Справа№751/5442/17
Провадження№1-в/751/373/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2017 року м.Чернігів

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ

ОСОБА_1
розглянувши в порядку прийняття клопотання засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:

22.08.2017 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вивчивши клопотання засудженої, суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 81 Кримінального кодексу України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вимоги до матеріалів про умовно-дострокове звільнення, які подають органи та установи виконання покарань, передбачені наказом Міністерства юстиції України від 08.06.2012 року № 847/5 «Про затвердження Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів». Згідно з вимогами п. 6.8 зазначеного наказу, подання має містити анкетні дані, у тому числі про наявність чи відсутність непогашених та незнятих судимостей, про відбуту частину строку покарання, поведінку, ставлення до праці та навчання за весь час відбування покарання, до якого долучаються висновок комісії установи (СІЗО), характеристика на засудженого, дані про достроково не зняті або не погашені у встановленому законом порядку стягнення, та особова справа.

Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується суддями за наявності усіх умов, передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України.

Відповідно до абз. 16 ч.1 ст. 107 КВК України, засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Державного департаменту України з питань виконання покарань : звертатися до адміністрації з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Таким чином, нормами КВК визначено суб`єкта звернення до суду з відповідним поданням адміністрація установи виконання покарань та спостережна комісія виконавчого органу місцевої ради.

Діючим на даний час КПК України суду не надано право збирати докази, а отже обов`язок доказування того, що необхідно застосувати до засудженого ст. 81 КК України покладено на засудженого або його захисника.

Оскільки, засуджена ОСОБА_2 до свого клопотання про застосування ст. 81 КК України, не додала документів, які б свідчили, що вона зверталася до адміністрації установи виконання покарань з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, не надала документів, які б свідчили, що вона сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, зокрема: характеристику, довідку про заохочення та стягнення, документи про ставлення до праці, витяг з рішення спостережної комісії виконавчого комітету Чернігівської міської ради з висновком про доцільність застосування ст. 81 КК України чи відмову у застосуванні або виконання/невиконання органом або установою виконання покарань обов`язків, передбачених ч. 3 ст. 154 КВК, встановлення щодо своєчасності звернення до суду з відповідним поданням про умовно-дострокове звільнення, що порушує її права на вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, ці прогалини в судовому засіданні неможливо усунути, суддя, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" вважає, що клопотання засудженої на стадії підготовки справи до розгляду підлягає поверненню для відповідного оформлення.

Повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду у разі усунення вищезазначених невідповідностей, додання необхідних документів та належним чином завірених копій.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 107, 154 КВК України, ст. 539 КПК України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", суддя

УХВАЛИЛА :
Клопотання засудженої ОСОБА_2 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання - повернути.

Роз`яснити засудженій, що повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3