Справа № 333/4177/17
Провадження №1-кс/333/886/17
25 липня 2017 року м. Запоріжжя
В подальшому, в ході досудового розслідування допитані свідки, які у повному обсязі підтвердили викладені у повідомленні обставини кримінального правопорушення.
Таким чином, досудовим розслідування встановлено, за адресою: АДРЕСА_2 надаються послуги, що пов`язані з організацією проведення азартних ігор.
21.07.2017 проведено огляд приміщення, де незаконно надаються послуги, у сфері грального бізнесу, в ході якого вилучено 10 системних блоків, 14 флеш накопичувачів, 5 терміналів, які упаковані в поліетиленові пакети, опечатані біркою з пояснювальним надписом і підписами учасників огляду.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що предмети, вилучені в ході огляду приміщенняза адресою АДРЕСА_2 , є такими, що отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому відповідно до ст.98 КПК України підпадають під ознаки речового доказу, з метою повного всебічного та неупередженого розслідування кримінального провадження, а також запобігання можливості їх(речових доказів) відчуження, орган досудового розслідування обґрунтовано вважає, за необхідне накласти на них арешт.
Слідчий підтримав клопотання і просив його задовольнити.
Прокурор підтримав клопотання слідчого і вважає за доцільне накласти арешт на системні блоки.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
22.07.2017 року проведено огляд приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно надаються послуги, у сфері грального бізнесу, в ході якого вилучено 10 системних блоків, 14 флеш накопичувачів, 5 терміналів, які упаковані в поліетиленові пакети, опечатані біркою з пояснювальним надписом і підписами учасників огляду.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна має бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Цей перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.
Так, клопотання слідчого містить формулювання підстав і мети арешту майна: для збереження та подальшого невідчудження. Тобто, не вбачається, що предмет арешту речовим доказом, або об`єктом кримінально караних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або арешт пропонується накласти у забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації.
Крім того, не було наведено достатніх і переконливих доказів, що майно може бути певним чином приховане, знищено або ж воно зникне, що воно може бути зіпсовано, передано, перетворено чи відчужено, адже жодним чином існування цих ризиків, які як самі по собі, так і в сукупності становлять завдання накладення арешту на майно, а тому, якщо накладення арешту не відповідає завданням кримінального судочинства, такий арешт на майно не може бути накладений.
При цьому, слідчим взагалі не конкретизоване майно на яке він просить накласти арешт, а саме: колір, модель, назву.
Крім того, у клопотання слідчим зазначено, що огляд було проведено 21.07.2017 року за адресою: м. Запоріжжя. вул. Космічна, 96, а додано до клопотання протокол огляду від 22.07.2017 року за адресою: м. Запоріжжя. вул. Космічна, 91.
З урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що не має підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1