Справа № 4-5/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 березня 2011 року Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Кондус Л.А.,

секретаря Горват Н.Є.

прокурора Івасюк О.В.

адвоката ОСОБА_1

за участю слідчого Гаркуші О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Томаківка скаргу ОСОБА_2 на постанову про порушення кримінальної справи , та скаргу на постанову заступника прокурора Запорізької області Мазурик В.О. від 16 травня 2002 року про відміну постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та про порушення кримінальної справи,

В С Т А Н О В И В :

До Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 від 23 червня 2004 року про порушення кримінальної справи стосовно нього за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.364, ч.4 ст. 190 КК України, так як постанова винесена незаконно, без достатніх підстав, при незаконності джерел отримання цих данних, тому цю постанову слід скасувати

В судове засідання скаржник надав заяву про повне підтримання скарги, заяви 15 осіб та пояснення, що у слідчого прокуратури та заступника прокурора Запорізької області були відсутні не тільки достатні підстави для порушення кримінальної справи, а і передбачені законом приводи для її порушення. Крім того, попередній розгляд скарги на ці постанови апеляційним судом Запорізької області та Верховним Судом України в 2005 році не є, у відповідності до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 року «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи», перешкодою для розгляду цієї скарги, так як вона подана до суду з інших підстав. Раніше, в 2005 році, скарга була подана на підставі рішень Конституційного Суду України від 01.12.2004 року по справі № 19рп та від 30.01.2003 року по справі № 1-12/2003 року, які дозволили оскарження постанов про порушення кримінальної справи, але не регламентували підстави для цього оскарження та надання всього переліку документів, які повинен був надавати орган який порушив кримінальну справу, що звузило надання оцінки попередніми судами, приводів та підстав, та законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення кримінальної справи.

Прокурор проти долучення до матеріалів справи 15 заяв громадян стосовно яких було відкрито адміністративне провадження заперечує , мотивуючи тим , що оцінювати дані заяви на сьогодні обєктивно неможливо , так як стосовно даних заяв необхідно проводити перевірку.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, які заперечували проти скасування постанови, та просять залишити дану скаргу без розгляду, дослідивши надані матеріали справи, суд вважає, що скарги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Постановою заступника прокурора Запорізької області Мазурик В.О. від 16 травня 2002 року відмінена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи та порушена кримінальна справа № 330213пр в якій вказано що 08 лютого 2002 року в прокуратуру м. Мелітополя надійшли скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на неправомірні дії посадових осіб місцевого суду м. Мелітополя при розгляді адміністративних справ.

16 лютого 2002 року старший слідчий прокуратури м. Мелітополя ОСОБА_6 прийняв постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно посадових осіб місцевого суду м. Мелітополя за відсутністю в їх діях складу злочину.

04 квітня 2002 року вказана постанова була скасована прокуратурою Запорізької області та матеріал направлений на додаткову перевірку.

27 квітня 2002 року старший слідчий прокуратури м. Мелітополя ОСОБА_6 прийняв постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно посадових осіб місцевого суду м. Мелітополя за відсутністю в їх діях складу злочину.

16 травня 2002 року заступник прокурора Запорізької області Мазурик В.О. своєю постановою відмінив вищевказану постанову та порушив кримінальну справу за фактом шахрайства та зловживання владою посадовими особами місцевого суду м. Мелітополя по ст. ст. 190 ч.3, 364 ч. 2 КК України при розгляді ними адміністративних справ на протязі 2001 року.

Постановою старшого слідчого прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 від 23 червня 2004 року порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 364, ч.4 ст. 190 КК України. У якості підстав до порушення кримінальної справи, слідчим викладено те, що ОСОБА_2 при розгляді адміністративних справ зловживав владою та скоїв шахрайство.

За висновками заступника прокурора та слідчого, ці дані вказують на наявність об'єктивних ознак зазначеного злочину.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 року «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи», розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суддя повинен перевірити: чи були наявними на час порушення справи передбачені частиною першою статті 94 КПК України приводи; чи мала особа, яка порушила справу, достатньо даних, що вказували на наявність ознак злочину (частина друга статті 94 КПК України) законність джерел отримання цих даних; чи компетентна особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи і чи було додержано нею встановлений для цього порядок (стаття 98 КПК України).

Підставою для порушення кримінальної справи згідно з частиною другою статті 94 КПК України є достатні дані, за умови законності джерел їх отримання, що вказують на наявність ознак злочину та свідчать про реальність конкретної події злочину, на основі яких після порушення справи встановлюються обєктивні ознаки скоєного або підготовленого злочину.

Також суддя, окрім зазначеного, має зясувати наявність обставин, що виключають провадження в кримінальній справі, тобто встановити, чи не існували на момент порушення кримінальної справи такі обставини, за яких її не могло бути порушено.

Крім того, при розгляді скарги суддя має вивчити надані органом дізнання, слідчим або прокурором, у провадженні якого знаходиться справа, матеріали, на підставі яких було прийнято рішення про її порушення, а в судовому засіданні дослідити ці матеріали та заслухати пояснення осіб, які зявилися, а саме: особу, яка подала скаргу, її захисника чи законного представника, потерпілого або особу, за заявою якої було порушено справу, та думку прокурора щодо правомірності порушення справи.

Тому суд, дослідивши матеріали надані Запорізькою обласною прокуратурою, пояснення учасників судового розгляду, вважає, що у старшого слідчого прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 та заступника прокурора Запорізької області Мазурик В.О. не було достатньо даних, які б вказували на наявність ознак злочину (частина друга статті 94 КПК України) та законність джерел отримання цих даних у відповідності до вимог ст. 95 КПК України, тому постанова заступника прокурора Запорізької області Мазурик В.О. від 16 травня 2002 року про відміну постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та порушенні кримінальної справи № 330213пр за фактом злочину передбаченого ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 190 КК України та постанова старшого слідчого прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 від 23 червня 2004 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 364, ч.4 ст. 190 КК України, підлягають скасуванню.

Оцінюючи заперечення прокурора, про те що апеляційним судом Запорізької області та Верховним Судом України в 2005 році, вже була розглянута скарга ОСОБА_2 на постанову заступника прокурора Запорізької області Мазурик В.О. від 16 травня 2002 року про відміну постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та порушенні кримінальної справи № 330213пр за фактом злочину передбаченого ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 190 КК України та постанову старшого слідчого прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 від 23 червня 2004 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 364, ч.4 ст. 190 КК України є неспроможними, так як у відповідності до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 року «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи», ці рішення не є перешкодою для розгляду цієї скарги, так як вона подана до суду з інших підстав.

По-перше, в 2005 році, скарга ОСОБА_2 розглядалася на підставі рішень Конституційного Суду України від 01.12.2004 року по справі № 19рп та від 30.01.2003 року по справі № 1-12/2003 року, які дозволили оскарження постанов про порушення кримінальної справи, але не регламентували підстави для цього оскарження та надання всього перечня документів, які повинен був надавати орган який порушив кримінальну справу, що звузило надання оцінки попередніми судами, приводів та підстав, та законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення кримінальної справи.

По-друге, у скарзі 2005 року ОСОБА_2 вказувалось на незаконність порушення кримінальної справи, так як слідчий не провів усіх необхідних дій на встановлення приводів та підстав, в теперішній скарзі, зазначається відсутність достатніх даних, які б вказували на наявність ознак злочину (частина друга статті 94 КПК України) та законність джерел отримання цих даних у відповідності до вимог ст. 95 КПК України.

Крім того, частиною 1 ст. 94 КПК України встановлений вичерпний перелік приводів та підстав для порушення кримінальної справи. До них в тому числі відносяться заяви та повідомлення , посадових осіб, окремих громадян та безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором чи судом ознак злочину.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 98 КПК України слідчий при винесені постанови про порушення кримінальної справи зобовязаний вказати приводи та підстави для порушення кримінальної справи.

Однак, заступник прокурора Запорізької області Мазурик В.О. в своїй постанові від 16 травня 2002 року не вказав, який саме привід послугував до порушення кримінальної справи, що є грубим порушенням ст. 98 КПК України.

Відсутність належним чином отриманих посадовою особою (головою суду ОСОБА_7А.), пояснень, замість заяв громадян та відсутність в змісті цих пояснень законних підстав, які б вказували на наявність ознак злочину та свідчили про реальність конкретної події злочину, на основі яких після порушення справи встановлюються обєктивні ознаки скоєного або підготовленого злочину, та повідомлення про це прокурора, є грубим порушенням заступником прокурора норм КПК України, що призвело до незаконного винесення постанови про відміну постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та порушення кримінальної справи 16 травня 2002 року.

Проведення перевірки по повідомленню посадової особи (голови суду ОСОБА_7А.), отриманої та складеної с грубими порушеннями ст. 95 КПК України, не є безпосереднім виявленням органом дізнання, слідчим, прокурором чи судом ознак злочину.

Вказані обставини повністю підтверджуються відсутністю належним чином оформлених письмових заяв чи протоколів окремих громадян, якщо вони були подані усно, та неналежним чином оформленого повідомлення посадової особи, що є грубим порушенням ст. 95 КПК України, а також відсутністю безпосереднього виявлення прокурором ознак злочину, яке полягає в незалежному від будь яких заяв чи повідомлень отриманні компетентних органом достатніх даних, які б свідчили по наявність в дії особи складу злочину.

Відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, матеріали перевірки повинні містити достатньо даних, які б вказували на склад злочину в діях посадових осіб.

Матеріали перевірки зібрані старшим слідчим прокуратури м. Мелітополя ОСОБА_6, заступником прокурора Запорізької області Мазурик В.О., старшим слідчим прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 не містять достатньо даних, які б вказували на склад злочину в діях посадових осіб, так як жодна з ухвалених суддею Кучеренко В.В. постанов про притягнення до адміністративної відповідальності та негайно оголошених особам, які притягувалися до адміністративної відповідальності, у тому числі у відношенні ОСОБА_4, ОСОБА_5 та іншим особам, за вказаний в постановах період, опротестовані прокурором та скасовані не були.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94,95,98,236-7 ,238-8 КПК України.

П О С Т А Н О В И В:

Скарги ОСОБА_2 на постанову заступника прокурора Запорізької області Мазурик В.О. від 16 травня 2002 року про відміну постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та порушенні кримінальної справи № 330213пр за фактом злочину передбаченого ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 190 КК України та постанову старшого слідчого прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 від 23 червня 2004 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 364, ч.4 ст. 190 КК України задовольнити повністю.

Скасувати постанову заступника прокурора Запорізької області Мазурик В.О. від 16 травня 2002 року про відміну постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та порушенні кримінальної справи № 330213пр за фактом злочину передбаченого ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 190 КК України.

Скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 від 23 червня 2004 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 364, ч.4 ст. 190 КК України.

На постанову може бути подана апеляція в апеляційний суд Дніпропетровської області через Томаківський районний суд впродовж семи діб.

Суддя: ОСОБА_8