№ 202/5783/16-к
№ 1-кп/202/55/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.02.2017 Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді - ОСОБА_2 ,
судді - ОСОБА_3 ,
за участю секретаря - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
представника потерпілої - ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0001720 від 30.10.2015 року відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, з повною середньою освітою, який не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
28 жовтня 2015 року, приблизно о 01 годині, ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого та ОСОБА_10 мешкання на подвір`ї буд. АДРЕСА_1 , де після сумісного розпиття спиртних напоїв із ОСОБА_11 - колишнім співмешканцем ОСОБА_10 , між ними виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязнених стосунків з приводу ревнощів через ОСОБА_12 , який згодом перейшов в бійку.

В ході зазначеної бійки ОСОБА_9 , не бажаючи подальшого перебування на території домоволодіння ОСОБА_11 , почав виштовхувати його в напрямку хвіртки, наносячи при цьому йому удари кулаками обох рук в різні частини тіла та голови. Зокрема, ОСОБА_9 неодноразово штовхав обома руками в область грудей ОСОБА_11 , від чого останній падав на паркан та на землю. Коли ОСОБА_9 в черговий раз штовхнув ОСОБА_11 обома руками в область грудей, з метою виштовхати його за територію домоволодіння, ОСОБА_11 , втративши рівновагу, впав на землю з висоти власного росту спиною вниз.

Далі, потерпілий ОСОБА_11 , підвівшись з землі, наніс один удар кулаком правої руки ОСОБА_9 в область грудей, від якого останній впав на землю.

В цей момент у ОСОБА_9 на ґрунті неприязнених стосунків з ОСОБА_11 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , тобто умисне вбивство.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел ОСОБА_9 побачив на землі поряд з собою фрагмент силікатної цеглини, та, взявши його в свою праву руку, наніс не менше двох ударів ним у голову в область скроні потерпілого ОСОБА_11 з лівої сторони, від чого останній впав на землю та втратив свідомість.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_11 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: відкрита черепно-мозкова травма (на м`яких покривних тканинах голови в лівій лобно-скронево-потиличній ділянці крововилив, лівій скроневий м`яз просякнутий кров`ю, в лівій лобно-скроневій ділянці багатоуламковий перелом, серед яких продивляються 2-і зони контакту; повний перелом лівого сосцеподібного відростка з повним відокремленням від черепу; повний перелом лівої скулової дуги; перелом латерального відростка нижньої щелепи ліворуч; багатоуламковий перелом передньої та задньої черепної ямки ліворуч, тверда мозкова оболонка в лівій і лобно-скронево-потиличній ділянці, а також в передній та середній черепних ямках ліворуч пошкоджена у вигляді множинних, різнонаправлених розрізів, в лівій лобно-скронево-потиличній ділянці субарахноїдальний крововилив з початковими ознаками лейкоцитарної реакції, в порожнинах бокових шлуночків до 20 мл. темно-червоної рідкої крові), що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, оскільки знаходяться у зв`язку із настанням смерті.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 помер в той же день, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 .

Надалі ОСОБА_9 у той же день, переконавшись, що ОСОБА_11 помер, переслідуючи мету укриття вчиненого ним злочину та переховування трупу, переніс його у безлюдне місце, розташоване в полі на відстані 150-200 метрів від вул. Горіхова в м. Дніпропетровську та залишив його. В період часу з 28.10.2015 року по 03.11.2015 року, переслідуючи мету укриття вчиненого ним злочину, ОСОБА_9 придбав близько 2 літрів бензину, за допомогою якого, намагався спалити тіло потерпілого, після чого засипав останки землею.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, визнав частково та показав, що ввечері 27 жовтня 2015 року разом з ОСОБА_10 прийшли додому до будинку АДРЕСА_1 з роботи. Вдома були ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Вони всі разом випили пива та горілки. Після того як ОСОБА_14 випила горілки, їй стало зле та їй викликали швидку допомогу. Лікарі відвезли ОСОБА_14 до лікарні. Разом з нею поїхала її донька - ОСОБА_10 .. ОСОБА_11 теж мав намір поїхати до лікарні, але його не пустили, від чого він почав обурюватись. ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 вийшли на двір. Він декілька разів казав ОСОБА_11 йти додому, однак той не слухав. Пізніше обвинувачений намагався виштовхати ОСОБА_11 за територію будинку, від чого останній декілька разів падав. Далі він вдарив потерпілого в груди, від чого останній знову впав, а потім підвівся та вдарив його в груди, від чого ОСОБА_9 впав. Він побачив на землі шматок цегли, взяв його та вдарив два рази по голові ОСОБА_11 , від чого той впав. Обвинувачений зазначив, що перевірив наявність тиску у ОСОБА_11 та, оскільки думав, що потерпілий заспокоїться та піде додому, зайшов до будинку та займався своїми справами. Через деякий час він вийшов та побачив, що ОСОБА_11 лежить на місці без ознак життя. Він злякався, зрозумівши, що потерпілий помер. Далі через хвилин 15 він взяв поліетиленовий пакет, надів його на голову ОСОБА_11 та відніс тіло на пустир, який розташований десь близько 200 метрів від будинку. Обвинувачений зазначив також, що оскільки потерпілого тривалий час не знаходили, десь через тиждень, він пішов перевірити місце, де залишив тіло. Там він побачив труп та з метою того, щоб його не з`їли собаки, він взяв з дому ковдру, пальне та підпалив тіло, після чого присипав його землею.

В подальшому про скоєне він розповів брату загиблого ОСОБА_15 .

Обвинувачений ОСОБА_9 зазначив, що оскільки потерпілий був в стані сильного алкогольного сп`яніння та поводив себе агресивно, його дії були направлені виключно на захист та мали на меті виключно зупинити ОСОБА_11 . Жодного умислу на вбивство обвинувачений не мав.

Такі показання обвинуваченого були перевірені судом шляхом дослідження наявних у справі доказів під час судового розгляду кримінального провадження.

Не дивлячись на часткове визнання своєї вини обвинуваченим , його вина в інкримінованому йому злочині доведена повністю і стверджується зібраними в ході досудового розслідування та перевіреними в ході судового розгляду по справі доказами.

Потерпіла ОСОБА_6 під час допиту в судовому засіданні показала, що її син ОСОБА_11 пропав після 27.10.2015 р. Обвинувачений жив в нього на квартирі разом з ОСОБА_10 , яка до того жила з ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що 27.10.2015 р. в її будинку вживали спиртні напої її сестра ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 . Пізніше прийшли також обвинувачений з ОСОБА_10 , які мешкали в цьому ж будинку з іншого боку. ОСОБА_14 стало зле та їй викликали швидку, лікарі якої відвезли ОСОБА_14 та ОСОБА_10 до лікарні. Також пояснила, що обвинувачений ревнував ОСОБА_10 до потерпілого, оскільки вони раніше разом мешкали.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 27.10.2015 р. вони з ОСОБА_14 , ОСОБА_11 вживали спиртні напої в будинку АДРЕСА_1 . Також були там обвинувачений та ОСОБА_10 . Пізніше ОСОБА_14 забрала швидка. З нею поїхала ОСОБА_10 .. Після цього ОСОБА_11 та ОСОБА_9 пішли.

Також пояснив, що обвинувачений ревнував ОСОБА_10 до потерпілого, оскільки вони раніше спільно проживали. Разом з тим в цей вечір будь-яких конфліктів між ними він не бачив.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_11 це його брат. 14.11.2015 р. він зустрів обвинуваченого. Під час вживання з ним спиртних напоїв, ОСОБА_9 розповів свідку, де закопав тіло його брата, пояснивши, що вбив його із-зі ревнощів. Тіло знайшли на пустирі біля будинку АДРЕСА_1 , на місці, де вказав обвинувачений. Також свідок зазначав, що чув до цього погрози з боку обвинуваченого на адресу ОСОБА_11 ..

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що 27.10.2015 р. вони з обвинуваченим були вдома в будинку АДРЕСА_1 . Там також були ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які вживали спиртні напої.

ОСОБА_14 стало зле та її забрала швидка. Вона поїхала разом з нею. Після цього бачила обвинуваченого зранку, коли той приїхав до лікарні.

Свідок пояснила, що ОСОБА_11 приходив до неї в гості. Обвинувачений не заперечував проти цього, але бажав, щоб це відбувалось в його присутності.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що 27.10.2015 р. вони з ОСОБА_11 та ОСОБА_13 вживали спиртні напої. Пізніше прийшла її донька ОСОБА_10 з обвинуваченим. Їй стало зле, хтось викликав швидку, та її разом з донькою забрали до лікарні.

Свідок пояснила, що з ОСОБА_11 у обвинуваченого були конфлікти з приводу приходу його до ОСОБА_10 .

Згідно протоколу огляду предмету від 11.11.2015 року були оглянуті добровільно видані ОСОБА_10 речі ОСОБА_9 , в яких він був одягнений в ніч з 27 на 28 жовтня 2015 р.: куртку чорно-червоного кольору, куртку «Адідас», чорні спортивні штани «Адідас» зі слідами бурого кольору;

Згідно протоколу огляду трупа від 14.11.2015 р. було оглянуто труп ОСОБА_11 , знайдений на ділянці місцевості, яка знаходиться в 150-200 метрах від вул.. Горіхова у м. Дніпропетровську.

Згідно протоколу огляду від 14.11.2015 року було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 ;

Відповідно до висновку експерта № 2347/474-Е від 21.12.2015 року смерть потерпілого ОСОБА_11 наступила від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді переломів кісток склепіння, основи черепу та субарахноїдальних крововиливів, яка ускладнилась розвитком набряку речовини головного мозку, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа, та даними додаткових методів дослідження.

При дослідженні виявлені наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма (на м`яких покривних тканинах голови в лівій лобно-скронево-потиличній ділянці крововилив, лівий скроневий м`яз просякнутий кров`ю, в лівій лобно-скроневій ділянці багатоуламковий перелом, серед яких продивляються 2-і зони контакту; повний перелом лівого сосцеподібного відростка з повним відокремлення від черепу; повний перелом лівої скулової дуги; перелом латерального відростка нижньої щелепи ліворуч; багатоуламковий перелом передньої та середньої черепної ямки ліворуч, тверда мозкова оболонка в лівій лобно-скронево-потиличній ділянці, а також в передній та середній черепних ямках ліворуч пошкоджена у вигляді множинних, різнонаправлених розривів, в лівій лобно-скронево-потиличній ділянці субарахноїдальний крововилив з початковими ознаками лейкоцитарної реакції, в порожнинах бокових шлуночків до 20 мл темно-червоної рідкої крові) виникла незадовго до настання смерті, від не менш як двох безпосередніх локальних контактних взаємодій травмуючого предмету (предметів) в передньо-задньому направленні з ураженною травматичної ділянки голови, індивідуальні особливості слідоутворюючої частини предмету (предметів) в зазначених зонах не відрізнились, за груповими ознаками вірогідніше всього був масивний, жорсткої конструкції тупий твердий предмет, більш вірогідно з площиною (можливо з площино-випуклою поверхнею) про форму якої висловитися не представляється можливим. Розміри контактної (ударної) поверхні травмуючого предмету (предметів) не перевищували розміри контактної зони (6,2x6,5 см, та 6,5x6 см). Вищевказане тілесне ушкодження відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, оскільки знаходиться у зв`язку з настанням смерті.

Тілесні ушкодження у вигляді опіків та обвуглення вищевказанних ділянок шкіри та м`яких тканин виникли від дії високої температури, яким могло бути відкрите полум`я, визначити прижиттєвість виникнення не можливо із-за гнилісних змін трупа.

Рани - в лівій заушній ділянці; в лівій скронево-потиличній ділянці - мають морфологічні особливості забитих ран і заподіяне при тупій травмі, двома ударами тупого твердого предмета( предметів), або його частини, маючого жорстку конструкцію, контактуюча поверхня якого-вузька сплощена, або сплющено-випукла, обмежена площина, близька до прямокутної форми, яка можливо діяла по дотичній з тисненням на прилеглі виступаючі частини, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та не знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.

В момент нанесення травми поза потерпілого могла бути різною, та змінюватися.

Враховуючи морфологію та характер виявлених тілесних ушкоджень мало вірогідно, що вони утворились за умов падіння з висоти власного зросту.

Враховуючи кількість, локалізацію та характер виявлених на тілі потерпілого тілесних ушкоджень, не виключено, що потерпілий після їх отриманням міг здійснювати цілеспрямовані дії, рухатись, ходити, говорити та інше..

З моменту отримання тілесних ушкоджень до моменту смерті пройшов проміжок часу, що становив приблизно декількох хвилин до трьох годин.

При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлені етиловий спирт у концентрації 3,15%, що по відношенню до живих осіб може відповідати сильному алкогольному сп`янінню.

Відповідно до висновку експерта № 522к від 26.11.2015 року кров ОСОБА_9 1988 р.н. належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0;

Згідно протоколу огляду предмету від 25.11.2015 р. були оглянуті штани чорного кольору, вилучені за адресою: АДРЕСА_1 . Під час огляду на лівій штанині виявлено пляму речовини бурого кольору;

Відповідно до протоколів проведення слідчого експерименту від 27.11.2015 р. та 14.01.2016 р. ОСОБА_9 розповів про події 27.10.2015 р., які відбувались за місцем його мешкання: АДРЕСА_1 за участю ОСОБА_11 . Також в судовому засіданні було переглянуто відеозаписи проведення вказаних слідчих експериментів;

Відповідно до висновку експерта № 2347/497-Едод від 23.12.2015 року тілесні ушкодження у потерпілого у вигляді: ран в лівій заушній ділянці, в лівій скронево-потиличній ділянці, вірогідно могли бути причинені при умовах на які вказав підозрюваний у ході слідчого експерименту 27.11.2015 року.

Відповідно до висновку експерта № 2347/12-Е від 19.01.2016 року тілесні ушкодження у потерпілого вірогідно могли бути причинені при умовах на які вказав підозрюваний ОСОБА_9 у ході слідчого експерименту 14.01.2016 року.

Відповідно до висновку експерта №2014 від 28.12.2015 року при дослідженні штанів ОСОБА_9 в об. №18 знайдена кров при встановленні видової приналежності якої виявлений білок крові людини. У результаті імунологічного дослідження крові в сліді об.№18 виявлені антиген В і Н ізосерологічної системи АВО. Отриманий результат не виключає можливе походження сліду крові в об. №18 від особи групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н. З урахуванням групової характеристики потерпілого ОСОБА_11 ,не виключається можливість походження крові в сліді об. №18, на штанах ОСОБА_9 , від потерпілого ОСОБА_11 , або іншої особи з такою самою групою крові за ізосерологічною системою АВО. Крім того кров може бути змішаною від щонайменше двох осіб груповим характеристикам яких властиві виявлені антигени.

Відповідно до висновку експерта № 116 від 24.06.2016 року враховуючи термін спричинення тілесних ушкоджень та час, який пройшов з моменту спричинення пошкоджень до смерті (декілька десятків хвилин і не більше 1 (однієї) години), а також приймаючи до уваги характер тілесних ушкоджень (переломи кісток лицевого і мозкового черепу з розтрощення кісткових відламків на основі черепу, численними пошкодженнями твердої мозкової оболонки, крововиливи в шлуночки та в речовину головного мозку), вбачається, що з моменту спричинення цих ушкоджень до настання смерті пройшов невеликий термін (вказаний вище), тому, не виключно, що смерть настала в ніч з 27.10 на 28.10.2015 року.

Якихось ознак наявності переміщення тіла потерпілого, як до, так і після заподіяння йому тілесних ушкоджень не визначено, так як в даному випадку мали місце (по даним опису одягу при судово-медичному дослідження трупу) дії високої температури (полум`я) на предмети одягу та шкіряні покрови потерпілого.

Якихось тілесних ушкоджень, які б вказували на виникнення їх при боротьбі та самозахисту, на тлі виражених змін шкіряних покровів в результаті дії високої температури, експертною комісією не визначено.

При такій концентрації етилового алкоголю в крові, яка була виявлена у потерпілого ОСОБА_11 (3,15%) , може знижуватися рухлива активність, може розвиватися фізична слабкість, але, не виключно, що спосібність до активних дій зберігається і потерпілий міг виконувати активні дії до втрати свідомості.

Враховуючи ступень руйнування цілостності кісток черепу, твердої мозкової оболонки, вбачається малоймовірним, що потерпілим з подібними пошкодженнями, навіть при наданні своєчасної, спеціалізованої медичної допомоги, можливо було зберегти життя.

Аналізуючи об`єктивно з`ясовані обставини, підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується поза розумним сумнівом комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема зогляду на психічний стан ОСОБА_9 в момент здійснення злочину, спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки, а такожповедінку обвинуваченого після злочину суд приходить до висновку про направленість умислу обвинуваченого саме на вбивство потерпілого, в зв`язку з чим вважає, що його дії правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Так, обвинувачений та потерпілий були раніше знайомі та в них неодноразово виникали конфлікти з приводу ревнощів через ОСОБА_10 . Обвинувачений в ніч з 27 на 28 жовтня 2015 р. будучи наодинці з потерпілим завдав йому удар шматком цегли в голову. При цьому після першого удару не зупинився та наніс ще один удар в область голови. Тільки після того як потерпілий впав, обвинувачений припинив наносити удари цеглою. При цьому обвинуваченим нанесені такі тілесні ушкодження голови, які навіть при наданні своєчасної, спеціалізованої медичної допомоги призвели б до смерті потерпілого, що підтверджується висновком експерта № 116 від 24.06.2016 року. Обвинувачений після нанесення смертельних поранень не викликав допомогу, а натомість вжив заходів до укриття вчиненого ним злочину та переховування трупу, переніс його у безлюдне місце, де згодом спалив та засипав землею.

Таким чином версію обвинуваченого з приводу відсутності в нього умислу на вбивство потерпілого та те що смерть настала в результаті необережних дій, суд приймає як таку, яка створена з метою уникнення належної кримінальної відповідальності.

Також не знайшла своє підтвердження в судовому засіданні версія обвинуваченого щодо того, що він діяв виключно в межах необхідної оборони.

Згідно із частиною першою ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36 КК України).

Отже, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання і акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявності суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

З фактичних обставин та матеріалів кримінального провадження суд робить висновок, що на час конфлікту потерпілий виключно в словесній формі висловлював обурення фактом того, що його не пустили в машину швидкої допомоги разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_14 . При цьому саме обвинувачений почав виштовхувати потерпілого. Потерпілий знаходився в сильному алкогольному сп`янінні, ледь тримався на ногах та неодноразово падав, що виключало з його боку вчинення будь-яких активних дій, спрямованих на заподіяння шкоди обвинуваченому.

Обвинувачений мав можливість завершити в будь-який момент конфлікт, проте свідомо продовжував його. З огляду на вказане суд не вбачає наявності акту суспільно небезпечного посягання по відношенню до обвинуваченого.

Отже, судом не встановлено в діях обвинуваченого стану необхідної оборони.

При призначенні покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 попередження вчинення ним нових злочинів, суд враховує відповідно до ст. 65 КК України ступінь тяжкості вчиненого діяння, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до особливо тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Підставою, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідним призначити покарання ОСОБА_9 у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 115 КК України.

В позовній заяві потерпіла ОСОБА_6 просила суд стягнути на її користь з обвинуваченого відшкодування майнової шкоди на суму 13678,36 грн. витрат на поховання, моральної шкоди на суму 250 000 грн.. Розглядаючи зазначені вимоги суд керується наступним.
Згідно з статтею 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Так, потерпілою документально підтверджені витрати на поховання сина на суму 4055 грн. та витрати на продукти харчування на суму 3174,32 грн. Обвинувачений повністю визнав позовні вимоги потерпілої в цій частині.
Отже позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди в цій частині підлягають задоволенню та сума 7229,32 грн., витрачена відповідно до чеків підлягає стягненню з обвинуваченого.
Інша частина позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди документально потерпілою не доведена, а отже задоволенню не підлягає.
Щодо вимог потерпілої про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Згідно ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Враховуючи обставини справи, характер та обсяг душевних страждань потерпілої по справі, яку вона зазнала у зв`язку з втратою сина, та враховуючи її вік, тяжкість вимушених змін у житті, суд визначає розмір заподіяної їй моральної шкоди 100 000 грн. У зв`язку з тим, що межі відшкодування моральної шкоди законом не встановленні, і у будь-якому випадку ця шкода є оціночною, суд задовольняючи стягнення зазначеної суми керується принципом розумності, зваженості і справедливості.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрат, пов`язаних з залученням експертів, матеріали кримінального провадження не містять.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК Українита призначити йому покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання з 15.11.2015 року.

Зарахувати ОСОБА_9 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення за період з 15.11.2015 року по дату набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 7229,32 грн.
Стягнути з ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.
В задоволенні іншої частини цивільного позову ОСОБА_6 - відмовити.
Речові докази:
- ДВД диск з інформацією оператора мобільного зв`язку, що міститься в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- рожева бритва, фрагмент обгорілої тканини та зразку грунту, зразок крові ОСОБА_9 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Самарського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;

- спортивні штани, вітрівка та куртка чорно-червоного кольору, дві лопати, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Самарського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_9 ;

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3