Справа № 477/2519/16-к
Провадження № 1-кп/477/42/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2017 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокондакове Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою професійною освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, 2006 року народження, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
14 березня 2016 року близько 17:00 годині у світлий час доби, водій ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині автодороги Т1508 «Калинівка - Снігурівка - Березнегувате» в напрямку м. Снігурівка зі сторони с. Калинівка Вітовського району Миколаївської області.
У цей же час, по автодорозі Т 1508 «Калинівка - Снігурівка - Березнегувате» зі сторони м. Снігурівка в напрямку с. Калинівка Вітовського району Миколаївської області рухався автомобіль DaewooТісо, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Рухаючись у вказаному напрямку, в денний час доби, при нормальній видимості, на прямолінійній ділянці дороги, з сухим асфальтованим покриттям і призначеному для двостороннього руху транспорту, шириною 4м. в одному напрямку руху, водій автомобілю Daewoo Тісо, реєстраційний номер НОМЕР_3 , об`їжджаючи перешкоду, виїхав на смугу руху зустрічного транспорту, в цей же час в напрямку м. Снігурівка зі сторони с. Калинівка Вітовського району Миколаївської області рухався автомобіль «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 . Побачивши автомобіль Daewoo Тісо, який наближався, рухаючись в зустрічному напрямку на смузі руху його автомобіля, ОСОБА_3 , не виконавши вимоги п.п. І2.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР), не правильно врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху в конкретних умовах при наближенні перешкоди у вигляді автомобіля Daewoo Тісо на своїй смузі руху, не зменшив швидкість руху аж до повної зупинки, та виконав необгрунтований маневр вліво, виїхавши на смугу зустрічного руху, не вибравши безпечний інтервал при роз`їзді з зустрічним транспортом, грубо порушуючи вимоги п.п. 13.3 ПДР України, чим допустив зіткнення з автомобілем Daewoo Тісо під керуванням ОСОБА_7 , який після маневру об`їзду перешкоди рухався по своїй смузі руху. Через необгрунтований маневр водія НОМЕР_4 ОСОБА_3 , відбулась ДТП, внаслідок якої пасажир автомобіля Daewoo Тісо, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №106 від 30.05.2016 р. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Відповідальність за дії, вчинені обвинуваченим, передбачена ч.2 ст. 286 КК України.
Обвинувачений в судовому засіданні вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що 14 березня 2016 року, близько 17.00год. він, керуючи автомобілем ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_5 , їхав з м. Миколаєва в напрямку м. Снігурівка. В районі с. Калинівка, метрів за сто, він побачив, що назустріч йому їхав автомобіль Daewoo Тісо, який, об`їжджаючи яму на дорозі, виїхав на його смугу руху. Він розгубився та виїхав на зустрічну смугу руху, куди, після об`їзду перешкоди з`їхав і автомобіль Daewoo Тісо. Зіткнення відбулось на обочині смугу руху автомобіля Daewoo Тісо. Після зіткнення він підійшов до автомобіля та запитав у пасажирів, чи все добре, після чого викликав «швидку» допомогу. У вчиненому розкаявся, попросив вибачення у потерпілого, зазначив, що відшкодував потерпілому матеріальну шкоду. Цивільний позов прокурора визнав повністю, цивільний позов потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди визнав частково, на суму до 10 тисяч гривень, зазначивши про відсутність коштів для сплати шкоди в заявленому розмірі. Просив суворо не карати та не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки він перебуває на обліку у лікаря кардіолога, проживає з матір`ю, яка є особою пенсійного віку та потребує постійного лікування, у зв`язку з чим необхідно періодично відвідувати лікарів, а також возити до лікарні дитину та діставатись до роботи під час сезонних робіт.
Потерпілий в судовому засіданні, користуючись ст. 63 Конституції України, відмовився від надання показань, зазначивши про відшкодування обвинуваченим спричиненої матеріальної шкоди, у зв`язку з чим підтримав свій позов лише у частині моральної шкоди. Просив обвинуваченого суворо не карати.
За згодою обвинуваченого, захисника, потерпілого та прокурора судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у порушенні Правил дорожнього руху України, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 286 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, судом враховується, що ним вчинено тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітнього сина, 2006 року народження, та матір, яка є особою пенсійного віку, на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, перебуває на обліку з діагнозом нейроциркуляторна дистонія змішаного типу з частими судинними кризами, вину у вчиненому визнав повністю, у вчиненому розкаявся, повністю відшкодував потерпілому спричинену матеріальну шкоду.
Обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнається визнання вини, щире каяття, часткове відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи тяжкість та обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 286 КК України, без позбавлення права керування транспортним засобом, вважаючи саме таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
З урахуванням обставин вчинення злочину та даних про особу обвинуваченого, а також враховуючи, що зазначений злочин відноситься до злочинів з необережною формою вини, враховуючи думку потерпілого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.
Цивільний позов потерпілого в частині стягнення матеріальних збитків задоволенню не підлягає у зв`язку з повним його погашенням, відповідно до наданої розписки потерпілого та його особистих пояснень в судовому засіданні.
Стосовно відшкодування моральної шкоди,суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
На підставі ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Оскільки таких документів під час розгляду справи суду не надано, витрати на проведення експертиз стягненню не підлягають.
На підставі ст. 100 КПК України речовими доказами у справі слід розпорядитись наступним чином: автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_6 , переданий під розписку обвинуваченому ОСОБА_3 , залишити останньому за належністю; автомобіль Daewoo Тісо, реєстраційний номер НОМЕР_3 , переданий на зберігання під розписку ОСОБА_8 , залишити останньому за належністю.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації .
В задоволенні цивільного позову потерпілого в частині відшкодування матеріальних збитків в сумі 3183грн.75коп. відмовити у зв`язку з повним відшкодуванням обвинуваченим зазначеного розміру шкоди.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 ( двадцять тисяч) грн.
Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обиралась.
Речові докази по справі: автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_6 , переданий під розписку обвинуваченому ОСОБА_3 , залишити останньому за належністю; автомобіль Daewoo Тісо, реєстраційний номер НОМЕР_3 , переданий на зберігання під розписку ОСОБА_8 , залишити останньому за належністю.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1