АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

19 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року в кримінальному провадженні №0013140, внесеному 8.11.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в сел. Кошари, Конотопського району, Сумської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , несудимий,
якому оголошена підозра у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

До підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який обраховується з 14:00 години 8 листопада 2016 р. до 14:00 години 6 січня 2017 р.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя суду першої інстанції врахував наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, про які йому повідомлено 09.11.2016 року, що об`єктивно підтверджується наданими слідчим доказами, які носять вагомий характер, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, його вік, особу ОСОБА_6 , зокрема те, що він підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я, а також власності особи, не працює, та не навчається, не має джерела доходу, та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді місцевого суду захисник ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обгрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що в клопотанні слідчого відсутні будь-які докази, які вказували чи давали підстави вважати, що ОСОБА_6 здійснив кримінальні правопорушення.

Зазначає, що у клопотанні про застосування запобіжного заходу лише формально зазначено про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, жодного обгрунтування на підтвердження вказаних ризиків не наведено.

Також звертає увагу на те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, має на утриманні двох дітей, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисників, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0013140, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами в невстановлений досудовим розслідуванням дату та час вступили в злочинну змову між собою з метою здійснення незаконного викрадення гр. ОСОБА_11 .

Так, він, 08.11.2016 приблизно о 07:00 годин спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами з метою незаконного викрадення людини, за попередньою змовою групою осіб прибули на автомобілі «Фольцваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, 6, де стали очікувати ОСОБА_11 в салоні зазначеного автомобіля. 08.11.2016 приблизно о 07:45 годині останні побачивши, що ОСОБА_11 заїхав у двір будинку за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, 6, відповідно до розподілених ролей, маючи заздалегідь приготовлені 2 предмети ззовні схожі на АКС та 1 предмет схожий на пістолет, заблокували автомобіль ОСОБА_11 власним автомобілем марки «Фольцваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 . У подальшому вийшли з автомобіля та підбігли до ОСОБА_11 після чого проти його волі схопивши за руки та ноги силоміць затягли до вказаного автомобіля марки «Фольцваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 . Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне викрадення людини, за попередньою змовою групою осіб, утримуючи ОСОБА_11 в салоні автомобіля з метою позбавлення його волі, надягли останньому на руки металеві кайданки та почали рух на вказаному автомобілі за межі міста Києва, в який приблизно через 5-7 хвилин підсів ОСОБА_12 та в подальшому продовжив рух разом з ним на автомобілі «Фольцваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 до лісосмуги, що знаходиться поряд з с. Віта Поштова, Києво-Святошинського району, Київської області де силоміць утримували ОСОБА_11 , чим незаконно позбавили волі останнього протягом тривалого часу.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діяннями, які виразилися в незаконному викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами в невстановлений досудовим розслідуванням дату та час вступили в злочинну змову між собою з метою вимоги передачі чужого майна у гр. ОСОБА_11 поєднаного з погрозою застосування насильства.

Так, він, 08.11.2016 приблизно о 07:00 годин за попередньою змовою групою осіб, а саме з невстановленими досудовим розслідуванням особами незаконно викравши ОСОБА_11 прямуючи разом з ним на автомобілі «Фольцваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 до лісосмуги, що знаходиться поряд з с. Віта Поштова, Києво-Святошинського району, Київської області, де усвідомлюючи те, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, з метою власного матеріального збагачення, згідно розподілених ролей, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, висунули вимогу до ОСОБА_11 , про здійснення телефонного дзвінка до його дружини ОСОБА_13 та повідомлення їй про необхідність зібрання грошових коштів у сумі 500 000 доларів США для звільнення останнього. Сприймаючи вказані погрози як реальні, ОСОБА_11 зателефонував своїй дружині та повідомив про необхідність зібрання грошових коштів у сумі 500 000 доларів США для звільнення останнього.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діяннями, які виразилися у вимозі передачі чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

8.11.2016 року о 14:00 год. ОСОБА_6 затриманий у порядку ст. ст. 208-209 КПК України.

09.11.2016 року у строк до 24 годин з моменту затримання ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 10.11.2016 року о 13:40 год.

10.11.2016 року старший слідчий слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Мотивування клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слідчий обґрунтовує метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, посилаючись на наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчий звертає увагу на тяжкість злочинів в яких підозрюється ОСОБА_6 , а саме те, що за їх вчинення у сукупності може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, а також особу підозрюваного, зокрема на те, що він підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я, а також власності особи, не працює, не навчається, не має джерела доходу.

10.11.2016 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який обраховується з 14:00 години 8 листопада 2016 р. до 14:00 години 6 січня 2017 р.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді взяття під варту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень доведена слідчим та сумнів не викликає.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 та відомості про його особу.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому, застосувавши до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України не визначив підозрюваному розмір застави, врахувавши як встановлені під час розгляду клопотання ризики так і те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства.

Доводи захисника щодо необґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів не грунтуються на вимогах закону, оскільки при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, кримінальний процесуальний закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу.

Посилання захисника про недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України є необґрунтованими, оскільки слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також можливість впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочинів та їх наслідками, є обгрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.

Крім того, всі інші доводи захисника не відповідають матеріалам справи та не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_10 , в кримінальному провадженні під №0013140, внесеному 8.11.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, який обраховується з 14:00 години 8 листопада 2016 р. до 14:00 години 6 січня 2017 р., залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 р я с у н