Дата документу Справа № 331/5684/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/973/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер 331/5684/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, дистанційно, в режимі відеоконференції, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2017 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 27.07.2009 Заводським р/с м. Запоріжжя, за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, 04.11.2011 року вирок переглянуто та постановою Заводського р/с м. Запоріжжя направлений до виправної колонії строком на 3 роки,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 16 серпня 2017 року по 15 жовтня 2017 року включно. Визначено розмір застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 32000 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Роз`яснено обов`язки, передбачені у разі внесення застави.

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Крім того вказує, що посилання слідчим суддею на наявність ризиків того, що ОСОБА_8 , який на час розгляду клопотання вже знаходився під вартою, може здійснити дії, передбаченні п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків; вчинити інші кримінальні правопорушення, чи продовжувати свою злочинну діяльність - це свідчить про формальний підхід до розгляду клопотань та про повну невідповідність висновкам слідчого судді дійсним обставинам справи.

Слідчий суддя замість відмови в задоволенні безглуздого клопотання слідчого ухвалив завідомо незаконну ухвалу яка суперечить вимогам КПК України та прямо суперечить практиці Європейського суду з прав людини та положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя повинен враховувати вимоги п.п. 3. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного (обвинуваченого) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтвердити існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для попереднього ув`язнення.

Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

У відповідності зі ст. 196 КПК України крім іншого в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен зазначити відомості про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Зазначених вимог кримінального процесуального законодавства слідчий суддя порушив, а тому судове рішення щодо обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, в рішенні не наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; захисника та підозрюваного, які просили апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0002251 від 28.07.2017 року, відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,погодженим з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_10 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 28 липня 2017 року, приблизно о 04 годині 20 хвилин, ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись біля автомобільної заправочної станції «ТНК», що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська буд.62, шляхом підняття металевого люку №62-356, спустився до підземної кабельної каналізації ПАТ «Укртелеком».

Знаходячись у підземній каналізації, ОСОБА_8 разом с невстановленими слідством особами, продовжуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, за допомогою заздалегідь підготовлених пасатижів перерізав кабель зв`язку ТПП 600х2х0,5, після чого перев`язав вільний кінець кабелю двома гнучкими автомобільним тросами, які закріпили до автомобіля «ГАЗ 24», д.р.н. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_8 .

Далі, ОСОБА_8 разом з невстановленими слідством особами, знаходячись у салоні автомобіля «ГАЗ 24», д.р.н. НОМЕР_1 за допомогою рухомої сили автомобіля, вирвав з підземної кабельної каналізації кабель зв`язку ТПП 600х2х0,5, довжиною 82 метри, який належить ПАТ «Укртелеком», вартість якого складає 71 444 гривні 05 копійок, без урахування ПДВ. Після того як автомобіль почав рухатись по вул. Українській в сторону пр. Соборного в м. Запоріжжя, вищевказаний кабель зачепився за доріжний відбійник, та автомобільні гнучкі троси відірвались від автомобіля, у зв`язку з чим вищевказаний кабель залишився лежати на дорозі. Після чого ОСОБА_8 разом з невстановленими в ході слідства особами з місця вчинення злочину зник.

Таким чином, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з невстановленими в ході слідства особами, повторно, з корисливих мотивів, намагався таємно викрасти майно, яке належить ПАТ «Укртелеком», а саме: ділянку кабелю «ТПП 600х2х0,5» довжиною 82 м., вартістю 71 444 гривні 05 копійок без урахування ПДВ, чим намагався спричинити ПАТ «Укртелеком», матеріальну шкоду на загальну суму 71 444 гривні 05 копійок без урахування ПДВ, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки автомобільні троси порвались та викрадений кабель залишився на місці скоєння злочину.

15 серпня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

15 серпня 2017 року об 15 год. 28 хв. підозрюваному ОСОБА_8 та його захиснику вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

З посиланням на наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, чи продовжити свою злочинну діяльність, слідчий просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого, посилаючись на те, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти наявним у провадженні ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим суддею суду першої інстанції, всебічно повно та об`єктивно досліджені всі надані матеріали, належним чином суд оцінив у сукупності всі обставини скоєного правопорушення, врахував данні про особу, у тому числі ті, на які є посилання в апеляційній скарзі, та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, суд першої інстанції обґрунтовано врахував, ті обставини, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 5 років, ніде офіційно не працює, не має постійного зайняття, не має постійного джерела доходу, а отже має слабкі соціальні зв`язки, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину, може залишити своє місце мешкання, про що свідчить ухвала районного суду від 11.08.2017 року про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вчинення аналогічного злочину в іншому районні м. Запоріжжя, а тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення можепереховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_8 раніше був судимий за корисливий злочин, вже переховувався від органів досудового слідства (а.с. 17), а також те, що спосіб вчинення ним корисливих злочинів є джерелом його існування, колегія суддів, не дивлячись на те, що попередня судимість погашена, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_8 , знаходячись на волі може, як зникнути, так і вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому правильно встановив наявність достатніх підстав вважати існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, що підтверджується вищевказаними доказами.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, суд виконав вимоги ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, надавши оцінку вагомості доказів, які дають підстави підозрювати останнього у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкості можливого покарання, та обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Розмір застави обрано відповідно до вимог ст. 182 ч.5 п.1 КПК України.
Клопотання слідчого розглянуто судом з дотриманням норм кримінального процесуального закону.

З вказаних підстав, апеляційна скарга визнана необґрунтованою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2017 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 строком на 60 днів, та якою визначено розмір застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 32000 грн., без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4