Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6878/17
У Х В А Л А

29 серпня 2017 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

заявника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_5 про відвід слідчого і прокурора в кримінальному провадженні № 00000185,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява від ОСОБА_5 про відвід слідчого і прокурора в кримінальному провадженні № 00000185. В своїй заяві зазначив, що 17 лютого 2014 року він потрапив в ДТП на автомобілі «Тойота Корола» і був виявлений працівниками міліції, які викликали «швидку» допомогу. Він був оглянутий лікарем, після чого працівники міліції відвезли його до 3-ї лікарні м. Черкаси, де його оглянули лікарі і зробили рентген грудної клітини. Ним було отримано черепно-мозкову травму, внаслідок якої, а також через сильний біль від отриманих травм він не міг давати повну звітність своїм показам та діям. Незважаючи на це, його було доставлено в Придніпровський РВ УМВС України в Черкаській області, де до нього з боку співробітників карного розшуку застосовувалось фізичне насилля у вигляді ударів кулаками і різними важкими предметами по голові, в область грудної клітини, по ниркам, а також катування у вигляді підключення електричного струму в пах і на кінцівки. В Придніпровському РВ він перебував майже добу, і практично весь час піддавався катуванням. Процесуальні дії слідчим були з ним проведені майже через добу, а саме 18.02.2014 року пізно ввечері. В цей же час йому було надано безкоштовного адвоката, та можливість повідомити рідних про його місцезнаходження. В подальшому він перебував на ІТТ, при цьому медичну допомогу також не отримував, хоча його стан і самопочуття після отримання тілесних ушкоджень від працівників міліції значно погіршився. Для поміщення в ІТТ були використані результати медичного огляду отримані до того, як він отримав тілесні ушкодження від працівників міліції.

Майже добу, до того, як передати первинні матеріали кримінального провадження старшому слідчому СВ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області ст. лейтенанту міліції ОСОБА_6 його допитував оперуповноважений майор міліції на ім`я ОСОБА_7 , він та інші співробітники карного розшуку(яких він впізнати зможу). Весь час в ході допитів приймав участь начальник карного розшуку ОСОБА_8 , який віддавав накази співробітникам карного розшуку, в тому числі і вищевказаному майору на ім`я ОСОБА_7 . Всі допити проводились з застосуванням до нього морального, психологічного, фізичного насилля та застосуванням до нього катування(у вигляді надягання йому наручників на руки і ноги, стягнувши їх за спиною за допомогою металевого ланцюга, щоб він не міг поворухнутись, крім того в цей же час йому на голову надягали протигаз і перекривши за допомогою протигазу доступ кисню, запускали в середину нього, якусь газоподібну речовину, від якої він задихався і втрачав свідомість, а в моменти коли він втрачав свідомість вказані працівники міліції підключали до нього електричний струм за допомогою «електрошокерів», з Початку - одним «електрошокером» в різні частини тіла, а саме пахові частини тіла, частини стегна та до кінцівок ніг, а потім - чотирьох «електрошокерів» одночасно, два в пахові частини тіла, і два до кінцівок ніг). Психологічний тиск виражався в тому, що мені весь час погрожували фізичною розправою, різними більш жорсткішими методами катування, від яких він міг втратити життя, а в ліпшому випадку залишитись інвалідом. При цьому він скаржився їм на критичне самопочуття та повідомляв, що вони своїми діями можуть довести його до смерті, на що вони спокійно відповіли, що в цьому разі його труп вивезуть на Київський майдан Незалежності, де на той момент була стрілянина. В результаті застосування до нього вищеописаних методів фізичного, психологічного тиску з боку працівників міліції, відчувши реальну загрозу не тільки своєму здоров`ю, а й життю під час катувань він давав різні свідчення на вимогу працівників карного розшуку, оговорював себе та брав на себе різні «епізоди» кримінальних правопорушень які він не вчиняв, та до яких він не мав будь-якого відношення.

При цьому під час перебування в Придніпровському РВ його двічі змусили написати заяву про відмову від послуг спочатку безкоштовного адвоката, а в подальшому від адвоката з яким заключила договір його дружина ОСОБА_9 . До того, в момент коли він брав на себе різні «епізоди» кримінальних правопорушень, які він не вчиняв, був присутній, як йому стало відомо рідний брат ОСОБА_8 , який займав керівну посаду в Соснівському РВ УМВС України в Черкаській області, пов`язану з кримінальною міліцією, але яку точно він вказати не зможе. Останній також вчиняв відносно нього психологічний тиск та диктував йому покази за подібними кримінальними правопорушеннями зареєстрованими в Соснівському РВ та інших підрозділах ОВС Черкаської області з метою визнання мене винним у їх вчиненні в подальшому.

Приблизно через добу, перед тим як направляти зібрані матеріали, отримані з застосуванням до нього психологічного та фізичного тиску, слідчому ОСОБА_6 , начальник карного розшуку Придніпровського РВ ОСОБА_8 відвів йорго до кабінету начальника кримінальної міліції Придніпровського РВ ОСОБА_10 . Продовжуючи на мене психологічно тиснути, вони почали вимагати від нього грошові кошти, з початку в сумі 15 тис. доларів США. Враховуючи те, що стан його здоров`я значно погіршився і він ледь тримався, з метою уникнення подальших катувань він був вимушений погодитись на пред`явлені йому вимоги та пообіцяв вищевказаним працівникам міліції грошові кошти, які вони вимагали. Перебуваючи у вказаному кабінеті в присутності ОСОБА_10 , ОСОБА_11 надав йому можливість зателефонувати своїй дружині ОСОБА_9 з мобільного телефону, в який вони при ньому встановили нову сім-картку оператора мобільного зв`язку з номером телефону НОМЕР_1 (який він дізнався пізніше зі слів дружини), щоб його дружина знайшла і передала вказані грошові кошти. Він зателефонував дружині та повідомив їй, що потрібні грошові кошти. Після телефонної розмови він запевнив ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , що його дружина знайде і привезе грошові кошти. Отримавши від нього обіцянку, вони ще раз нагадали йому покази, які він мав давати у слідчого, передали його своєму підлеглому оперуповноваженому майору на ім`я ОСОБА_7 , та останній відвів його до слідчого ОСОБА_6 . Перебуваючи там, з ним поруч був майор ОСОБА_7 , який весь час дивився на нього та тим самим створював на нього психологічний тиск, з метою недопущення розбіжностей його показів з тими показами, які були нав`язані йому під час катувань. Почувши розмову між слідчим ОСОБА_6 та майором ОСОБА_7 він зрозумів, що слідчому відомо де і з якою метою він перебував до цього моменту, а також він розумів які неправомірні дії вчинялись співробітниками карного розшуку. На неодноразові прохання надати йому медичну допомогу слідчий не звертав уваги та ігнорував їх.

20.02.2014 року згідно рішення районного суду, щодо нього було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави. Пізніше йому стало відомо, що перебуваючи в приміщенні суду, після судового засідання його дружина ОСОБА_9 зверталась до слідчого ОСОБА_6 з проханням надати йому медичну допомогу, на що отримала відмову, без будь-яких коментарів.

20.02.2014 року згідно рішення районного суду, щодо нього було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави. З приміщення суду його забрали працівники карного розшуку Придніпровського РВ та привезли до свого райвідділу. ОСОБА_11 відвів його до свого кабінету куди зайшов ОСОБА_10 і знову під психологічним тиском почали вимагати грошові кошти, але на цей раз не 15, а 20 тисяч доларів США. Враховуючи критичний психологічний та фізіологічний стан свого здоров`я, а також усі наслідки, які могли настати для нього в разі не виконання вимог які до нього висувались, він був змушений доходитись та обіцяти їх виконати.

Прямо з кабінету начальника карного розшуку ОСОБА_8 в присутності начальника кримінальної міліції ОСОБА_10 за допомогою мобільного телефону, який дав йому ОСОБА_8 , він повідомив свою дружину ОСОБА_9 про те щоб вона знайшла і привезла 21.02.2014 року грошові кошти в розмірі 20 тис доларів США.

21.02.2014року о 09.00 год. його дружиною ОСОБА_9 за нього була внесена застава визначена в ухвалі слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_12 . Не зважаючи на це, звільнено його не було, натомість працівниками карного розшуку в якості конвою його було доставлено до Черкаського бюро СМЕ, де працівниками СМЕ під час огляду було констатовано факт наявності у нього тілесних ушкоджень, які вимагають медичної допомоги. Таким чином лікарем, який його оглядав був підтверджений його вкрай тяжкий стан здоров`я, він ледве міг пересуватись, так, як починаючи з моменту ДТП медичної допомоги він не отримував. Крім того лікар СМЕ, який його оглядав в примусовому порядку наказав працівникам міліції доставити його до медичного закладу для подальшого кваліфікованого надання йому медичної допомоги.

Після цього його під конвоєм було доставлено в лікарню №3 м. Черкаси, туди ж, куди його доставляли в день ДТП. В цей момент туди прибули ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які відвели його на подвір`я лікарні, посадили до автомобіля ОСОБА_10 і продовжували чинити на нього психологічний та моральний тиск, вимагаючи у нього вищевказану суму грошових коштів в розмірі 20 тисяч доларів США. В лікарні йому було поставлено діагноз, який відрізнявся від поставленого ними в ніч з 17 на 18 лютого 2014 року в більш тяжку сторону, а саме: було зроблено рентген грудної клітини за результатами якого лікарі констатували переломи ребер, які не спостерігалися в нього до перебування в Придніпровському РВ. Не зважаючи на це та відсутність підстав подальшого перебування під вартою його знов було доставлено в Придніпровський РВ, але процесуальні дії також не проводились. Натомість продовжувались психологічний, моральний та фізичний тиск. Робили це ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вимагаючи від нього грошові кошти. Для цього навіть його дружину ОСОБА_9 запрошували до кабінету ОСОБА_8 та він разом з ОСОБА_10 чинили психологічний тиск на неї, так як кошти вони не отримали, знаючи те що за нього було внесено заставу, сподіваючись отримати вказані грошові кошти, а також розуміючи те, що якщо він потрапить на свободу їх злочинна діяльність буде викрита вони переховували його в Придніпровському РВ. Крім того під конвоєм співробітників міліції через запасний вихід з Придніпровського РВ, його із застосуванням фізичної сили посадили в автомобіль, яким його було доставлено в Соснівський РВ, на його думку для того щоб він підписав низку процесуальних документів, які закріплять покази, які він надавав 18.02.2014 року в Придніпровському РВ стосовно кримінальних правопорушень зареєстрованих у Соснівському РВ, як він довідався згодом це робилося ще і для того, щоб його не могла знайти його дружина та його адвокат, які вимагали його звільнення згідно з рішенням суду. Про місце його перебування також не ставився до відома слідчий по справі ОСОБА_6 , в зв`язку з чим жодних процесуальних дій з ним не проводилось Весь час його незаконного утримання використовувався лише для психологічного, морального та фізичного тиску та з цього приводу цього ж дня його адвокат звернувся до районної прокуратури, але звільнений він був лише близько 17.00 год. після того, як дружина намагалася звернутися в чергову частину Придніпровського РВ, їз заявою про те, що він зник безвісті. За час перебування в міліції він в наслідок психологічного тиску і катування неодноразово на вимогу працівників міліції давав різні свідчення, які вони від нього вимагали та змушували підписувати, при цьому постійно себе оговорював на їхню вимогу. Всіх працівників міліції, які вчиняли стосовно нього незаконні дії може впізнати.

При поверненні до м. Кіровограда його було негайно госпіталізовано до таракального відділення Кіровоградської обласної лікарні, де внаслідок катувань працівників міліції в нього було виявлено: переломи 11 ребер, множинні садна тулуба і голови, струс головного мозку та електро садна пахової області, стегна зліва, правої стопи, та інші численні тілесні ушкодження.

Висновком CME Черкаського обласного бюро СМЕ № 10-к від 26.03.2015 року комісія у складі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 зробила висновок, що виявлені у нього тілесні ушкодження могли виникнути за обставин на які вказав ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту від 05.12.2014 року в період з 18.02.2014 року по 21.02.2014 року. При поступленні до лікарні у ОСОБА_5 було виявлено точкові рани, механізм та давність яких встановити немає можливості.

Скаржник вказує, що вказана експертиза проводилась без його участі, хоча для виявлення рубців від електротравм необхідно дослідити місця їх виникнення в ультрофіалетовому світлі так як рубці повністю не зникають, а тому є можливість визначити їх локалізацію і механізм утворення.

Старшим слідчим СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_16 було призначено додаткову СМЕ з перефразованими питаннями, що ставились на попередню експертизу.

При цьому в постанові слідчого не зазначалось про необхідність направлення ОСОБА_5 для проведення СМЕ, хоча ставилось питання про можливість виникнення точкових ран від дії електроструму.

Рубці від дії електроструму залишаються на тілі людини на все життя і видимі в ультрафіолетовому світлі.

Висновком СМЕ № 27-к від 08.05.2015 року та ж комісія Черкаського обласного бюро СМЕ зробила висновки, що тілесні ушкодження у ОСОБА_5 могли виникнути як за обставин вказаних під час проведення слідчого експерименту від 05.12.2014 року так і під час ДТП, що мало місце 18.02.2014 року, для конкретної відповіді про можливість виникнути під час ДТП у комісії немає судово-медичних даних, можливість виникнення точкових ран від дії електроструму є малоймовірною.

При цьому, висновок про можливість виникнення тілесних ушкоджень після ДТП протирічить дослідницькій частині в якій вказано, що після ДТП переломів у ОСОБА_5 виявлено не було, а з`явились тільки після перебування в Придніпровському PB УМВС в Черкаській області, що також відображено в описовій частині експертизи.

Також, експерти судово-медичної експертизи з якіхось причин не запросили до комісії, яка проводила експертизу експерта автотехника без якого неможливо надати висновок про можливість отримання тілесних ушкоджень під час ДТП і надали висновок, який явно виходить за межі їх компетенції.

Крім цього, скаржник зазначає, що незрозуміло з якої причини його не було запрошено для проведення СМЕ і виявлення у нього рубців від електротравм, які видимі в ультрофіалетовому світлі, хоча питання слідчим про наявність ран від електроструму було поставлено і в попередній експеризі тіж самі експерти вказували, що документальних даних не вистачає для висновку.

Вказаний висновок вказує на те, що експерти СМЕ ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 вступили у злочинну змову з працівниками міліції, які піддавали його тортурам з метою надання завідомо неправдивого висновку.

В зв`язку з вищевикладеними обставинами його представник звернувся до Кіровоградського обласного бюро СМЕ для проведення судово-медичної експертизи на вирішення якої поставити наступні питання: які тілесні ушкодження отримані ОСОБА_5 під час ДТП 18.02.2014 року і які під час перебування в Придніпровському PB УМВС в Черкаській області з 18.02.2014 року по 21.02.2014року, їх механізм виникнення, локалізація та ступінь тяжкості; чи могли виникнути наявні на тілі ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді точкових ран від дії електроструму електрошокеру, їх давність та локалізація; чи могли виникнути тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_5 при обставинах вказаних ним під час слідчого експерименту проведеного з його участю 05.12.2014 року.

Для проведення експертизи направити ОСОБА_5 , надати всі матеріали кримінального провадження та залучити до проведення СМЕ експерта-автотехніка.

Про призначення експертизи слідчому було відомо, тому з метою перешкодити поданню висновків до кримінального провадження слідчий постановою від 30.07.2015 року кримінальне провадження закрив посилаючись на суперечливість даних отриманих в результаті проведення судово-медичних експертиз.

Висновком СМЕ Кіровоградського обласного бюро СМЕ від 07.08.2015 року було встановлено, що тілесні ушкодження виявлені у нього утворились під час перебування в Придніпровському PB, а рубці, що залишились на тілі від електрошокеру, що свідчить про заінтересованість слідчого та експертів у приховуванні злочину.

Зазначає, що Слідчим безпідставно відмовлено у призначенні повторної СМЕ, хоча одна з експертиз Черкаського обласного бюро СМЕ протирічить іншій.

Постановою прокурора постанова про закриття справи слідчого скасована.

Під тиском скарг прокурор ОСОБА_3 , призначила додаткову судово-медичну експертизу, яку доручила Головному бюро СМЕ МОЗ України, однак, з метою приховання дійсних обставин справи, не направила всі матеріали кримінального провадження експертам, з метою приховання застосування електрошокеру не направив для дослідження його, як потерпілого.

Після отримання висновку СМЕ слідчий порушив права потерпілого, не ознайомив з висновком СМЕ, не надав можливості заявити клопотання про проведення експертиз та допит свідків.

09 грудня 2016 року ним отримана копія постанови слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_17 від 30.11.2016 року про закриття кримінального провадження в якій посилаючись на заперечення осіб, які застосовували до нього насилля та витяги з експертиз слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження.

В постанові слідчий вказує на виявлення електротравм в паховій області, на бедрах і стопах, однак, не вказує, чому працівникам міліції можна було це робити чи звідки вони взялись, якщо це не працівники міліції їх спричинили.

Також, слідчий обійшов питання виникнення переламів ребер після перебування в райвідділі та нанесення ударів працівниками міліції з метою імітування ушкодження ДТП.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2017 року постанова слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_17 від 30.11.2016 року про закриття кримінального провадження скасована.

В ухвалі слідчий суддя встановив, що процесуальний прокурор ОСОБА_3 незважаючи на узгодження з потерпілим направлення його на комісійну експертизу безпідставно, необгрунтовано, з невідомих причин не направила потерпілого для дослідження експертам в результаті чого було отримано висновок про неможливість встановлення причин отримання точкових ран, а слідчий умисно не вчинив всіх необхідних слідчих дій для забезпечення повноти та всебічності з`ясування обставин кримінального провадження та умисно порушив права потерпілого. Розслідування кримінального провадження було неефективним.

В кримінальному провадженні не встановлено наявності доказів, які спростовують наявність складу злочину, що вказує на умисність дій слідчого і прокурора направлені на приховування злочинів вчинених працівниками міліції.

Також, керуючись ст. ст. 77, 81 КПК України, він звернувся з заявою про відвід в якій просив задовольнити відвід слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_17 та прокурора, яка здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 00000185. Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси в задоволенні відводу було відмовлено.

Зрозумівши безкарність своїх дій слідчий і прокурор продовжили саботувати розслідування кримінального провадження.

20 травня 2017 року ним отримана копія постанови слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_17 від 28.04.2017 року про закриття кримінального провадження в якій посилаючись на заперечення осіб, які застосовували до нього насилля та витяги з експертиз слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження.

Також, 20.05.2017 року скаржником отримано копію постанови вказаного слідчого про відмову в задоволенні клопотання в якій не мотивуючи свого рішення слідчий відмовив у проведенні СМЕ точкових ран у потерпілого ОСОБА_5 та дослідженні обставин численних дзвінків працівників міліції дружині ОСОБА_5 , що могло спростувати завідомо неправдиві показання працівників міліції.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.07.2017 року його скарга задоволена і скасовані постанови слідчого від 28.04.2017 року.

Слідчий суддя встановила, що слідчим не дотримано вимог процесуального закону та не вчинено всіх необхідних слідчих дій і кримінальне провадження закрито безпідставно, а у задоволенні клопотання відмовлено з порушенням принципу змагальності в інтересах працівників поліції які вчинили кримінальне правопорушення.

16 серпня 2017 року ним отримано копію постанови прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , від

09 серпня 2017року про часткову відмову в задоволенні клопотання якою вказана особа відмовляє у задоволенні клопотання в частині доручення проведення судово-медичної експертизи саме експертам Кіровоградського обласного бюро СМЕ посилаючись на те, що висновок спеціаліста вказаної установи за самостійним зверненням адвоката ОСОБА_18 не в повній мірі відповідає матеріалам справи і може наперед ставити під сумнів неупередженість експертів.

Вказана постанова є порушенням принципу змагальності сторін і оскаржена слідчому судді.

Крім цього, відносно вказаних прокурора і слідчого подана заява про злочин, що у сукупності з іншими їх діями, що свідчать про упередженість по відношенню до потерпілого ставить під сумнів можливість подальшого належного розслідування кримінального провадження.

Просить суд задовольнити відвід слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_17 та прокурора, яка здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 00000185.

В судовому засіданні ОСОБА_5 заяву підтримав, просив її задовольнити з підстав зазначених в заяві , зазначив що справа не розслідується ,лише закривається,це є саботаж, не має довіри у нього до слідчого та прокурора.

Прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначили, що відвід є безпідставним і підстав для його задоволення немає.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши наявні матеріали, слідчий суддя вважає, що заява про відвід слідчому та прокурору не підлягає до задоволення.

Статтею 77 КПК України визначено вичерпний перелік обставин, за яких слідчий, прокурор не можуть брати участь у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею не встановлено визначених законодавством обставин, які дають підстави для відводу слідчого ОСОБА_17 та прокурора ОСОБА_3 за вказаним кримінальним провадженням.

Відмова у задоволенні клопотання ОСОБА_5 під час досудового розслідування чи скасування, прийнятих слідчим процесуальних рішень,в тому числі і закриття кримінального провадження , а також позиція прокурора під час розгляду слідчим суддею будь яких скарг учасника кримінального провадження, - не є підставами для відводу слідчого та прокурора від проведення досудового розслідування.

А тому враховуючи вищевикладене,слідчий суддя вважає ,що відсутні підстави для задоволення відводу слідчому та прокурору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 17, 81, 83 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви про відвід слідчого і прокурора в кримінальному провадженні № 00000185 від 21.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.365 КК України - в і д м о в и т и .

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1