Справа № 471/1168/16-к
Провадження №1-кп/471/72/16
Номер рядка звіту 19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2016 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000352 від 21.10.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ленінськ Ахтубінського району Волгоградської області, громадянки України, освіта середня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючої на посаді соціального робітника відділення соціальної допомоги вдома територіального центру соціального обслуговування, інвалідності не маючої, не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08.10.2016 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_4 прибула до необгородженої території домоволодіння ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та побачила на подвір`ї біля житлового будинку алюмінієвий бідон на 38 л., після чого, у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку вказаного бідону. Потім остання з корисливих мотивів в присутності ОСОБА_5 відкрито заволоділа її алюмінієвим бідоном на 38 л., що був у використанні, вартість якого, згідно висновку експерта-оцінювача від 27.10.2016 року, складає 350 грн. 00 коп та з місця скоєння злочину зникла, чим спричинила своїми діями ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму. Викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність, за яке передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєні злочину визнала в повному обсязі.

Під час досудового розслідування, 21.11.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачена та потерпіла дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 , істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачена у виді 120 годин громадських робіт.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілою суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, визнає повністю, цілком розуміє права визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Вислухавши позицію прокурора, який не заперечував щодо затвердження судом угоди про примирення, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка також не заперечувала щодо затвердження судом угоди, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілою та обвинуваченою підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 469 КПК України, за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання, встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачена та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченою та потерпілою, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000352 від 21.10.2016 року, укладену 21 листопада 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити їй покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Братський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1