом: психоорганічний розлад, обумовлений органічним ураженням ЦНС (ЗЧМТ в 1976 р., 1984 р.) з судомним синдромом. Психоорганічний розлад розлад психіки, викликаний органічним ураженням головного мозку і проявляється розладами афекту, порушеннями пам`яті та інтелекту.

Відповідно до медичної документації, ОСОБА_8 є інвалідом 3 групи по неврологічному захворюванню.

Згідно з ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 21 січня 2016 року вирок щодо ОСОБА_8 скасовано у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Скасовуючи вирок колегія суддів звернула увагу на порушення прав на захист ОСОБА_8 , у зв`язку розглядом кримінального провадження за відсутності захисника, участь якого є обов`язковою, через психічні захворювання ОСОБА_8 .

При новому розгляді судом, за клопотанням прокурора, була призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза ОСОБА_8 , однак виконана не була, через неприбуття останнього до експертної установи.

Обвинувачений ОСОБА_8 під час розгляду кримінального провадження в суді першої та апеляційної інстанції показав, що в ході конфлікту із потерпілим втрачав свідомість.

В той же час, судом першої інстанції вказані показання обвинуваченого та інформація щодо стану його психічного здоров`я залишилися поза увагою. Не проведено дослідження чи страждав ОСОБА_8 під час інкримінованих йому дій на хронічні душевні захворювання, виявляв чи не виявляє ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності; за своїм психічним станом у період вчинення злочину, чи він міг у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто чи є осудним, та при розгляді кримінального провадження не з`ясовано.

Недотримання судом зазначених вище обставин перешкодило постановленню законного й обґрунтованого судового рішення, а тому відповідно до критеріїв, визначених ст. 412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 407 ч. 1 п. 6, 415 КПК України вирок суду щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, а апеляційна скарга захисника частковому задоволенню.

При новому розгляді суду необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, належним чином перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі, з дотриманням вимог КПК України, повно та всебічно дослідити обставини, які належать до предмету доказування, та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 416,418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 січня 2017 року відносно ОСОБА_8 скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, і призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5