Справа №: 400/122/17
Провадження № 1-м/400/1/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства Юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, відносно громадянки України ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

До Петрівського районного суду Кіровоградської області з Міністерства Юстиції України надійшло клопотання, відповідно до ст. 610 КПК України, про приведення у відповідність із законодавством України покарання за вироком Тімірязевського районного суду м. Москви Російської Федерації від 11 квітня 2014 року, відносно громадянки України ОСОБА_4 засудженої за скоєння злочинів передбачених ч.3 ст.30, п. п. «а», «б» ч.3 ст. 228 -1, ч.2 ст. 228, ч.3 ст.69 КК Російської Федерації.

Згідно з копією вироку Тімірязевського районного суду м. Москви Російської Федерації від 11 квітня 2014 року, ОСОБА_4 , громадянку України визнано винною у скоєнні злочинів передбачених ч.3 ст.30, п. п. «а», «б» ч.3 ст. 228 -1, ч.2 ст. 228, ч.3 ст.69 КК Російської Федерації та призначено покарання шляхом часткового складання, остаточно у виді 8 років 4 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в виправній колонії загального режиму. Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_4 рахується з 07.11.2013 року. Згідно апеляційної ухвали судової колегії по кримінальним справам Московського міського суду від 18.08.2014 року, вирок Тімірязевського районного суду м. Москви Російської Федерації від 11 квітня 2014 року, відносно ОСОБА_4 змінено та зараховано в строк відбування покарання термін перебування під вартою в період з 01.11.2013 року по 04.11.2013 року. Зазначений вирок Тімірязевського районного суду м. Москви Російської Федерації від 11 квітня 2014 року, відносно ОСОБА_4 набрав чинності 18 серпня 2014 року.

Засуджена ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «виправна колонія № 7 УФСВП Росії по Калужській області», кінець строку відбуття покарання 02.03.2022 року. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

Суд, розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, вважає, що клопотання Міністерства Юстиції України підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 609 КПК України, Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Згідно ч.1ст. 610 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в України, або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч. 3 ст. 603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК України, відмічає, що чинним на території України діє Закон України Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року.

Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннями ст.19 Закону України Про міжнародні договори України є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

З огляду на зазначені норми, суд констатує, що відповідальність за суспільно небезпечне діяння, за яке засуджено ОСОБА_4 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України.

Так, дії ОСОБА_4 кваліфіковані вироком Тімірязевського районного суду м. Москви Російської Федерації від 11 квітня 2014 року ч.3 ст.30, п. п. «а», «б» ч.3 ст. 228 -1 КК Російської Федерації, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений групою осіб за попередньою змовою, у значному розмірі та за ч.2 ст. 228 КК Російської Федерації, як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у значному розмірі.

За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України, а саме як замах на незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, та карається позбавленням волі на строк від 6 (шести ) до 10 (десяти ) років позбавлення волі з конфіскацією майна та за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме як незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту вчинений особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу і карається позбавленням волі на строк від 2 (двох) до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Частиною 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Статтею 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) Закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.

Таким чином, вирок Тімірязевського районного суду м. Москви Російської Федерації від 11 квітня 2014 року, яким ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні злочинів передбачених

ч.3 ст.30, п. п. «а», «б» ч.3 ст. 228 -1, ч.2 ст. 228, ч.3 ст.69 КК Російської Федерації та призначено покарання шляхом часткового складання, остаточно у виді 8 років 4 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в виправній колонії загального режиму, з урахуванням апеляційної ухвали судової колегії по кримінальним справам Московського міського суду від 18.08.2014 року, якою вирок Тімірязевського районного суду м. Москви Російської Федерації від 11.04. 2014 року, відносно ОСОБА_4 змінено та зараховано в строк відбування покарання термін перебування під вартою в період з 01.11.2013 року по 04.11.2013 року, слід привести у відповідність із законодавством України, та вважати ОСОБА_4 засудженою за ч.1 ст. 15,

ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України, призначивши покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно довідки начальника ФКУ ВК № 7 УФСИН Росії по Калужській області від 14.04.2016 року, у засудженої ОСОБА_4 відбута частина покарання станом на 14.04.2016 року склала 02 роки 05 місяців 07 днів, не відбута частина покарання складає -05 років 10 місяців 18 днів, початок строку відбування покарання - 07.11.2013 року, кінець строку відбування покарання - 02.03.2022 року. Також зараховано в строк відбування покарання термін перебування засудженої під вартою в період з 01.11.2013 року по 04.11.2013 року.

Згідно довідки бухгалтерії ФКУ ВК № 7 УФСИН Росії по Калужській області, за вироком Тімірязевського районного суду м. Москви Російської Федерації від 11.04. 2014 року засудженна ОСОБА_4 цивільних зобов`язань не має та в бухгалтерію ФКУ ВК № 7 УФСИН Росії по Калужській області, виконавчі листи у відношенні засудженої ОСОБА_4 , не надходили.

З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України судом Російської Федерації, керуючись статтею 9 Конституції України, ст. ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст. ст. 603-610 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, відносно громадянки України ОСОБА_4 - задовольнити.

Вирок Тімірязевського районного суду м. Москви Російської Федерації від 11 квітня 2014 року, яким ОСОБА_4 , визнано винною у скоєнні злочинів передбачених ч.3 ст.30, п. п. «а», «б» ч.3 ст. 228 -1, ч.2 ст. 228, ч.3 ст.69 КК Російської Федерації та призначено покарання у виді 8 років 4 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в виправній колонії загального режиму, з урахуванням апеляційної ухвали судової колегії по кримінальним справам Московського міського суду від 18.08.2014 року, якою вирок Тімірязевського районного суду м. Москви Російської Федерації від 11 квітня 2014 року, відносно ОСОБА_4 змінено та зараховано в строк відбування покарання термін перебування під вартою в період з 01.11.2013 року по 04.11.2013 року - привести у відповідність із законодавством України.

Вважати громадянку України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Богданівка Петрівського району Кіровоградської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ., засудженою за ч.1 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України призначивши покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Зарахувати засудженій ОСОБА_4 в строк відбування покарання термін перебування її під вартою в період з 01.11.2013 року по 04.11.2013 року.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_4 рахувати з 07.11.2013 року.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя(підпис)

З оригіналом вірно:

Суддя Петрівського райсуду ОСОБА_1