Справа № 729/957/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/170/2017
Категорія - ч.3 ст.185 КК УкраїниДоповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000005 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та зареєстрований у АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не одружений, освіта середня, не працює, раніше неодноразово судимий, останній раз: 30.06.2016 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі,

засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 8 (вісім) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Бобровицького районного суду від 30.06.2016 року остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30 червня 2016 року (дати ухвалення вироку) по 02 серпня 2016 року (дати набрання вироком законної сили) та термін попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні з 26 жовтня 2016 року (дати прибуття до Чернігівського СІЗО) по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_7 , в ніч з 03 січня на 04 січня 2016 року, прибув до господарства ОСОБА_9 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , де через незамкнені двері проник до господарського приміщення, звідки таємно викрав 100 л. дизельного палива, що знаходилось в п`яти двадцятилітрових каністрах, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1700 гривень.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_7 , 31 січня 2016 року, в період часу з 9 до 11 години, прибув до господарства ОСОБА_10 , що розташоване по АДРЕСА_4 , де пошкодивши скло, проник всередину житлового будинку, звідки таємно викрав 10500 грн., заподіявши потерпілій шкоду на вищезазначену суму.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій, доведеність своєї вини, просив змінити вирок місцевого суду та пом`якшити призначене йому покарання. В обґрунтування скарги зазначив, що призначене покарання є явно несправедливим унаслідок його суворості, так як він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся в скоєному. Також просив перерахувати строк відбуття покарання, відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, який просив залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі обвинуваченим не оскаржуються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд з достатньою повнотою врахував його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, тобто, врахував ті обставини, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений, а також те, що він раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується формально позитивно, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначити йому покарання саме у виді позбавлення волі, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив злочин до постановлення 30 червня 2016 року щодо нього вироку Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України, остаточне покарання йому обґрунтовано призначено за сукупністю злочинів, відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення йому призначеного покарання.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VІІІ було внесено зміни до частини 5 статті 72 Кримінального кодексу, відповідно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як убачається з вироку місцевого суду, обвинуваченому ОСОБА_7 було зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30 червня 2016 року (дати ухвалення вироку) по 02 серпня 2016 року (дати набрання вироком законної сили) та термін попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні з 26 жовтня 2016 року (дати прибуття до Чернігівського СІЗО) по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Тобто, виходячи з вищенаведеного підстав для перерахунку строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не вбачається.

Відтак, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні йому покарання враховані, тому доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінально-процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4