Справа № 755/407/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Слідчий третього слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 за погодженням з прокурором 3 відділу процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді з зазначеним клопотанням відносно підозрюваного враховуючи наявність у провадженні обставин передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
А саме, це клопотання умотивоване тим, що 3 СВ прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
На цей час, досудовим розслідуванням встановлені наступні фактичні обставини кримінального правопорушення (викладаються дослівно зі збереженням відповідної пунктуації та орфографії з метою об`єктивного аналізу доводів сторони захисту про необґрунтованість підозри, відсутності даних п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України та вірного розуміння обставин):
«Відповідно до наказу заступника Голови начальника Головного управління НП у м. Києві № 374о/с від 29.04.16, лейтенанта поліції ОСОБА_5 призначено на посаду оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку ГУНП у м. Києві.
Приблизно у цей же час, у ОСОБА_5 виник злочиний умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення шляхом обману.
ОСОБА_8 , не будучи обізнаними щодо злочинного умислу ОСОБА_5 , спрямованого на особисте протиправне збагачення шляхом обману, а також будучи введеним в оману самим ОСОБА_5 , погодився на вимогу останнього.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто злочин передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.
Крім того, приблизно на початку листопада 2016 року у ОСОБА_5 виник злочиний умисел, спрямований на повторне особисте протиправне збагачення шляхом обману.
ОСОБА_8 , не будучи обізнаними щодо злочинного умислу ОСОБА_5 , спрямованого на особисте протиправне збагачення шляхом обману, а також будучи введеним в оману самим ОСОБА_5 погодився на вимогу останнього.
Після отримання грошових коштів ОСОБА_5 було затримано слідчим прокуратури міста Києва на місці вчинення злочину.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно, тобто злочин передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.
Отже, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.
11.01.2017 ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України під час вчинення злочину.
12.01.2017 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, працюючому на посаді оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності УКР ГУНП в м. Києві, старшому лейтенанту поліції зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України.
Під час допиту підозрюваний ОСОБА_5 надав покази стосовно того що він повністю визнає свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Разом з тим, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними доказами, зокрема: заявою ОСОБА_8 та його показаннями викладеними в протоколах допитів свідка; показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколами одночасного допиту свідка ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_5 ; свідка ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_5 ; свідка ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколами огляду та вручення грошових коштів від 30.11.2016 та 11.01.17; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України; протоколом проведеного обшуку від 11.01.17; інші матеріали кримінального провадження у сукупності.
Злочини, вчинений ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України є середньої тяжкості злочинами, за який передбачена покарання у вигляді позбавлення волі.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч. 2 ст. 190 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, п. 2, п.3 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно матеріалів кримінального провадження наявна інформація, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто підтверджується наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, під час досудового розслідування отримано достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто підтверджується наявність ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, підозрюваний ОСОБА_5 ,спілкуючись із співробітниками ГУНП в м. Києві, а також із іншими впливовими особами, як особисто, так і за допомогою зазначених осіб зможе забезпечити знищення, приховування або спотворення речей та документів, що можуть мати істотне значення для досудового розслідування та відомостями про які, на цей час орган слідства ще не володіє, відповідно такі документи ще не вилучались.
Крім того, під час досудового розслідування отримано достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів, тобто підтверджується наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, на даний час у вказаному кримінальному провадженні ще не допитано ряд свідків, якіпри цьому можуть надати важливі для досудового розслідування відомості, зокрема, що викривають ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів.
Таким чином, перебуваючи не на цілодобовому домашньому арешті, користуючись своїм впливом та зв`язками, будучи службовою особою, підозрюваний ОСОБА_13 може впливати на свідків, схиляючи їх до певної поведінки та надання вигідних для нього показань.
Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, оскільки лише перебування підозрюваного ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом зможе забезпечити виконання останнім своїх процесуальних обов`язків, та забезпечить дієвість вказаного кримінального провадження».
На підставі викладено, заявник просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, працюючого на посаді оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності УКР ГУНП в м. Києві, старшого лейтенанту поліції зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів з дня постановлення ухвали.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соцільний статус, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Крім того прокурор зауважив, що на підозрюваного слід покласти обов`язок передбачений п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у рамках даного кримінального провадження.
Сторона захисту заперечувала проти задоволення даного клопотання з огляду на відсутність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема, відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.
Також захист зауважує, що особа підозрюваного, виходячи з положень ст. 178 КПК України, є такою, що має стійкі соціальні зв`язки та допустиму репутацію, зокрема, останній працює, отримує стабільний дохід, має на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім.
За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження,дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду цього клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.
Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснює третій слідчий відділ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва, який розміщений у приміщенні за адресою: м. Київ, Каунаська, 3в, що знаходиться у Дніпровському районі міста Києва, що вказує на те, що дане клопотання подане заявником до слідчого судді цього місцевого суду із дотриманням положень кримінального процесуального законодавства України.
11.01.2017 - підозрюваного затримано у порядку ст. 208 КПК України.
12.01.2017 підозрюваного повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та подано до слідчого судді дане клопотання про обрання запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Так, як убачається з матеріалів клопотання, необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до самого клопотання у якості додатків, у зв`язку з чимостанній будучи обізнаним з мірою покарання за вчиненні діяння він може здійснити дії передбачені п. 1, п. 2, п.3 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Тож, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язкувважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
В свою чергу, обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, слідчий суддя, враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії))вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.
А тому, це клопотання, як обгрунтоване підлягає задоволенню в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але не цілодобового, а у певний період доби, а саме з 22:00 до 06:00 наступного дня до 10.03.2017.
Підстав для визначення домашнього арешту цілодобово, як про те вказано у клопотанні, слідчий суддя не убачає з огляду на обставини даного провадження та даних про особу підозрюваного.
Безпідставними є і доводи заявника про необхідність строку застосування запобіжного заходу протягом 60 днів з дня постановлення ухвали, оскільки такий вид заходу забезпечення кримінального провадження застосовується у межах строку його розслідування, який становить 2 місяці з моменту повідомлення особі про підозру.
Також, слідчий суддя враховуючи обставини даного кримінального провадження та відомості про особу підозрюваного вважає за доцільне покласти на нього обов`язок передбачений п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у рамках даного кримінального провадження, оскільки він за своєю суттю є пропорційним, помірним та таким, що не становитиме надмірний тягар для підозрюваного, дасть змогу уникнути встановленим ризикам, у межах строку досудового розслідування даного провадження, у зв`язку з чим не суперечать п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).
За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду клопотання, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку щодо питань, які підлягають доказуванню у даному випадку згідно Глав 10, 18 КПК України, вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню частково з вищевказаних підстав у цьому судовому рішенні.
Враховуючи вище викладене та керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 181, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотання - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 із забороною залишати житло з 22:00 до 06:00 наступного дня строком до 10.03.2017, звільнивши його з-під варти негайно у залі суду.
Зобовязати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Зобовязати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимою до слідчого у рамках цього кримінального провадження та до 10.03.2017 покласти на нього обов`язок передбачений п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у рамках даного кримінального провадження.
В іншій частині у задоволенні клопотання - відмовити.
Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання УП за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це слідчого суддю.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого 3 СВ прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та прокурора прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 13:00 год. 18.01.2017.

Слідчий суддя: ОСОБА_1