Справа № 183/807/17
№ 1-кп/183/469/17

У Х В А Л А
20 лютого 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, працюючого трактористом ФГ «Верба», одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Верхня Калима Російська Федерація, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, -
До суду 17.02.2017 року надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_10 вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_11 вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України.
Прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акту, вважає, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не має.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожен окремо, підтримали думку прокурора.
Захисник ОСОБА_5 вважає можливим призначити обвинувальний акт до розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав думку свого захисника.
Захисник ОСОБА_6 вважає можливим призначити обвинувальний акт до розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав думку свого захисника.
Захисник ОСОБА_4 вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам п.п. 5, 8 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку свого захисника.
Дослідивши обвинувальний акт, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості як розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування).
Так, в п. п. 6, 7, 8, 17, 18 розділу II Реєстру матеріалів досудового розслідування (далі - Реєстр), доданого до обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, зазначено, що слідчим СВ ОСОБА_12 були винесені постанови про проведення ряду експертиз, на підставі яких, відповідно п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 розділу III Реєстру були проведені 5 судово-медичних експертиз та одна балістична експертиза.
Однак, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України зазначено, що витрати на залучення експертів відсутні ті, що суперечить викладеному в Реєстрі та є порушенням п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Крім того, відповідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так, дії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 органами досудового розслідування були кваліфіковані як катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою отримання від потерпілого визнання, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Але, в описовій частині обвинувального акту взагалі не зазначено, якими саме діями обвинувачених, потерпілим були спричинені катування, фізичні і моральні страждання, а також мета обвинувачених не відповідає їхнім діям описаним в обвинувальному акті, що вказує на невідповідність викладу фактичних обставин кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення та є порушенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Разом з тим, в обвинувальному акті не зазначено час закінчення злочинних дій обвинувачених, зазначено лише, що потерпілих протиправно утримували «до ранку», конкретного визначення моменту закінчення злочину відносно потерпілих обвинувальний акт не містить, що також є порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України.
З огляду на обвинувальний акт потерпілими по кримінальному провадженню є: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Однак, в тексті обвинувального акту зазначено, що тілесні ушкодження були нанесені ОСОБА_13 , тобто можливо дійти висновку, що тілесні ушкодження завдавалися іншій особі, а не потерпілому ОСОБА_7 , що є порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Між іншим, одним із обвинувачених в обвинувальному акті зазначений ОСОБА_11 .
Проте, в обвинувальному акті зазначено: «… ОСОБА_10 …., діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_14 та ОСОБА_9 ….», що свідчить про те, що якась інша особа, не зазначена в обвинувальному акті, діяла за попередньою змовою разом зі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , що є порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Крім того, за інформацією, яка міститься в обвинувальному акті відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , в ході досудового розслідування було залучено трьох захисників, однак, ані обвинувальний акт, ані реєстр матеріалів досудового розслідування не містять відомостей про проведення будь-яких процесуальних дій за участю даних захисників.
Також, з огляду на реєстр матеріалів досудового розслідування складеного по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , вбачається, що матеріали досудового розслідування були надані для ознайомлення лише потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (п.п. 68, 71, 74, 77, 80 розділу I Реєстру), тобто захисники обвинувачених не були ознайомлені з матеріалами досудового розслідування, що свідчіть про не відкриття їм матеріалів та вказує на грубе порушення ст. 290 КПК України, а також є порушенням п. с ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме права обвинувачених на захист.
Неможливо залишити поза увагою і те, що під час досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком по 19.02.2017 року.
Відповідно ч. 6 ст. 181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 199 КПК України визначено клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Однак, в порушення вищезазначених вимог ні слідчий, ні прокурор не звернулися до суду з клопотанням про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді домашнього решту, що призвело до того, що строк дії запобіжного заходу закінчився 19.02.2017 року (вихідний день - неділя), та суд був позбавлений можливості вирішити дане питання під час підготовчого судового засідання, оскільки обвинувальний акт надійшов до суду лише 17.02.2017 року (п`ятниця) о 11.06 годині, та підготовче судове засідання, згідно вимог ч. 8 ст. 135, ст. 314 КПК України було призначено на 20.02.2017 року.
Суд вважає, що повернення обвинувального акту має здійснюватися судом не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках грубого порушення передбачених КПК України вимог. Вказане підтверджується висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду України № 5-111кс15 від 25.06.2015 року, а саме невиконання прокурором вимог статті 384 КПК, в силу вимог пункту третього частини третьої статті 314 КПК, є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
З огляду на зазначене, суд дійшов до переконання про необхідність повернення обвинувального акту прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 314 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України - повернути прокурору Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1