Справа № 214/6207/16-к
1-кп/214/747/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Поті Грузії, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину 2011 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2015 року відносно ОСОБА_4 відкрито кримінальне провадження, внесене 30 січня 2016 до ЄРДР під №0000302 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та 27 жовтня 2015 року кримінальне провадження, внесене 24 вересня 2016 року до ЄРДР під №0002804 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, які розглядаються Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, однак ОСОБА_4 знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_4 повторно, 20 вересня 2016 року, приблизно о 14годині 30 хвилин, знаходячись у ОСОБА_6 за місцем його проживання, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, вийшов із указаної квартири в перегородку, що розташована між квартирами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , відкіля таємно викрав належний ОСОБА_7 човен надувний марки «Шторм» ST 280 будівельний №UA-CAS 0097D210, що знаходився в спеціальній сумці вартістю 2180 грн. 40 коп., підсаку марки «Джексон» вартістю 280 грн. 80 коп. та мотузку якірну довжиною 25 м загальною вартістю 123 грн. 50 коп., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, обернувши його на свою користь, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 2584 грн. 70 коп.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, при цьому у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які задовільно його характеризують, підтверджують наявність у його відношенні відкритих кримінальних проваджень за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під психіатричним наглядом не перебуває, однак перебуває на диспансерному обліку з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками (а.с.69-77, 79).

Суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а відтак уважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за своїм місцем проживання, що у його відношенні відкрито кримінальні провадження за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а також відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під психіатричним наглядом не перебуває, однак перебуває на диспансерному обліку з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи встановлені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою слід залишити тим же до набранням вироком законної сили.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його затримання 27 жовтня 2016 року, перерахувавши йому один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 27 жовтня 2016 року і до набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити тим же до набранням вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .