№ 755/3360/17
У Х В А Л А
09 березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0015871, від 18 листопада 2016 року, за обвинуваченням неповнолітнього:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, українця, громадянина України, учня вечірньої школи № 4 в м.Києві, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
01 березня 2017 року в провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0015871, від 18 листопада 2016 року, відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваний, його законний представник та захисник отримали 28 лютого 2017 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання на 09 березня 2017 року.
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за можливе призначення справи до судового розгляду, оскільки під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст.291 КПК України, крім того посилався на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту. Також прокурор заявив клопотання про продовження відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки останній може ухилятися від суду, впливати на потерпілу та свідків.
Потерпіла ОСОБА_4 підтримала думку прокурора.
Захисник ОСОБА_5 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_6 проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували та просили змінити відносно обвинуваченого запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого законного представника та захисника.
Вислухавши думку прокурора, потерпілої, захисника, законного представника та обвинуваченого, вивчивши матеріали, суд приходить до наступного.
Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим, відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню неповнолітнього ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, складений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону України.

Підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту немає.

Порушень вимог кримінального процесуального закону України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду, не встановлено.

При вирішенні клопотання про продовження неповнолітньому ОСОБА_7 запобіжного заходу суд виходив з наступного.
Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Стаття 492 КПК України регламентує, що затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
Так, строк тримання неповнолітнього ОСОБА_7 під вартою спливає 12 березня 2017 року.
Зокрема, відповідно до Конвенції про права дитини, прийнятій 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН у 198 році і ратифікованій Верховної Радою України 27 лютого 1991 року, міститься гуманне положення щодо застосування до неповнолітнього міри запобіжного заходу. Відповідно до ст.. 37 даної Конвенції «арешт, затримання чи тюремне ув`язнення дитини здійснюється згідно з законом використовується лише як крайній захід і протягом якомога більш короткого відповідного періоду часу».

Також, суд, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини (Рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі "Свершов проти України"), зобов`язаний враховувати і вік підозрюваного (обвинуваченого).
Вирішуючи вказане питання, судом враховується той факт, що неповнолітній ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжких, що передбачає покарання на строк до 10 років позбавлення волі, перебуваючи на волі може перешкоджати кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, впливати на потерпілу і свідків.

Поряд з цим, враховуючи соціальні зв`язки ОСОБА_7 , з урахуванням відомостей про його особу, вік, стан здоров`я, умови його життя та виховання, стосунків з батьками, а також справжні інтереси суспільства та конкретні обставини справи, а також вік обвинуваченого, суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченим, обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід продовжити ще на 60 днів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні інших клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

З урахуванням наведеного є всі достатні підстави для призначення судового розгляду кримінального провадження.
Судовий розгляд, з урахуванням ч. 2 ст. 27 КПК України, слід здійснювати у закритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілу, законного представника, захисника, педагога чи психолога, обвинуваченого та свідків, забезпечення явки яких до судового засідання, у порядку ч. 3 ст.23 КПК України, покласти на сторону обвинувачення.

Доручити органу пробації здійснення до 17 березня 2017 року підготовку досудової доповіді щодо неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 110, 291, 314, ч. 2 ст. 376, 484, 485, 487 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у закритому судовому засіданні о 13 годині 00 хвилин 17 березня 2017 року, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за участю прокурора, потерпілої, законного представника, захисника, педагога чи психолога, обвинуваченого та свідків, забезпечення явки яких до судового засідання, у порядку ч. 3 ст.23 КПК України, покласти на сторону обвинувачення.

Продовжити застосування запобіжного заходу неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді триманні під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області строком на 60 днів, тобто до 07 травня 2017 року, включно.
Доручити органу пробації здійснення до 17 березня 2017 року підготовку досудової доповіді щодо неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 15:00 год. 13 березня 2017 року в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5, зал судових засідань № 3.
Головуючий суддя: