АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/275/17 Справа № 190/41/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника потерпілих ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2016 року, ухвалений відносно

ОСОБА_8 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. П`ятихатки Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, освіта середня спеціальна, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2016 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного основного і додаткового покарання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 100 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4 800 гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 7 717, 04 гривень витрати на залучення експерта.

Судом першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 07 жовтня 2012 року приблизно о 09.00 годині, керуючи технічно справним автомобілем «DAEWOO SENS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині дороги 11-го провулку м. П`ятихатки Дніпропетровської області зі сторони с. Красноіванівка П`ятихатського району Дніпропетровської області у напрямку вул. Прокопенко м. П`ятихатки Дніпропетровської області, в порушення вимог п.п.1.3, 1.5, 2.3 б, 12.3 Правил дорожнього руху України, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не переконався, що його дії будуть безпечними і не створять перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не вжив заходів для зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників дорожнього руху об`їзду перешкоди, почав здійснювати маневр обгону ліворуч мотоцикла «Ява-350/638» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 , який перевозив пасажира ОСОБА_9 та рухався в попутному напрямку з автомобілем «DAEWOO SENS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті чого навпроти автозапрвочної станції «Авіас», яка розташована по вул. Нова, 1-а м. П`ятихатки Дніпропетровської області, допустив зіткнення передньою частиною автомобіля «DAEWOO SENS» реєстраційний номер НОМЕР_1 з задньою лівою бічною частиною мотоцикла «Ява-350/638» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 спричинені тяжкі тілесні ушкоджень, за критерієм як небезпечні для життя, а ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день).

Невиконання ОСОБА_8 вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинуваченим ОСОБА_8 подана апеляційна скарга, в якій він просить змінити вирок суду в частині вирішення цивільного позову потерпілих та зменшити суму грошового відшкодування моральної шкоди потерпілим.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що обоє позивачів, обґрунтовуючи завдану моральну шкоду та її розмір, посилалися на загальні обставини, без надання доказів на їх підтвердження, а суд у вироку не навів мотивів грошової оцінки моральної шкоди кожного з потерпілих, не врахувавши навіть, що внаслідок ДТП їм були спричинені тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, оцінив шкоду здоров`ю кожного однаковим розміром. Крім того, обвинувачений зазначає, що не має постійного місця роботи, заробляє на життя тимчасовою або сезонною роботою та на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей.

На адресу Апеляційного суду Дніпропетровської області 29.12.2016 року надійшли заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 від потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в яких останні, вважаючи розмір спричиненої їм моральної шкоди таким, що відповідає критеріям розумності, виваженості та справедливості, просять залишити апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, а вирок суду - без змін.

Заслухавши доповідь судді, позицію обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , їх представника адвоката ОСОБА_11 , прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просили вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, під час якого порушень процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку, не встановлено.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, правильно встановивши фактичні обставини справи та правильно кваліфікувавши його дії за ч.2 ст.286 КК України, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження та тяжке тілесне ушкодження, що в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюється.

Поряд із цим, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про необхідність зменшення суми грошового відшкодування моральної шкоди потерпілим, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, суд першої інстанції, при вирішенні питання щодо цивільних позовів потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , належним чином дотримався вимог, передбачених ст.ст.128, 129 КПК України, ст.ст.23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1195 ЦК України, та вирішив їх з урахуванням принципів справедливості, розумності та виваженості.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає між іншим у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо обґрунтованості пред`явлених позовів потерпілих та розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню, в повному обсязі врахував характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесли потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 внаслідок спричинення їм тілесних ушкоджень, їх тривалість, характер немайнових втрат, порушення нормальних життєвих зв`язків, та дійшов висновку про задоволення цивільних позовів про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_8 у повному обсязі, а саме в розмірі 100 000 гривень на користь кожного з потерпілих. При цьому саме по собі визначення різного ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від дій обвинуваченого внаслідок дорожно-транспортної пригоди, про що йдеться в апеляційній скарзі обвинуваченого, на думку колегії суддів не свідчить про різний об`єм завданої моральної шкоди, який як вбачається з матеріалів кримінального провадження визначений судом індивідуально щодо кожного потерпілого.

На переконання колегії суддів, виходячи з принципів розумності та справедливості, такий розмір моральної шкоди є об`єктивним та в повній мірі відповідає моральним втратам потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а тому, погоджується з рішенням суду першої інстанції та не вбачає підстав, навіть з урахуванням доводів обвинуваченого, викладених в апеляційній скарзі, для зменшення суми, що підлягає стягненню на користь потерпілих в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2016 року, ухвалений відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.
Судді: