Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
30 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:
Головуючого: ОСОБА_1
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
Секретаря судового засідання: ОСОБА_4
З участю прокурора: ОСОБА_5 , ОСОБА_6
Захисника: ОСОБА_7
Обвинуваченого: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Рівне кримінальне провадження №0001070 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 червня 2015 року по обвинуваченню
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Макіївка, Донецької області, без місця реєстрації, раніше неодноразово судимого, остання судимість за вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15.10.2014 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, 75 КК України на 4 роки позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, за ч.2 ст.187 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Кузнецовського міського суду від 15 червня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину за ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину за вироком Кузнецовського міського суду від 15 жовтня 2014 року та остаточно призначено покарання 7 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.
Стягнуто з ОСОБА_8 196 грн. 56 коп. процесуальні витрати на залучення експерта.
Судом вирішено питання стосовно речових доказів.
Як встановив суд, 04 листопада 2014 року близько 21 год. між будинками АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я, вчинив напад на ОСОБА_9 , наніс потерпілій поріз кисті лівої руки і заволодів майном на загальну суму 417,90 грн. внаслідок чого їй було завдано збитків на вказану суму та спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
В апеляційній скарзі обвинувачений вважає вирок місцевого суду незаконним. В обґрунтування зазначає, що даного злочину він не вчиняв, оскільки на момент скоєння злочину перебував в євангельській церкві «Відвага». Вказує, що даний факт можуть підтвердити свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші. Доводить, що свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 путались в показаннях, та говорили, що вони до впізнання бачили фоторобот. Та його фотографії з комп`ютера. Потерпіла ОСОБА_16 давала показання під впливом міліції, і зазначала, що він був одягнутий в дубленці коричневого кольору, а після вилучення чорної куртки точно описала чорну курточку. На місці події згідно протоколу не виявлено видимих слідів. Експертизою не було виявлено слідів крові потерпілої на його одязі. При цьому судом не було допитано свідка ОСОБА_17 , покази якої мають істотне значення для вирішення справи. Доводить, що жоден із свідків не може точно сказати в чому був одягнений обвинувачений. Крім того, зазначає, що жодна з експертиз не підтверджує його винність у вчиненні злочину. При цьому доводить, що покази свідків мають суттєві розбіжності, а висновки суду ґрунтуються на припущеннях.
Просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, просять вирок скасувати та провадження в справі закрити, думку прокурора ОСОБА_6 про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій, суд першої інстанції зробив на підставі доказів, досліджених та оцінених ним із дотриманням вимог чинного кримінально-процесуального законодавства, про що у вироку навів докладні мотиви згідно зі ст.374 КПК України.

Так, суд правильно поклав в основу вироку показання потерпілої ОСОБА_9 про обставини вчинення щодо неї розбійного нападу оскільки вони є послідовними об`єктивними й узгоджуються з іншими фактичними даними по справі та показаннями інших свідків, які були очевидцями вчинення злочину.

Зокрема, в ході досудового слідства та в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 показала, що 04 листопада 2014 року близько 21 год. вона поверталася додому і біля будинку №15/1 по м-н.Будівельників м.Кузнецовська побачила, що за нею слідує невідомий чоловік із згорнутим чорним пакетом під рукою. Відчувши небезпеку, вона пришвидшила ходу, перейшла дорогу проте невідомий чоловік йшоі за нею теж пришвидшивши ходу. Тоді вона пішла праворуч в сторону кафе «Галактика». Проте, вийшовши із-за кафе «Галактика», вона знову побачила цього чоловіка, який стояв і озирався по сторонах, тому вона зателефонувала по мобільному телефону до свого сина. В цей час, невідомий їй чоловік різко пішов на неї, штовхнув її та почав виривати жіночу сумку, а вона стала кликати на допомогу. Потім, невідомий чоловік здійснив їй поріз кисті лівої руки, та відрізав ручки жіночої сумки, заволодів нею та майном, яке знаходилося в сумці. В цей момент вона добре побачила обличчя незнайомця і сказала йому: «я тебе запам`ятала», після цього він побіг через дорогу в напрямку будинку АДРЕСА_2 . На її крики з будину №11 вулиці Енергетиків м.Кузнецовська вибігли дві дівчини, які дізнавшись про те, що сталося, побігли разом з хлопцями від кафе «Галактика» за невідомим чоловіком, щоб його наздогнати. Після цього, хтось викликав швидку допомогу і коли вона знаходилася в автомобілі швидкої допомоги, до неї підійшла одна з дівчат, які бігли за нападником, і поклала поряд її сумку. Внаслідок злочину їй завдана майнова шкода на загальну суму 417,90 грн., а також шкода її здоров`ю, оскільки внаслідок порізу кисті лівої руки, окрім м`язів, пошкоджено сухожилля та невідома подальша працездатність одного пальця лівої руки. В судовому засіданні потерпіла зазначила, що має добру зорову пам`ять і ствердила, що розбійний напад на неї вчинив саме обвинувачений ОСОБА_8 , якого вона впізнала за рисами його обличчя: формою обличчя, носа і губ, оскільки на місці події даного злочину на вулиці світив ліхтар і після порізу лівої руки вона дивилася прямо в очі нападнику та говорила йому, що вона його впізнає.
Всупереч викладеним в апеляційній скарзі обвинуваченого доводам про його невинуватість, вчинення ним розбійного нападу як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні підтвердили крім потерпілої, свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які були очевидцями події. Під час проведення з їхньою участю слідчих дій вказали, що особа, яка вчинила напад на потерпілу ОСОБА_9 був обвинувачений ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_11 , адміністратор євангельської церкви «Відвага» показала, що ОСОБА_8 , перебуваючи у євангельській підвальній церкві «Відвага» протягом кінця жовтня 2014 року початку листопада 2014 року порушував режим, оскільки без дозволу пастиря ОСОБА_10 залишав вказане приміщення.

Показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_18 ,, ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 про те, що ОСОБА_8 04 листопада 2014 року перебував у приміщенні церкви колегія суддів оцінює критично, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи та є непереконливими. Дані показання суд оцінює як такі, що мають на меті вигородити обвинуваченого з яким у них, як членів церкви були довірливі стосунки. З їх показань убачається, що режим перебування у євангельській церкві не був закритим і вони могли вільно залишати приміщення. Ці показання узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що обвинувачений без дозволу пастиря відлучався з церкви.

Згідно довідки №39 від 05.11.2014 року територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Кузнецовськ та характеристики на ОСОБА_8 вбачається, що він отримував послуги центру з 24.07.2014 року по 27.09.2014 року, зарекомендував себе з негативної сторони у зв`язку із чим з 28.09.2014 року йому було припинено надання соціальних послуг.
Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст.187 КК України підтверджується також висновком судово-медичного експерта №278-Д/231 від 06.11.2014 року згідно якого у потерпілої виявлені тілесні ушкодження у вигляді різаної рани лівої кисті. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії колото - ріжучого знаряддя, можливо від удару ножем при обставинах та в термін вказаний в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Наявне тілесне ушкодження (різана рана лівої кисті) могло бути нанесене як правою, так і лівою рукою.
Викладені у висновках дані щодо локалізації та механізму спричинення потерпілій тілесних ушкоджень узгоджуються з показаннями самої ОСОБА_9 під час досудового розслідування в ході її допиту як потерпілої та при проведенні з дотриманням процесуальних вимог впізнання, про заподіяння їй цих ушкоджень, а також в ході судового розгляду справи.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про недопустимість доказів та висновків вищевказаних експертиз колегія суддів вважає безпідставними. Зазначені висновки колегія суддів визнає науково-обгрунтованими, належно мотивованими, і такими, що відповідають вимогам кримінально-процесуального закону і сприймаються як належний та допустимий доказ.
За даними протоколу огляду від 05.11.2014 року жіночої сумки чорного кольору, ручки жіночої сумки розрізані.
Зазначений висновок експертизи та дані протоколу огляду узгоджуються з показаннями потерпілої та її процесуально оформленою заявою про обставини вчиненого щодо неї злочину.
Крім того, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні розбою підтверджується протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2014 року, згідно яких свідки ОСОБА_21 (а.с.10-12), ОСОБА_14 (а.с.14-16), ОСОБА_15 (18-20) впізнали ОСОБА_8 , як особу, що вчинила розбійний напад. Вказана процесуальна дія проведена з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованим твердження обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника-адвоката ОСОБА_7 про неналежність та недопустимість доказів, а саме: протоколів про пред`явлення особи для впізнання. Відповідно ч.6 ст.228 КПК України проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання.

За таких обставин підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку посилання суду, як на доказ у підтвердження винуватості ОСОБА_8 на протоколи пред`явлення особи для впізнання від 12.11.2014 року та протоколами пред`явлення особи для впізнання від 16.11.2014 року.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про неповноту досудового та судового слідства, оскільки за даними судового розгляду апеляційною інстанцією не встановлено неповноти чи необ`єктивності дослідження органами досудового розслідування та судом фактичних обставин справи.

Твердження у скаргах обвинуваченого про те, що суд не дав належної оцінки показанням потерпілої, яка, на думку ОСОБА_8 , впевнено не вказала на нього, як на особу що вчинила щодо неї злочин, є безпідставними. Ці доводи були детально розглянуті судом першої і апеляційної інстанцій і спростовані наведеними у вироку та повторно дослідженими при апеляційному розгляді справи доказами. Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про недопустимість доказів та висновків вищевказаних експертиз колегія суддів вважає безпідставними. Зазначені висновки колегія суддів визнає науково-обгрунтованими, належно мотивованими, і такими, що відповідають вимогам кримінально-процесуального закону і сприймаються як належний та допустимий доказ.

Кваліфікація дій засудженого за ч.2 ст.187 КК України є правильною.

При призначенні покарання, суд першої інстанції дотримався вимог закону, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого, особу винного та його характеризуючи дані, те, що обвинувачений був засуджений вироком Кузнецовського міського суду за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, 75 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік після ухвалення вироку в період іспитового строку знову вчинив злочин.

Порушень норм кримінально-процесуального законодавства України, які б тягли зміну чи скасування судового рішення колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 червня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення період з 20.11.2014 року по 15.10.2015 року та з 05.04.2016 року по 30.11.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3