Провадження № 11-кп/792/84/17
Справа №688/2396/16-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
її представника ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження №0000013 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника адвоката ОСОБА_10 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 листопада 2016 року,
В с т а н о в и л а:
Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 17 листопада 2016 року,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Сморшки Ізяславського району Хмельницької області, громадянку України, з середньою освітою, жительку АДРЕСА_1 , пенсіонерку, згідно ст.89 КК України раніше не судиму,
визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.
Запобіжний захід обвинуваченій до набрання вироком законної обрано - тримання під вартою, взявши її під варту в залі суду.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 постановлено обчислювати з моменту затримання, зараховано у строк відбування покарання строк перебування обвинуваченої у судово-психіатричному відділенні Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 при проведенні стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи з 10 березня 2016 року по 23 березня 2016 року, з розрахунку один день перебування у закладі за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 у відшкодування майнової шкоди 8899 (вісім тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) гривень та у відшкодування моральної шкоди 100000 (сто тисяч) гривень.
Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, 06 січня 2016 року близько 17 години ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , в приміщенні кухні, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки із співмешканцем ОСОБА_11 , вчинила умисне вбивство останнього, нанісши йому удар кухонним ножем у ліву бокову поверхню грудної клітини, заподіявши тілесне ушкодження у виді проникаючого порання живота з ушкодженням великого сальника, брижі ободової кишки та середньої брижової артерії, що призвело до внутрішньочеревної кровотечі та гострої крововтрати, від яких ОСОБА_11 помер на місці події.
Не погоджуючись з вироком суду обвинувачена та її захисник подали на нього апеляційну скаргу в якій просять вирок суду скасувати, визнати ОСОБА_9 невинуватою та закрити провадження відносно неї на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Свої вимоги аргументують невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Звертають увагу на те, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_9 відкрито та послідовно давала показання, як на досудовому слідстві так і в суді категорично заперечувала нанесення удару ножем потерпілому ОСОБА_11 , свої пояснення підтвердила і на слідчому експерименті, не заперечуючи факту конфлікту між нею та ОСОБА_12 .
Стверджують, що ОСОБА_9 і під час проведення судово-медичної експертизи також послідовно пояснювала експерту обставини конфлікту з ОСОБА_11 про що вказано в описовій частині висновку експерта №6 від 08.01.2016 року, при цьому пояснення її були однозначні та послідовні.
Вказують на те, що відповідно до висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 23.03.2016 року №142, ОСОБА_9 не схильна до фантазування, перекручування фактів об`єктивної дійсності і може вірно сприймати факти об`єктивної дійсності. Відповідно до висновку судово-медичного експерта №8 від 21.01.2016 року ОСОБА_11 після отриманого поранення міг самостійно пересуватись певний час.
Апелянти також звертають увагу на те, що допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 на запитання захисту пояснив, що отримання ОСОБА_11 ушкодження від власної руки при обставинах на які вказала ОСОБА_9 малоймовірне але можливе, така відповідь експерта узгоджується з його ж висновком №8 від 21.01.2016 року.
Стверджують, що не суперечать пояснення ОСОБА_9 щодо обставин справи, поясненням допитаних у справі свідків, на які послався суд у вироку на підтвердження вини. Не доводять вини ОСОБА_9 і інші досліджені докази у своїй сукупності.
Будь яких доказів, як стверджують апелянти, які б вказували, що ОСОБА_9 взяла в руки ніж та нанесла ним умисно удар потерпілому ОСОБА_11 з ціллю позбавити його життя, не було здобуто як на досудовому слідстві так і в суді, як відсутні докази які б вказували, що ОСОБА_9 виношувала план позбавити життя ОСОБА_11 , або за своїм характером могла це зробити раптово під час конфлікту. На підтвердження такої позиції, на їхню думку, свідчить факт наявності лише одного поранення та його локалізація.
Також вважають, що суд у вироку вдався до переліку доказів але не дав їм оцінку, не обґрунтував спрямованості наміру ОСОБА_9 навмисно позбавити життя ОСОБА_11 за відсутності таких доказів, а посилання суду у вироку на досліджені докази як на підставу доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, є припущенням, що суперечить вимогам ст.62 Конституції України, ст.17, 91, 92, 94, 284, 370, 374 КПК України.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, щодо змісту оскарженого судового рішення, з коротким викладом апеляційних вимог сторони захисту, пояснення обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника на підтримку доводів, наведених у поданій апеляційній скарзі, думку потерпілої ОСОБА_7 та її представника про законність та обґрунтованість вироку суду, міркування прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги процесуальних опонентів та залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, надавши обвинуваченій ОСОБА_9 можливість виступу в судових дебатах та останньому слові, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наявними в матеріалах справи та детально викладеними у вироку доказами, які судом всебічно і повно досліджені та правильно і об`єктивно оцінені в їх сукупності та взаємозв`язку.

Місцевим судом ретельно перевірено позицію сторони захисту щодо непричетності до вчинення інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_9 злочину та дано обґрунтовану і належним чином вмотивовану відповідь на її спростування, з якою погоджується і колегія суддів.

Так, допитана в суді першої інстанції обвинувачена ОСОБА_9 хоча і заперечила свою причетність до нанесення тілесного ушкодження потерпілому, однак визнала виниклий між ними конфлікт в ході вживання спритних напоїв, безпосередньо перед самою подією.

Наявність конфлікту між загиблим ОСОБА_11 та обвинуваченою ОСОБА_9 06 січня 2016 року, який тривав близько 30 хвилин, підтвердила свідок ОСОБА_14 . Спричинення ножового поранення вона не бачила, так як в той час перебувала у іншій кімнаті, однак чула словесну перепалку між обвинуваченою та загиблим.

Про агресивну поведінку обвинуваченої ОСОБА_9 під час систематичних вживань спиртних напоїв, в ході яких остання неодноразово застосовувала до потерпілого фізичну силу, вказувала потерпіла ОСОБА_7 .

Конфліктність відносин між обвинуваченою та потерпілим підтвердили в судовому засіданні місцевого суду і свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

З аналізу наведених вище доказів вбачається, що обвинувачена систематично вживала спиртні напої з потерпілим. В ході вживання алкогольних напоїв у них постійно виникали суперечки, які переростали у бійки, після чого потерпілий залишав житло обвинуваченої і повертався в свій будинок в с. Михнів.

Згідно з даними протоколу огляду місця події від 06.01.2016 року у будинку АДРЕСА_1 виявлено, серед іншого, труп ОСОБА_11 з ознаками насильницької смерті та два кухонні ножі.

Причиною смерті ОСОБА_11 відповідно до даних висновків судово-медичних експертиз стало тілесне ушкодження в область живота, яке виникло від однієї травмуючої дії колючо-ріжучого предмета ножа, який за своїми характеристиками відповідає тому, який був виявлений та вилучений на столі в кухні будинку під час огляду місця події.

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи плями крові на вилученій у кухні дублянці, могли походити від потерпілого ОСОБА_11 .

Дослідивши всі ці та інші докази в їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_11 .

За таких обставин, твердження сторони захисту у поданій апеляційній скарзі про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставним.

Показання обвинуваченої в тій частині, що ОСОБА_11 самостійно собі спричинив тілесне ушкодження є неспроможними, з огляду на те, що для виникнення каналу рани, виявленої на трупі потерпілого, з урахуванням одягу, необхідно докласти значних фізичних зусиль, при цьому ніж мав би бути зафіксованим.

Можливість ОСОБА_11 самостійно пересуватися певний проміжок часу після отримання поранення, не спростовує висновків місцевого суду.

Будь-яких даних, які б свідчили про необ`єктивність, упередженість органів досудового слідства або суду, порушення ними норм кримінального процесуального закону, не встановлено.

Призначене обвинуваченій покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При обранні покарання суд врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, а також усі обставини, які мають значення для справи, в тому числі ті, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Підстав для скасування чи зміни вироку суду, при перевірці справи в апеляційному порядку, колегія суддів не встановила.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

П о с т а н о в и л а:
Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 листопада 2016 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченої та її захисника адвоката ОСОБА_10 , без задоволення.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з 17 листопада 2016 року по 07 лютого 2017 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .