Справа № 577/2110/16-к
Провадження № 1-кп/577/17/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
-за ч.2 ст. 186 КК України,-
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за вчинення злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, 14 лютого 2016 року, перебуваючи з 07 години у гостях в будинку за адресою АДРЕСА_2 , де всі вживали спиртні напої, побачив у ОСОБА_6 мобільний телефон «Nокіа 2760», яким вирішив відкрито заволодіти. Реалізуючи свої злочинні корисливі наміри, направлені на відкрите викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 близько 08 години підійшов до ОСОБА_6 , коли той залишився з ним наодинці на кухні, і відкрито повторно викрав у нього мобільний телефон «Nокіа 2760», вартістю згідно з висновком експерта № 838 від 29.02.2016 року станом на 14 лютого 2016 року 198 гривень. На прохання ОСОБА_6 повернути йому викрадене, ОСОБА_4 не відреагував та, отримавши можливість вільно розпоряджатися викраденим мобільним телефоном, продав його, а отримані гроші витратив на спиртне.
Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 198 гривень.
В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненому злочині і показав, що 14 лютого 2016 року близько 7-8 год, перебував разом зі знайомими у гостях в будинку за адресою АДРЕСА_2 , серед них був і ОСОБА_6 . Грошей на спиртне не було, тому він при всіх відібрав у ОСОБА_6 телефон і продав. ОСОБА_6 просив повернути телефон, але він відмовив. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати. З потерпілим вони порозумілися і той претензій не має.
Винуватість ОСОБА_4 також доводиться наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснював, що 14 лютого 2016 року був вдома у АДРЕСА_2 , прокинувся о 07 годині, коли прийшли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розпивали горілку, випив і він 100 грамів, сильно п`яним не був. Він вийшов у кухню, щоб поставити телефон на зарядку. На кухні попросив у ОСОБА_4 в борг 13 гривень на квиток до Мельні, а той в цей час відібрав у нього з рук мобільний телефон і пішов в кімнату, де всі розпивали спиртне. Він при всіх просив ОСОБА_11 повернути мобільний телефон, але той не віддавав. Він пішов до відділку поліції і написав заяву. 09 березня 2016 року працівниками поліції йому було повернуто мобільний телефон. Претензій до ОСОБА_4 не має, позов заявляти не буде. В останнє судове засідання ОСОБА_6 подав заяву, в якій просить суворо не карати обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що потерпілий ОСОБА_6 є її братом. На початку 2016 року він звільнився з виправної колонії. 12 лютого 2016 року прийшов до неї та сказав, що їде до м. Суми. Вона дала брату 200 гривень, продуктів та подарувала свій старий мобільний телефон «Нокіа» 2760 срібного кольору типу «розкладушка», купила нову сім-карту «Київстар», щоб з ним можна було тримати зв`язок. Після того з братом не бачилася. 14 лютого 2016 року вона зателефонувала брату, щоб дізнатися, як в нього справи, але брат був у стані алкогольного сп`яніння та висловлювався в її бік нецензурною лайкою. Більше вона йому не телефонувала. Про те, що її брата побили та відібрали мобільний телефон, вона дізналася від працівників поліції.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що 13 лютого 2016 року ввечері він разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 зустріли ОСОБА_17 і всі разом пішли ло ОСОБА_18 та стали розпивати горілку. Там вони перебували приблизно до 23 години, потім пішли по домівках, а ОСОБА_19 залишився ночувати у ОСОБА_18 , яка вже відпочивала в окремій кімнаті. Наступного ранку 14 лютого 2016 року близько 9 години, коли зустрілися біля автовокзалу, ОСОБА_20 показав ОСОБА_21 мобільний телефон, сказав що він відібрав його у ОСОБА_22 та попросив її продати. Вона сказала, що можна продати циганам та повела їх до знайомої ОСОБА_23 і вони продали телефон за 30 гривень. За ці гроші ОСОБА_4 купив горілки.
Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показала, що 13 лютого 2016 року ввечері вона разом з ОСОБА_25 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 зустріли ОСОБА_17 і всі разом пішли ло ОСОБА_18 та стали розпивати горілку. Там вони випивали приблизно до 23 години. Наступного ранку 14 лютого 2016 року біля 07 години ранку вони знову прийшли до ОСОБА_18 з горілкою, щоб похмелитися. Біля 8 години ОСОБА_19 виходив із кімнати, а за ним ОСОБА_4 . ОСОБА_19 просив у ОСОБА_11 в борг 13 гривень, а ОСОБА_26 сказав, щоб ОСОБА_27 дав йому в залог мобільний телефон, а коли той не погодився, ОСОБА_4 вихопив у ОСОБА_28 телефон і ніяких грошей не дав. ОСОБА_19 просив повернути телефон, але ОСОБА_20 не віддавав. Пізніше ОСОБА_4 продав ОСОБА_29 за 30 гривень.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 838 від 29.02.2016 року вбачається, що вартість викраденого телефону марки «Nокіа 2760» становить 198 гривень (а.п. 30-37 т.2).
Аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку, що вони є належними, допустимими та такими, що логічно узгоджуються між собою і у своїй сукупності в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні грабежу повторно.
Таким чином , винуватість ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується церковною громадою Свято-Миколаївської церкви с. Підлипне.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у вчиненому, відсутність до нього претензій з боку потерпілого.
Приймаючи до уваги вищевказані обставини, обставини справи і наставші наслідки, позицію потерпілого, який претензій не має і просить не карати обвинуваченого, відомості про особу обвинуваченого, його характеристику від церковної громади, з якої вбачається, що обвинувачений має родину, яка ним опікується, що він виховувався у неповній сім`ї, а, як особистість, чуйний, працює на волонтерських засадах без вимагання винагороди, чесний, безкорисливий, а також досудову доповідь, з якої вбачається, що хоча ризик повторного вчинення кримінального правопорушення і ризик небезпеки високий, однак, той же час з інформації досудової доповіді про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_4 шкодує та розкаюється у вчиненому, готовий до законослухняної поведінки та соціально-нормативного життя в суспільстві, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, а тому, вважає що слід його звільнити від покарання , яке призначає у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком один рік шість місяців. На думку і переконання суду таке покарання ОСОБА_4 буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому суд виходив і з мети покарання, яка визначена ст. 50 КК України і передбачає, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також висновку органу пробації про те, що за умови інтенсивного нагляду органу пробації та застосування соціально-виховних заходів можливо відбування покарання у громаді. А такі можливості існують і про це свідчить наявність родини у обвинуваченого, товаришів з церковної громади Свято-Миколаївської церкви, а також ставлення самого обвинуваченого до скоєного, який щиро розкаявся і відсутність будь-яких обставин, або серед товаришів осіб, які б йому заважали працювати і вести гідний спосіб життя, не вчиняючи кримінальні правопорушення.
Питання про речові докази і судові витрати підлягає вирішенню згідно зі ст..ст. 100 та 124 КПК України відповідно.
Керуючись ст.ст. 368, 370,374 КПК України,
Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
У відповідності зі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обовязки: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, повязані із залученням експерта в розмірі 245 (двісті сорок п`ять) гривень 52 копійки.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Nокіа 2760», який знаходиться під збережною розпискою у потерпілого ОСОБА_6 , повернути йому, як законному володільцю.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1