АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/5046/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1463/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,
секретар - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження № 640/5046/16-к за обвинуваченням ОСОБА_7 в злочинах, передбачених у ст.ст.15ч.2 і 185ч.2, 185ч.2 КК України
за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду міста Харкова від 5квітня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Київського районного суду міста Харкова від 5квітня 2017 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
07.02.2010 року за ст.ст.185 ч.1,185 ч.2,187 ч.1, ст. 187 ч. 2, ст. 190 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі, 09.04.2016 року звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 місяці 12 днів згідно ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова, від 31.03.2016 року на підставі ст. 81 КК України,
визнано винним і засуджено за ч.2 ст. 15 та ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання в виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. На підставі ст. 76 КК України на обвинуваченого покладено обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Цивільний позов ТОВ «Епіцентр К» задоволений, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ТОВ «Епіцентр К» майнову шкоду в розмірі 2393, 57 гривень. Вирішено долю речового доказу. Запобіжний захід не обирався.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області ОСОБА_8 просить вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 75 КК України, що потягло за собою невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; за ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Вислухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він, маючи судимість за корисливі злочини, на шлях виправлення не став, а продовжив свою злочинну діяльність за наступних обставин: не маючи постійних джерел доходів, 13 березня 2017 року приблизно о 8:30 годин ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 7, зайшов до супермаркету «Караван», де, діючи повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, зі
стелажу з товаром викрав електрочайник ТМ «Зелмер» модель ZCK0274S вартістю 476 гривень 67 копійок, після чого зайшов до примірювальної в ТЦ «Караван» та сховав викрадений чайник у рюкзак, маючи намір перетнути лінію кас, не сплачуючи за цей товар. Однак, довести свій злочинний умисел до завершення ОСОБА_7 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником служби безпеки ТЦ «Караван» із неоплаченим товаром.
Крім того, ОСОБА_7 13 березня 2017 року приблизно о 21:00 годин, знаходячись в супермаркеті «Епіцентр К» по вул. Героїв Праці, 9-А, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, переконавшись, що за діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав перфоратор «Einhellth-rh 1600», належний ТОВ«Епіцентр К» вартістю 2393 гривень 57 копійок, після чого покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд.
Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження і ніким в апеляційному порядку не оспорені.
Кримінальне провадження було розглянуто судом першої інстанції за правилами ч.3 ст.349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорювалися, суд обмежився допитом обвинуваченого, який повністю визнав себе винуватим і підтвердив обставини вчинення ним злочинів.
Що стосується апеляційних вимог заступника прокурора області, колегія судді погоджується з апелянтом щодо незаконного застосування судом першої інстанції вимог ч.1 ст.75 КК України.
Згідно вимог зазначеної норми кримінального закону якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У оскаржуваному вироку суд першої інстанції послався на те, що при призначенні покарання суд в сукупності оцінив обставини справи, механізм вчинення злочину, його тяжкість, особу обвинуваченого, який раніше судимий, 09.04.2016 року був звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 місяці 12 днів, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, обставини, що обтяжують покарання - відсутні.
Але звільнення від покарання відповідно до вимог ч.1 ст.75 КК України суд жодним чином не вмотивував. А тому є незрозумілою позиція суду щодо того, чи взагалі була ним установлена можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.
Крім того, звільнивши обвинуваченого від покарання за умови «якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки», сам іспитовий строк суд не встановив взагалі.
Колегія суддів, ураховуючи те, що обвинувачений відбував тривалий термін покарання за корисливі тяжкі злочини, нові умисні корисливі злочини, за які його засуджено оскаржуваним вироком, вчинив менш ніж через рік після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, можливості виправлення обвинуваченого без відбування покарання не вбачає.
Що стосується виду покарання, яке має бути призначене, то згідно вимог п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї Постанови №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів».
Колегія суддів ураховує зазначені обставини злочинів, що були вчинені обвинуваченим, те, що він був затриманий за замах на крадіжку в супермаркеті, і, незважаючи на це, того самого дня вчинив закінчену крадіжку в супермаркеті поруч. Такі послідовні дії вказують на кримінальну спрямованість обвинуваченого. Разом з тим, з урахуванням обставини, що пом`якшує покарання, яку було враховано судом першої інстанції, а також повного відшкодування шкоди обвинуваченим до набрання вироком законної сили, про що він надав довідку апеляційному судові, відсутності обставин, які обтяжують покарання, колегія суддів уважає, що покарання обвинуваченого, його виправлення та запобігання новим злочинам можливі в умовах обмеження волі, тобто тримання в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці. Таке покарання буде справедливим і достатнім для досягнення цілей покарання, визначених ст.50 КК України.
Посилання апелянта на надмірну м`якість покарання не ґрунтується на законі. Так, оскаржуваним вироком обвинуваченому було призначено за сукупністю злочинів покарання в виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Пославшись на надмірну м`якість такого покарання, апелянт заявив вимогу про призначення такого самого виду і міри покарання. Крім того, колегія суддів уважає, що вид покарання, запропонований заступником прокурора області, з урахуванням наведених вище обставин справи та даних про особу, є надто суворим і не сприятиме досягненню визначеної ст.50 КК України мети.
Керуючись ст.ст. 407,409,420 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Київського районного суду міста Харкова від 5квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання скасувати.
Ухвалити в цій частині свій вирок.
Призначити ОСОБА_7 покарання: за ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років обмеження волі, за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 3 /трьох/ років обмеження волі. Посилання на ст.ст.75,76 КК України з вироку виключити.
Строк покарання обраховувати з моменту прибуття до місця його відбування.
У решті вирок суду від 5квітня 2017 року залишити без змін.
Копію вироку апеляційного суду негайно вручити засудженому і прокурору.
Вирок апеляційного суду, відповідно до ч.4 ст.532 КПК України, набирає законної сили з моменту його проголошення.
На вирок може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Подача касаційної скарги не зупиняє виконання вироку.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11