АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1045/17 Справа № 173/123/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відео конференції )

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в місті Дніпро кримінальне провадження за № 0000192 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2017 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка, Васильківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого :

- 21.05.2007 року Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
- 08.11.2007 року Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений з випробувальним терміном 2 роки;
- 23.12.2008 року Синельниківським міським судом на підставі ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 08.11.2007 року та до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 19.02.2010 року за постановою Павлоградського міського суду Дніпропетровської області умовно достроково, не відбутий термін 1 рік 11 місяців 12 днів;
- 23.09.2011 року Верхньодніпровським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 23.12.2008 року та до відбуття призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 06.10.2016 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;
- 19.01.2017 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково зараховано покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2016 року та до відбуття призначеного покарання 5 років позбавлення волі.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В апеляції:
- прокурор не оспорюючи правильності кваліфікації та доведеності дії обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок суду першої інстанції змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. В мотивувальній частині вироку вказівку на особу ОСОБА_9 замінити на «особу, кримінальне провадження стосовно якої виділено в окреме провадження».

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні, зважаючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, в судовому засіданні не розглядалось, тому суд першої інстанції не мав права зазначати у вироку прізвище цієї особи. При цьому, матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 виділено в окреме провадження у зв`язку з його розшуком.

Обвинувачений в апеляційній скарзі, просить пом`якшити йому призначене покарання, оскільки даний вирок надто суворий.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, частково зараховано не відбуте покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду від 19.01.2017 року та остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 , відносно якого матеріали виділено в окреме провадження, 12.02.2016 року в період часу 22:00 години до 24:00 години підійшов до приміщення Верхньодніпровської міської ради, розташованого за адресою: вул. Дніпровська 88, м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області де в результаті заздалегідь виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , спостерігав як ОСОБА_9 за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, шляхом пошкодження рами, відчинив металопластикове вікно, через яке в подальшому проник в середину вказаного приміщення, при цьому ОСОБА_7 залишився білі вікна спостерігаючи за відсутністю свідків вчинюваного ними діяння.

В подальшому ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії, умисно, таємно, діючи з корисливих мотивів та метою незаконного збагачення, через вікно вказаного приміщення, за попередньою змовою з ОСОБА_9 прийняв від останнього монітор « ASUS» VW246U s/n:A11mqs011623, монітор «ViewSonic» VA1913, системний блок «НР» compaq 6000pro MT та системний блок «PENTIUM» G620, після чого, дочекавшись доки ОСОБА_9 покине вказане приміщення, разом з останнім викраденим майном розпорядилися за власним розсудом.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_9 завдали потерпілій стороні Верхньодніпровській міській раді Дніпропетровської області матеріальну шкоду на суму 10 540 грн., згідно висновку товарознавчої експертизи.

Заслухавши учасників кримінального провадження, обвинуваченого, який підтримав свою апеляцію, просив призначити йому покарання шляхом поглинання більш суворого менш суворим і визначити строк в 5 років, щодо апеляції прокурора не заперечував, прокурора, яка підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги прокурора та заперечувати проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дії правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у приміщення, вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.
Так як, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вирокута кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, у апеляційних скаргах обвинуваченого та прокурора, а також іншими учасниками кримінального провадження не оспорюються, тому апеляційним судом не перевіряються.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора, стосовно того, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні, зважаючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону з посиланням на ч.1 ст.337 КПК України, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, є необґрунтованими і безпідставним.

Відповідно до ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

В апеляційній скарзі прокурор вказує тільки на те, що у вироку суд зазначив прізвище « ОСОБА_9 », а повинен був не конкретизувати, а вказати просто «.. особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження», хоча і має місце, однак зазначене не є свідченням порушення судом вимог ч.1 ст.337 КПК України. Вказана обставина відповідно до вимог ст.ст. 408, 409 КПК України, не є підставою, для зміни чи скасування судового рішення у даному випадку, і даний факт також не є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. А тому колегія суддів, не вбачає підстав з цього приводу для зміни чи скасування вироку.

Щодо доводів в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 на пом`якшення йому покарання, то як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи питання про призначення покарання останньому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого відповідно до вимог ст. 65 КК України, а також усі обставини провадження. Суд також зазначив, про відсутність обставин які обтяжують та зазначив обставини які пом`якшують покарання а саме щире каяття. Також суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, правильно зарахував частково не відбуте покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду від 19.01.2017 року у самому мінімальному розмірі.

З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєного кримінального правопорушення та конкретних обставин його вчинення, суд дійшов правильного висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України та застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_7 та задоволення апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його законним і обґрунтованим, істотних порушень вимог кримінального і кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування чи зміну вироку суду, в кримінальному провадженні не виявлено, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора та обвинуваченого не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2017 року, щодо ОСОБА_7 , за ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженому який тримається під вартою в той самий строк з дня отримання ним копії ухвали.
Судді:
___________________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4