Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/120/17
Провадження № 1-кс/670/67/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2017 року смт. Віньківці

Слідчий суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

слідчого СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4

прокурора Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про залучення експерта для проведення додаткової судово-медичної експертизи,

ВСТАНОВИВ:
20.03.2017 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, у якому просив залучити експерта, з числа експертів Хмельницького обласного бюро СМЕ для проведення у кримінальному провадженні № 0000008 від 12.01.2017 року повторної судово - медичної експертизи, на виконання якої поставити наступне запитання: «Чи могли тілесні ушкодження виявлені на тілі потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утворитись таким чином, як показав підозрюваний ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту 15.02.2017 року».

В обґрунтування клопотання адвокатом зазначено, що слідчим слідчого відділення Віньковецького ВП Ярмолинецького відділу поліції ГУ НП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2017, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

15.02.2017 року з участю підозрюваного ОСОБА_6 в присутності захисника та лікаря судово - медичного експерта Ярмолинецького міжрайонного відділення судово - медичної експертизи ОСОБА_8 проведено слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_6 вказав на обставини, за яких потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження.

Того ж дня, захисником було заявлено клопотання про призначення судово - медичної експертизи з метою визначення можливості утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 за обставин вказаних ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту 15.02.2017 року, яке слідчим було задоволено та 16.02.2017 призначено судово-медичну експертизу, виконання якої доручено лікарю судово-медичному експерту Ярмолинецького міжрайонного відділення судово-медичної експертизи ОСОБА_8

11.03.2017 в приміщенні Віньковецького ВП ОСОБА_6 вручено копію висновку експерта № 32 за результатами проведених експертних досліджень з приводу можливості утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 за обставин вказаних ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту 15.02.2017 року.

Однак, на думку захисника, даний висновок є необ`єктивним, суперечливим та з явно вираженими ознаками упередженості експерта, який його проводив, окрім того таким, що не дає відповіді на поставлене запитання, оскільки згідно з ч. 1 ст. 101 КПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обгрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 69 КПК України закріплений обов`язок експерта особисто провести повне дослідження і дати обгрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому запитання, а в разі необхідності - роз`яснити його.

Положеннями ст. 102 КПК України закріплено, зокрема, що у висновку експерта повинно бути зазначено: 6) докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертна оцінка; 7) обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання.

В порушення зазначених норм Кримінального процесуального закону лікар судово-медичний експерт ОСОБА_8 не надала відповіді на поставлене їй у постанові про призначення експертизи питання, натомість надала суперечливий висновок про малоймовірність утворення даних тілесних ушкоджень за тих обставин на які вказує підозрюваним, що є недопустимим, оскільки не дає ні стороні обвинувачення, ні стороні захисту чіткого розуміння про можливість їх утворення за обставин вказаних підозрюваним.

Необ`єктивність висновку експерта № 32 наданого лікарем судово - медичним експертом ОСОБА_8 полягає також у тому, що із описової частини вказаного експертного висновку залишається не зрозумілим, на підставі чого вказаний експерт прийшов до висновку, що утворення тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_7 за обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_6 при проведенні слідчого експерименту 15.02.2017 р. малоймовірне. Так, як для дії власною рукою характерні незначні поверхневі ушкодження, неможливість нанести самому собі сильний удар по голові. Трактування сторони захисту про необ`єктивність наданого експертного висновку ґрунтується на детальному огляді самого висновку експерта, оскільки він складається із цитування слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 та перекопійованого попереднього висновку експерта з приводу визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень наявних у потерпілої ОСОБА_7 . В порушення п. 6 ч. 1 ст. 102 КПК України експерт не зазначає докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, з чого випливає, що експерт ОСОБА_8 прийшла до вказаного висновку, можливо, на підставі якогось власного досвіду, про те, що людина не може сама собі нанести сильний удар по голові, та в даному висновку експерта жодним чином не згадано про те, що вказаний удар ОСОБА_7 нанесла собі по інерції від дії важеля руки, яка вислизнула з руки ОСОБА_6 та ніяким чином не спростувала такий спосіб отримання тілесних ушкоджень потерпілою.

13.03.2017 року захисником слідчому слідчого відділення Віньковецького ВП Ярмолинецького відділу поліції ГУ НП в Хмельницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_4 заявлено клопотання про проведення повторної судово - медичної експертизи з проханням: залучити іншого експерта, з числа експертів Хмельницького обласного бюро СМЕ, для проведення у кримінальному провадженні № 0000008 від 12.01.2017 повторної судово - медичної експертизи, на виконання якої поставити наступне запитання: «Чи могли тілесні ушкодження виявлені на тілі потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утворитись таким чином, як показав підозрюваний ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту 15.02.2017 року».

15.03.2017 на електронну адресу захисника надійшов лист від слідчого ОСОБА_4 із прикріпленим файлом, а саме постановою про відмову в задоволенні клопотання про призначення повторної судово - медичної експертизи. Вказане рішення слідчого сторона захисту вважає незаконним, тому відповідно до ч. 1 ст. 244 КПК України у разі відмови слідчого, прокурора в задоволенні клопотання сторони захисту про залучення експерта особа, що заявила відповідне клопотання, має право звернутися з клопотанням про залучення експерта до слідчого судді.

Також захисник зазначив, що згідно з п. 2.1 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.95 р. N 6 судово-медична експертиза проводиться згідно з постановою особи, що проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді, а також за ухвалою суду, а тому сторона захисту не може залучити експерта самостійно.

У судовому засіданні захисник та підозрюваний клопотання підтримали з підстав, зазначених у ньому, просили задовольнити.
Крім того, захисник пояснив, що самостійно залучити експерта для проведення експертизи сторона захисту не може через скрутне матеріальне становище підозрюваного, який не працює, має на утриманні малолітню дитину, та йому допомагає мати, яка перебуває на заробітках у Росії.
Слідчий та прокурор проти задоволення клопотання заперечили, вказавши, що експерт дала обґрунтований висновок, який відповідає вимогам ст. 242 КПК України.
Заслухавши сторони, оцінивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Встановлено, що у провадженні СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП у Хмельницькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000008 від 12.01.2017 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме заподіяння 12.01.2017 року близько 16 год. у будинку АДРЕСА_1 тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді 1 синця в ділянці спинки носу, на верхній та нижній повіках лівої очної ділянки,лівій виличній ділянці розміром 7х5 см, 1 садна в ділянці спинки носу зліва розміром 0,5х0,3 см, 1 садна на рівні верхнього краю лівої виличної ділянки розміром 1,5х0,2 см, забою м`яких тканин зовнішнього носу, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, (що мають незначні скороминущі наслідки).
По даному кримінальному провадженні було проведено додаткову судово-медичну експертизу й лікарем судово-медичним експертом Ярмолинецького міжрайонного відділення судово-медичної експертизи ОСОБА_8 надано висновок експерта № 32 від 10.03.2017 року, який захисник вважає упередженим, та у зв`язку із цим адвокатом ОСОБА_3 13.03.2017 року в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подано клопотання про проведення повторної судово-медичної експертизи.
Як вбачається із постанови слідчого слідчого СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 15.03.2017 року, у задоволенні цього клопотання слідчий відмовив, оскільки при винесені вказаного висновку експерта порушень ст. ст. 101, 102, 242, 243 КПК України виявлено не було.
На відміну від КПК України 1960 року, в КПК України 2012 року немає визначення понять первинної, додаткової, повторної, комісійної та комплексної експертиз.
Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.
Такі ж роз`яснення надано судам у п. 11 постанови пленуму ВСУ № 8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах».
Відповідно до п. 1.2.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, «…первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.
Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.
Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).
Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи».
Згідно із п.2.3. Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом МОЗ України, повторна судово-медична експертиза повинна бути доручена тільки іншому (іншим) експерту (експертам).
Відповідно до ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Зазначена функція включає два основні напрямки діяльності слідчого судді: 1) охорону прав і свобод людини шляхом превенції, тобто недопущення протиправного та необґрунтованого обмеження прав людини; 2) захист прав і свобод людини, тобто їх відновлення у випадку порушення. Тобто основне завдання інституту слідчого судді полягає не у забезпеченні ефективності державного управління (у т.ч. - досудового розслідування), а у судовому контролі з метою гарантування дотримання прав осіб та вимог КПК України, інакше було б порушено принцип розподілу владних повноважень.
Підстави призначення експертизи врегульовано ст. 242 КПК України, відповідно до ч. 1 якої встановлено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Згідно ст. 244 КПК України, у разі відмови слідчого, прокурора в задоволенні клопотання сторони захисту про залучення експерта особа, що заявила відповідне клопотання, має право звернутися з клопотанням про залучення експерта до слідчого судді.

У клопотанні зазначається:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання;

4) експерт, якого необхідно залучити, або експертна установа, якій необхідно доручити проведення експертизи;

5) вид експертного дослідження, що необхідно провести, та перелік запитань, які необхідно поставити перед експертом.

До клопотання також додаються:

1) копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання;

2) копії документів, які підтверджують неможливість самостійного залучення експерта стороною захисту.

Слідчий суддя за результатами розгляду клопотання має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам, якщо особа, що звернулася з клопотанням, доведе, що:

1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або на вирішення залученого стороною обвинувачення експерта були поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок;

2) вона не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

До ухвали слідчого судді про доручення проведення експертизи включаються запитання, поставлені перед експертом особою, яка звернулася з відповідним клопотанням. Слідчий суддя має право не включити до ухвали запитання, поставлені особою, що звернулася з відповідним клопотанням, якщо відповіді на них не стосуються кримінального провадження або не мають значення для судового розгляду, обґрунтувавши таке рішення в ухвалі.

Виходячи зі змісту клопотання адвоката ОСОБА_3 про призначення повторної судово-медичної експертизи вбачається відсутність переконливих аргументів, котрі б давали підстави для сумнівів у правильності висновку експертизи № 32 у зв`язку з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить висновку первинної експертизи. Істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, не вбачається.
Крім того, захисником не доведено неможливості призначення стороною захисту повторної експертизи самостійно, із зазначенням відповідних доказів,зокрема не надано жодних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища підозрюваного, а перелік питань, які захисник просить поставити експертам при повторній експертизі, не відрізняється від питань, що вирішувалися експертом при первинній та додатковій експертизі, тому відсутні підстави для призначення повторної судово-медичної експертизи.
Враховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, що слідчий підставно відмовив у клопотанні про проведення повторної судово-медичної експертизи, ознак порушення слідчим прав підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя не вбачає, а отже відсутні підстави для задоволення клопотання.
Керуючись ст. 101, ст. 102, ст. 242, ст. 244, ст. 303, ст. ст. 306-307 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про залучення експерта для проведення додаткової (повторної) судово-медичної експертизи - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1