АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
6 грудня 2016 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України за апеляційної скаргою засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тереблече Глибоцького району Чернівецької області, громадянина України, українця, середньої освіти, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого, на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 6 червня 2016 року, за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :
На ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 6 червня 2016 року засуджений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить перекваліфікувати його дії з ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 1 ст. 307 КК України, застосувати Закон України «Про амністію у 2014 році» та положення ч. 5 ст. 72 КПК України до періоду з 01 вересня 2012 року по 1 березня 2013 року та з 15 серпня 2016 року по 6 грудня 2016 року.

4 листопада 2016 року засуджений ОСОБА_5 подав доповнення до своєї апеляції, в якому вказує на те, що строк апеляційного оскарження ухвали Глибоцького районного суду від 6 червня 2016 року він не пропустив, оскільки ознайомився з даним судовим рішенням лише 1 листопада 2016 року.

_____________________________________________________________________________
Провадження №11-кп/794/409/16 Головуючий у І інстанції ОСОБА_8
Категорія ст.307 ч. 2 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_1 .
Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 6 червня 2016 року клопотання Міністерства юстиції України задоволено, вирок суду Первомайського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30 листопада 2012 року відносно ОСОБА_5 , якого визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.328 Кримінального кодексу Республіки Білорусь і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років і 6 місяців з конфіскацією майна та з відбуванням покарання у виправній колонії в умовах посиленого режиму, приведено у відповідність із законодавством України. Визнано ОСОБА_5 засудженим за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років і 6 місяців з конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_5 ухвалено обчислювати з 30 листопада 2012 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк перебування під вартою ОСОБА_5 , з 01 вересня 2012 року по 29 листопада 2012 зараховано у строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Щодо порядку оскарження даної ухвали зазначено, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання її копії.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його адвоката, котрі підтримали доводи апеляції та просили її задовольнити, прокурора, котрий не заперечував проти часткового задоволення вимог апеляції засудженого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч.1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Правовідносини з визнання та виконання вироків іноземних держав регулює Закон України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб від 1983 року» від 22 вересня 1995 року. Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннями ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовується у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.
Пунктом «b» частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні органи держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Пунктом «d» статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи.
Крім того згідно ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків, зокрема якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Колегією суддів встановлено, що засуджений ОСОБА_5 прибув в СІЗО № 33 м. Чернівців 24 жовтня 2016 року, а копію оскаржуваної ухвали суду першої інстанції отримав лише 1 листопада 2016 року, тому його апеляційна скаргу від 2 листопада 2016 року подана в межах строку апеляційного оскарження.
В резолютивній частині вироку суду Первомайського району м. Мінська Республіки Білорусь від 20 листопада 2012 року зазначено, що даний вирок може бути оскаржений до Мінського міського суду Республіки Білорусь. Отже, Мінський міський суд Республіки Білорусь є судом апеляційної інстанції для суду Первомайського району м. Мінська Республіки Білорусь.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, або після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Ухвала Мінського міського суду Республіки Білорусь щодо ОСОБА_5 та інших винесена 12 лютого 2013 року, отже строк попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_5 необхідно обчислювати з 1 вересня 2012 року тобто з моменту взяття під варту ОСОБА_5 по 12 лютого 2013 року тобто часу винесення ухвали суду апеляційної інстанції та вступу вироку в законну силу, і саме щодо цього періоду необхідно застосувати ч. 5 ст. 72 КПК України.
Ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» зобов`язує суд скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.
Колегія суддів встановила, що засуджений ОСОБА_5 не є суб`єктом статей 1-5 ЗУ «Про амністію в 2014 році». Але, підстав, які б унеможливлювали застосування положень статті 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та Закону України «Про застосування амністії в Україні», колегією суддів під час перегляду зазначеної справи не встановлено.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про амністію у 2014 році» особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом, тобто днем, наступним за днем його опублікування. Закон України «Про амністію у 2014 році» був опублікований у № 77 газети «Голос України» 18.04.2014 року. Отже, цей Закон набрав чинності 19.04.2014 року.
За таких обставин колегія суддів вважає, що заява засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» є законною, обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню та йому необхідно скоротити наполовину невідбуту частину покарання, з 19 квітня 2014 року по останній день відбуття покарання, яка становить після зарахування строку попереднього ув`язнення згідно з ч. 5 ст. 72 КПК України 6 років і 5 місяці.
Невідбутий строк покарання засудженого ОСОБА_5 після застосування до нього ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» становить 3 роки 2 місяці та 15 днів. Даний строк відбування покарання необхідно обчислювати з 19 квітня 2014 року.
Апеляційні доводи в частині невірної кваліфікації діяння засудженого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КПК України не ґрунтуються на матеріалах провадження, виходячи з наступного.
Судом Первомайського району м. Мінська Республіки Білорусь встановлено, а Мінським міським судом Республіки Білорусь перевірено та підтверджено, що ОСОБА_5 вчиняв незаконні дії щодо 2,6346 грам амфетаміну (а.с. 17), який відповідно до висновків експертів (а.с. 24) є особливо небезпечною психотропною речовиною амфетаміном.
Відповідно до Таблиці № 1 «Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 року №188, до великих розмірів відноситься наркотичні засоби амфетамін масою від 1,5 до 15,0 г.
Тому діяння ОСОБА_5 вірно кваліфіковано судом першої інстанції за ч. 2 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками великий розмір психотропної речовини амфетаміну, обіг якої обмежено та особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої обмежено.
Інші апеляційні вимоги та доводи колегія суддів відхиляє за безпідставністю.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 610 КПК України, Законом України «Про амністію в 2014 році» колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Поновити ОСОБА_5 строк апеляційного оскарження ухвали Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06 червня 2016 року.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 6 червня 2016 року в частині зарахування відбутого покарання змінити.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання з 1 вересня 2012 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк перебування під вартою ОСОБА_5 з 1 вересня 2012 року по 12 лютого 2013 року зарахувати йому у строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_5 ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», скоротивши йому наполовину невідбуту частину покарання, призначеного вироком суду Первомайського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30 листопада 2012, яка визначається з 19 квітня 2014 року по день кінцевого строку відбуття покарання.
Визначити, що строк невідбутого засудженим ОСОБА_5 покарання становить 3 роки 2 місяці та 15 днів, починаючи з 19 квітня 2014 року дня вступу в законну силу Закону України «Про амністію у 2014 році».
В іншій частині ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 6 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції впродовж трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Чернівецької області ОСОБА_1