Справа № 375/768/16-к Номер провадження 1-кп/375/65/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.12.2016 року Рокитнянський районний суд Київської області у складі:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з початковою вищою освітою, працюючого старшим охоронником Управління оперативного чергування та охорони апарату Голови Служби безпеки України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не судимого
по ст.286 ч.2 КК України,-
у с т а н о в и в:
12 жовтня 2015 року близько 18 год. обвинувачений, керуючи технічно справним автомобілем марки «RENAULT TRAFIC» д.н.з. НОМЕР_1 без пасажирів, будучи особою, яка має право керувати транспортним засобом категорії «В» та рухаючись поза межами населеного пункту по другорядній автодорозі с.Синява-вул.Першотравнева в напрямку вул.Першотравневої в смт.Рокитне до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг з вул.Окружна (головна дорога), не маючи перешкод технічного характеру, проявив недбалість та неуважність? не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, на порушення вимог знаку 2.1 «Дати дорогу» (п.1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.01 та введених в дію з 1.01.02) вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху); вимог п.2.3 Правил, в якому зазначено: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; вимог п.16.11 Правил, в якому зазначено: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху» почав рух автомобіля через перехрестя, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу моторолеру YAMAHA VINO, рама № НОМЕР_2 з написами по кузову «ТЕХАСО» під керуванням водія ОСОБА_9 , яка рухалася по головній дорозі по вул.Окружній в смт.Рокитне та допустив зіткнення з моторолером YAMAHA VINO, рама № НОМЕР_2 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію моторолера потерпілій ОСОБА_9 заподіяні синці на повіках очей, садна на голові, перелом потиличної кістки справа, забій головного мозку, після травматичний правобічний отит, кров в основній пазусі, синець на правій голінці. Ушкодження на голові відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію як небезпечні для життя. Синець на правій голінці відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Тобто порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху України перебуває в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений вину свою не визнав та показав, що 12 жовтня 2015 року біля 18 год. він керував автомобілем «RENAULT TRAFIC» д.н.з. НОМЕР_1 без пасажирів і рухався із с.Синява Рокитнянського району в напрямку смт.Рокитне по другорядній автодорозі. Коли під`їхав до перехрестя з головною дорогою, зупинився, так як знав що наблизився до головної дороги і впевнившись у відсутності транспортних засобів, які б рухалися по головній дорозі, за винятком моторолера, який наближався до перехрестя з правого боку від нього і знаходився на значній відстані, почав переїздити головну дорогу в напрямку вул.Першотравневої в смт.Рокитне. Коли вже минав головну дорогу почув, як здригнувся автомобіль і у бічне дзеркало побачив моторолер, який лежав на дорозі. Переїхав перехрестя, розвернуся та під`їхав до моторолера, де побачив потерпілу ОСОБА_9 , яка була у свідомості. Викликав швидку допомогу. Не зупинився на місці пригоди, так як розгубився. На лікування потерпілої його родичі передали 8,5 тис. грн.. Позов не визнав, так як не вважає себе винним у дорожньо-транспортній пригоді.
Допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає доказаною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення.
Так, потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що 12 жовтня 2016 року біля 18 год. вона поверталася звичним шляхом додому на моторолері, який має невеликий об`єм двигуна. Їхала біля 50 год./км ближче до правого узбіччя 50-70 см від узбіччя по окружній дорозі в напрямку смт.Рокитне-2. Видимість була добра. Коли проїздила мимо перехрестя з вул.Першотравневою в смт.Рокитне пригальмувала, потім почула удар і більше нічого не пам`ятає. Транспортних засобів на перехресті не бачила. Обвинувачений з нею не контактував і пробачення не просив. На прохання її рідних родичі обвинуваченого дали незначну суму 8500 грн. на перші дні лікування, більше нічого не давали. Тільки десь у грудні 2015 року до неї додому приїхали сестра та мати обвинуваченого і просили підписали заяву, що не має претензій. Потім ще кілька раз сестра обвинуваченого приїздила і просила пробачення. Запропонувала їм заплатити 60 тис. грн., витрачених на лікування і вони дійдуть згоди. А потім мати обвинуваченого приїхала і почала вимагати повернути надані раніше гроші. Вважає, що їй спричинена моральна шкода, яка виразилася у спричиненні травми черепа з невідомими подальшими наслідками. Просить задовольнити позов в повному обсязі.
Свідок ОСОБА_13 суду показав, що після травмування дружини він приїхав до сестри обвинуваченого і просив кошти та лікування, Вони домовилися, що потерпіла буде надавати чеки і їм будуть відшкодовувати витрати. Передали всього 8,5 тис. грн..
Свідок ОСОБА_14 суду показав, що 12.10.15 біля 18 год. їхав власним автомобілем «Таврія» з центру смт.Рокитне по вул.Першотравневій в бік с.Синява. Коли під`їхав до перехрестя з головною дорогою, помітив на протилежному боці перехрестя мікроавтобус білого кольору. Він зупинився перед перехрестям, де був знак «Уступи дорогу» і побачив, як автобус почав рух, а потім почув зіткнення автобуса з моторолером. Де той взявся, не бачив, так як дивився направо і зліва йому було погано видно. Водій автобуса не зупинився, а продовжив рух через перехрестя, де розвернувся і повернувся до перехрестя, підійшов до жінки, яка лежала на асфальті і викликав швидку допомогу.
Свідок ОСОБА_15 суду показав, що 12.10.15 у вечірній час їхав по вул.Першотравневій до перехрестя з Окружною дорогою. Перед перехрестям перед ним зупинився автомобіль «Таврія». На протилежному боці через перехрестя їхав назустріч мікроавтобус білого кольору і коли автобус майже проїхав перехрестя, то моторолер, який їхав справа від автобуса по головній дорозі ближче до узбіччя, але не по узбіччю, допустив зіткнення з автобусом в задню його частину. Жінка, яка керувала моторолером, впала на асфальт і коли підійшли до неї, була без свідомості. Згодом приїхали швидка допомога та міліція.
Свідок ОСОБА_16 суду показав, що 12.10.15 у вечірній час їхав по вул.Першотравневій в смт.Рокитне в напрямку с.Синява і на перехресті побачив майже на узбіччі за перехрестям моторолер і біля нього лежала жінка. Згодом працівниками поліції був залучений до проведення слідчих дій в якості понятого, про проведення яких засвідчив своїм підписом у протоколі та схемі. Є чоловіком сестри обвинуваченого і на місці пригоди з`явився випадково.
Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 очевидці ДТП підтвердили, що дорожньо-транспортна пригода трапилася на проїзній частині Окружної дороги, по якій рухалася водій моторолера ОСОБА_9 і яка є головною по відношенню до другорядної дороги, по якій рухався обвинувачений.
Показання ж свідка ОСОБА_16 суд приймає із застереженням, так як той є чоловіком сестри обвинуваченого і побічно є зацікавленим.
Свідок ОСОБА_17 суду показав, що 12.10.15 у вечірній час виїздив у складі оперативної групи на місце пригоди на перехрестя вул.Першотравневої з Окружною дорогою, де відбулося зіткнення мікроавтобуса та моторолера і під час якої потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження. Протокол огляду складався на місці пригоди. Там же складалася схема ДТП. Під час огляду була виявлена подряпина на асфальтовому покритті безпосередньо на перехресті, а саме на вул.Окружній, яка ймовірно утворилася від падіння моторолера та поряд пляма бурого кольору, схожа на кров, які знаходилися на проїзній частині дороги.
Свідок ОСОБА_18 суду показав, що 12.10.15 виїздив на місце ДТП на перехрестя вул.Першотравневої з вул.Окружною в складі оперативної групи, де складав схему місця пригоди. На місці був виявлений моторолер, який лежав на проїзній частині дороги на вул.Окружній на боку і неподалік стояв мікроавтобус білого кольору. Також із слідчим робили фото таблицю місця пригоди. Водій автобуса сказав, що не помітив моторолера. На асфальтовому покритті проїзної частини дороги була виявлена свіжа подряпина неподалік від моторолера. Твердження обвинуваченого, що наїзд був допущений за межами окружної дороги не відповідають дійсності.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 8-02/485 від 13.05.16:
-п.1 - в заданій дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля
«RENAULT TRAFIC» д.н.з. НОМЕР_1 повинен був діяти згідно вимог дорожнього знаку п. 2.1 «Дати дорогу» та пункту 16.11 ПДР;
-п. 2 - за даних дорожніх обставин водій автомобіля «RENAULT TRAFIC» д.н.з. НОМЕР_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення з моторолером YAMAHA VINO, рама № НОМЕР_2 , яка полягала у виконанні вимог дорожнього знаку п. 2.1 «Дати дорогу» та пункту 16.11 ПДР, на що у нього не було перешкод технічного характеру.
Як вбачається із висновку інженерно-технічної експертизи № 8-03/588 від 23.12.15:
1.В момент первинного контакту автомобіля «RENAULT TRAFIC» д.н.з. НОМЕР_1 та
моторолера «ТЕХАСО» без номерного знаку, контактували передній лівий край шини переднього колеса та передній лівий край грязьового щитка переднього колеса моторолера «ТЕХАСО» із правим порогом та нижньою частиною правої задньої дверки салону автомобіля «RENAULT TRAFIC» на відстані близько 1,6-1,7 м від осі переднього правого колеса автомобіля, при цьому направляюча повздовжня вісь автомобіля «RENAULT TRAFIC» та площина переднього колеса моторолера «ТЕХАСО» розташовувались під кутом близько 65±5o при перехресних напрямках руху та відхиленні площини колеса моторолера ліворуч по відношенню до направляючої повздовжньої вісі автомобіля.
2.Зіткнення автомобіля «RENAULT TRAFIC» д.н.з. НОМЕР_1 та моторолера «ТЕХАСО» без номерного знаку сталось на перехресті вулиць Окружна та Першотравнева в смт.Рокитне. Найбільш ймовірно зіткнення «RENAULT TRAFIC» та моторолера «ТЕХАСО» сталось на половині проїзної частини вул.Окружна, призначеній для руху в напрямку руху моторолера «ТЕХАСО».
А згідно висновку інженерно-технічної експертизи № 8-03/590 від 11.12.15:
1. Система робочого гальма наданого на дослідження автомобіля «RENAULT TRAFIC» д.н.з. НОМЕР_1 на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі робочої гальмівної системи перед подією, не виявлено.
2. Рульове керування «RENAULT TRAFIC» д.н.з. НОМЕР_1 на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено.
3. Елементи підвіски автомобіля «RENAULT TRAFIC» д.н.з. НОМЕР_1 на момент огляду знаходяться в працездатному стані. Несправностей підвіски, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП, не виявлено.
Тобто, з вказаних експертиз можливо зробити висновок, що основними причинами дорожньо-транспортної пригоди є неуважність обвинуваченого.
В діях водія моторолера «ТЕХАСО» ОСОБА_9 не вбачається невідповідностей вимогам
ПДР України, які б знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, а те, що як твердить захисник обвинуваченого, що потерпіла порушила Правила дорожнього руху, так як їхала без шолому та без відповідного посвідчення на право управління транспортним засобом не є в причинному зв`язку із наступленням тяжких наслідків, а саме з зіткненням з автобусом.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_19 підтвердив висновки, дані ним на досудовому слідстві та дав вичерпні відповіді на поставлені перед ним питання.
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується:
-карткою первинного обліку інформації від 12.10.15 про вчинення ДТП на Окружній
автодорозі смт.Рокитне, при якій учасники отримали тілесні ушкодження;
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.10.15, схемою до нього та фототаблицею, де вказані дорожня розмітка, розташування транспортних засобів та інші докази, які мають значення для справи;
-протоколами оглядів транспортних засобів;
-оглядом в судовому засіданні оптичного диску, на якому зафіксовані транспортні засоби, які приймали участь у дорожньо-транспортній пригоді 12.10.15 та мають відповідні механічні ушкодження;
-висновком судово-медичної експертизи № 135 від 14.04.16, згідно якого у потерпілої ОСОБА_9 виявлені наступні ушкодження:
синці на повіках очей; садна на голові; перелом потиличної кістки справа; забій головного мозку; після травматичний правобічний отит; кров в основній пазусі; синець на правій голінці, які могли виникнути внаслідок наїзду автомобіля та мотопедиста в строк, вказаний в постанові.
По ступеню тяжкості ушкодження на голові відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію як небезпечні для життя. Синець на правій голінці відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Захисник обвинуваченого під час судового розгляду вказаного кримінального провадження
заявив клопотання про визнання частини доказів недопустимими посилаючись на те? що в матеріалах кримінального провадження маються процесуальні документи, оформлені на той час працівником міліції, а потім поліції слідчим ОСОБА_20 , починаючи з 13.10.15 по 12.03.16. В той же час яких-небудь відомостей про те, що заступник начальника СВ Рокитнянського ВП ОСОБА_20 уповноважений або визначений процесуальним документом керівника органу досудового розслідування на здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження при ознайомленні з матеріалами справи надано не було. Тобто ОСОБА_20 незаконно здійснював досудове розслідування у даному кримінальному провадженні. Тому просить визнати недопустимими доказами письмові процесуальні документи, вчинені слідчим ОСОБА_20 ..
Крім того, при огляді місця пригоди 12.10.15 в якості понятого був залучений родич обвинуваченого ОСОБА_16 , який був допитаний в судовому засіданні в якості свідка, а результати огляду місця ДТП згодом були використані авто технічним експертом.
Також захисник вважає, що долучені до матеріалів судового провадження запит військового прокурора та відповідь ПАТ НАСК «Оранта» являються недопустимими доказами у відповідності до ч.8 ст.223 КПК України.
Прокурор просить відмовити в задоволенні клопотання про визнання частини доказів, які вчинені слідчим Рокитнянського СВ заступником начальника СВ ОСОБА_20 недопустимими, так як у відповідності до ст.3 ч.1 п.8 КПК України до керівника органу досудового розслідування відноситься начальник відділу, відділення органу внутрішніх справ та його заступники.
Слідчий ОСОБА_21 , який проводив першочергові слідчі дії надання запитів, призначення експертиз до передачі справи до військової прокуратури на той час з 12.10.15 по 16.03.16 і зараз займає посаду заступника керівника слідчого відділу Рокитнянського ВП, тому мав право вчиняти вказані в клопотанні слідчі дії без визначення керівником органу досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_20 14.10.15 повідомив прокурора Рокитнянського району про розпочате ним досудове розслідування у кримінальному провадженні та згідно витягу з кримінального провадження від 05.11.15 ОСОБА_20 є слідчим про вказаному провадженню, тобто був наділений повноваженнями проводити процесуальні дії по вказаному кримінальному провадженню.
Також про те, що понятий, який приймав участь при огляді місця пригоди 12.10.15 ОСОБА_16 є родичем ОСОБА_11 стало відомо тільки під час його допиту в судовому засіданні, тобто порушення закону при вчиненні процесуальної дії огляді місця пригоди допущено слідчим не було, тим паче участь понятого ОСОБА_16 проводилася під керівництвом працівника поліції і ніяк не вплинула на результати огляду.
Дослідивши надане клопотання захисника та заслухавши заперечення прокурора, суд вважає, що підстав для задоволення клопотання захисника про визнання доказів недопустимими немає, так як у відповідності до ст.3 ч.1 п.8 КПК України до керівника органу досудового розслідування відноситься начальник відділу, відділення органу внутрішніх справ та його заступники.
Слідчий ОСОБА_20 , який проводив першочергові слідчі дії надання запитів, призначення експертиз до передачі справи до військової прокуратури на той час з 12.10.15 по 16.03.16 і зараз займає посаду заступника керівника слідчого відділу Рокитнянського ВП, тому мав право вчиняти вказані в клопотанні слідчі дії без визначення керівником органу досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_20 14.10.15 повідомив прокурора Рокитнянського району про розпочате ним досудове розслідування у кримінальному провадженні та згідно витягу з кримінального провадження від 05.11.15 ОСОБА_20 є слідчим про вказаному провадженню, тобто був наділений повноваженнями проводити процесуальні дії по вказаному кримінальному провадженню.
Також немає підстав для визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця пригоди від 12.10.15, де приймав участь в якості понятого ОСОБА_16 , який є родичем обвинуваченого ОСОБА_11 , так як у ч.1 п.1 ст.3 КПК України вказано, хто є близьким родичем та членом сім`ї. ОСОБА_16 є чоловіком сестри обвинуваченого, який не є близьким родичем обвинуваченого у відповідності до ст.3 КПК України, тим паче про те, що понятий є далеким родичем обвинуваченого стало відомо тільки в судовому засіданні і його участь у якості понятого ніяким чином не вплинула на достовірність схеми огляду місця пригоди.
Також суд не вибачає підстав для визнання недопустимими доказами долучені до справи запити військового прокурора до НАСК «Оранта» та відповіді на запити,так як у відповідності до ч.8 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду.
В даному випадку прокурор не проводив слідчі (розшукові) дії, а дав запит та отримав відповідь, що не є слідчою дією в прямому значенні.
Прокурор просить визнати вказані висновки недопустимими доказами, які отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
У відповідності до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно до ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Ч.2 вказаної статті передбачено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:
1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
Вказані процесуальні документи під час досудового та судового слідства сторонами не оспорювалися, тобто визнані сторонами кримінального провадження належними доказами.
Крім того, кримінальним процесуальним законодавством не передбачено проведення слідчих дій учасниками судового розгляду без дозволу суду, що прямо вказано в ч.3 ст.333 КПК України, що у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі дії.
Тобто обвинувачений та його захисник вийшли за межі наданих їм прав під час судового розгляду і без дозволу суду провели слідчий експеримент, який повинен проводити тільки орган досудового розслідування за дорученням суду та за участю інших учасників судового провадження.
Тому суд відхилив клопотання сторони захисту про дослідження наданих ними висновків авто технічних експертиз, проведених під час судового слідства без дозволу суду і вважає слідчий експеримент, проведений захисником та обвинуваченим 08.07.16 без дозволу на це суду, огляд місця події, проведений захисником та обвинуваченим та вказані висновки експертиз недопустимими доказами.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст.286 ч.2 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, а саме в порушенні вимог п.п. 1.10, 2,1, 2.3, 16.11 Правил дорожнього руху України.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд бере до уваги як помякшуючі обставини часткове відшкодування спричиненої шкоди, позитивну характеристику з місця роботи.
Обтяжуючих обставин не встановлено.
Суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі з врахуванням його особи, характеристики та з врахуванням обставин справи не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Але враховуючи особу обвинуваченого, інші обставини позитивні характеристики, вчинення злочину з необережності, вперше, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування основного покарання і тому приймає рішення про звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.
Ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим визнається особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/обо моральної шкоди від злочину, вправі предявити до обвинуваченого цивільний позов.
Ч.3 вказаної статті передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом.
Статтею 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково або відмовляє в ньому.
Згідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом на відповідній правовій підставі.
Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.
У відповідності до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у випадку недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страхове відшкодування).
Згідно із ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ), відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Ст.9.3 Закону передбачений розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, який становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого.
Тобто ліміт відповідальності страховика за спричинену моральну шкоду складає 5000 грн..
Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом та сумою, яка повинна бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яка визнана винною у вчиненні ДТП в частині, яка не забезпечена страховим полісом, в іншій частині страхова компанія, де була застрахована цивільно-правова відповідальність обвинуваченого.
Суд вважає за можливе задовольнити моральну шкоду, заявлену потерпілою - цивільною позивачкою на її користь в повному обсязі.
В той же час суд зараховує відшкодовані обвинуваченим потерпілій 8500 грн. під час досудового слідства і зменшує суму відшкодування моральної шкоди на вказану суму.
Відшкодовувати вказану шкоду повинен страховик, тобто НАСК «Оранта» в межах страхового полісу.
Відшкодувати вказану матеріальну шкоду повинен відповідач по справі обвинувачений ОСОБА_11 , так як вказані відшкодування не забезпечені полісом об`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Речові докази: автомобіль «RENAULT TRAFIC» д.н.з. НОМЕР_1 та моторолер «ТЕХАСО» без номерного знаку залишити власникам.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_11 звільнити від відбування основного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Рахувати строк відбуття покарання з дня набрання вироком законної сили.
Задовольнити цивільній позов військового прокурора Білоцерківського гарнізону до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» кошти, витрачені на лікування потерпілої ОСОБА_9 в розмірі 6343,35 грн..
Задовольнити цивільній позов ОСОБА_9 до ОСОБА_11 та НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 3068 грн. 16 коп. на користь держави за проведення інженерно-технічних експертиз.
Речові докази: автомобіль «RENAULT TRAFIC» д.н.з. НОМЕР_1 та моторолер «ТЕХАСО» без номерного знаку залишити власникам.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя