АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/103/17 Справа № 699/18/16-к Категорія: ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 25 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , останній раз судимого вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.09.2015 року за ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст. 395, ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ч.ч. 1,4 ст. 70, ст. 71 КК України, на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання, до призначеного покарання приєднано покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.09.2015 року та остаточно визначено до відбування ОСОБА_7 покарання у виді 8 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 08.06.2015 року по день набрання вироку законної сили включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речового доказу,

в с т а н о в и л а :
Даним вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 07 червня 2015 року близько 23 год. 01 хв., перебуваючи у м. Корсуні-Шевченківському Черкаської області біля двоповерхового багатоквартирного житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю власника домоволодіння та будь-яких інших осіб, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення, шляхом пошкодження та відтиснення рухомої частини пластикового вікна балкону руками проник до квартири за АДРЕСА_3 , що розташована на першому поверсі будинку, яка належить потерпілій ОСОБА_9 , де здійснив крадіжку належних їй особистих речей на загальну суму 2498,00 грн., після чого, не довівши свій злочин до кінця, з причин, що не залежали від його волі, на вимогу співробітників відомчої охорони ВДСО вийшов з квартири та одразу ж ними був затриманий.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини справи, які суд визнав доведеними і правильність кваліфікації його дій, порушує питання про застосування щодо нього ст. 69 КК України і призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено в санкції ч. 3 ст. 185 КК України з урахуванням обставин, що його пом`якшує, зокрема щирого каяття, сприяння розкриттю злочину, відсутності будь-яких претензій щодо нього у потерпілої, позитивних характеристик з місця проживання та тримання під вартою, наявності на його утриманні дружини та неповнолітньої дитини.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про задоволення в повному обсязі апеляційної скарги, міркування прокурора про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення і відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого, заслухавши останнє слово ОСОБА_7 про призначення йому більш м`якого покарання ніж призначив суд першої інстанції, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та ніким не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло, є правильною і в колегії суддів сумнівів не викликає.

Покарання суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 , виходячи з вимог ст.ст. 50, 65 КК України та правової позиції викладеної у постанові Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, який класифікується як тяжкий, даних про особу винуватого, зокрема його позитивних характеристик по місцю проживання та думки потерпілої ОСОБА_9 , яка у вирішенні питання про призначення покарання поклалась на розсуд суду, обставин, що пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини, обставини, що обтяжує покарання рецидив злочинів, і обґрунтовано прийшов до висновку про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого лише при призначенні йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України з подальшим частковим складанням даного покарання до покарання призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.09.2015 року, що цілком узгоджується з правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Доводи ОСОБА_7 про призначення йому покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, були предметом розгляду судом першої інстанції, а обставини, на які останній посилається, зокрема щире каяття, сприяння розкриттю злочину, позицію потерпілої, позитивні характеристики та наявність утриманців були повністю враховані при призначенні йому покарання, яке за санкцією статті є мінімальним та в свою чергу, відповідає вимогам закону.

Підстав для подальшого пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення в умовах слідчого ізолятора з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, за період з 08 червня 2015 року по 03 квітня 2017 року включно - тобто на день набрання вироком законної сили.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. 404, п.1 ч.1 ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 25 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 08.06.2015 року по 03.04.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня вручення її копії.

Головуючий :

Судді :