Дата документу Справа № 334/3779/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1281/17
Єдиний унікальний № 334/3779/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 153 ч. 3 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001179 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, до затримання працював охоронником в ТОВ «СТАФ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою процесуального прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі процесуальний прокурор зазначає, що суд, дійшов до висновку, що в обвинувальному акті в порушення вимог ст.ст. 91, 291 КПК України стороною обвинувачення при викладенні обставин вчинення другого епізоду кримінального правопорушення вказано неконкретний день та час вчинення злочину «в період з вересня 2014 по 10 березня 2017 року, приблизно три рази на тиждень», що фактично вказує на вчинення обвинуваченим ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 153 КК України. Суд також зазначив, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 153 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , не є триваючим і кожний епізод підлягає окремій кваліфікації.

З даним твердженням суду, погодитись не можливо, оскільки, в обвинувальному акті зазначені фактичні обставини кримінального правопорушення, які встановлені, як того вимагають приписи п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Крім того, у обвинувальному акті не йдеться про триваючий злочин, оскільки, відокремлено перший епізод кримінального правопорушення, а в подальшому (в другому епізоді) додається така ознака як повторність і зазначаються встановленні фактичні обставини кримінального правопорушення, наскільки це можливо, оскільки злочини вчинялись в умовах неочевидності, а потерпіла в наслідок вікових особливостей не може деталізувати обставини кримінальних правопорушень.

В основу обвинувального акту покладено покази малолітньої потерпілої, яка стала жертвою злочинних дій на сексуальному підґрунті тривалістю понад 2 років, які постійно завдавали їй психологічної травми, і є очевидним, що маленька дівчинка в силу віку не зможе назвати "день та час вчинення відносно неї злочинів" як того забажала колегія суддів.

Враховуючи зазначене та велику кількість епізодів (кілька сотень), тривалий час вчинення кримінальних правопорушень, конкретизувати максимально обставини не уявляється можливим та призвело б до перевантаження обсягу обвинувального акту.

Крім того, судове рішення про повернення обвинувального акту не містить даних щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, так само як і не містить перелік недоліків, які б унеможливлювали призначення судового розгляду. У будь якому разі опис фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 не перешкоджає призначенню обвинувального акту до судового розгляду.

Повернувши обвинувальний акт прокурору суд, позбавив його можливості при встановлені інших обставин кримінального правопорушення, скористатись правом зміни обвинувачення у суді відповідно до вимог ст. 338 КПК України.

Також, судом залишено поза увагою той факт, що жоден із учасників судового провадження не заявив клопотання про повернення обвинувального акту, більш того, ніхто навіть не заперечував про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Прийняте 20 червня 2017 року судове рішення порушує права малолітньої потерпілої на її захист та на забезпечення судом швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, в порушення вимог ст. 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні на підготовчому засіданні вийшов за межі вимог ст. 314 КПК України та вирішив питання які не відносяться до його повноважень на зазначеній стадії судового розгляду.

Просить ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2017 року про повернення прокурору прокуратури Запорізької області обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001179 від 14.03.2017 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України як такий, що не відповідає вимогам закону - скасувати. Призначити нове підготовче судове засідання у тому ж суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги;прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; захисника, який просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга процесуального прокурора задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2017 року (з урахуванням ухвали від Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2017 року щодо виправлення описки) обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.153 КК України, повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області як такий, що не відповідає вимогам закону.
Згідно зі змістом судового рішення, до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001179 від 14 березня 2017 року стосовно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України.
За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.

Згідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті має, зокрема міститься виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Як вбачається з обвинувального акту, « в період з вересня 2014 по 10 березня 2017 року, приблизно три рази на тиждень», ОСОБА_6 вчиняв повторно злочини, передбаченні ч.3 ст. 153 КК України, тобто з точки зору органів досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_6 в цей період часу вчинив приблизно 360 злочинів.

Враховуючи вищевказані вимоги закону, а також проаналізувавши зміст обвинувального акту, колегія суддів приходить до висновку, що в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, при вчиненні обвинуваченим ОСОБА_6 360 злочинів, конкретно не вказаний час вчинення кожного злочину, а це порушує його право на захист, оскільки відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України, він має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.

За таких обставин колегія суддів вважає, що районний суд обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу процесуального прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2017 року (з урахуванням ухвали від Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2017 року щодо виправлення описки), якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.153 КК України, повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області як такий, що не відповідає вимогам закону, без зміни.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: