Ухвала
іменем України
16 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 07 червня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 20 жовтня 2016 року

в с т а н о в и л а:
Вироком Московського районного суду м. Харкова від 07 червня 2016 року
ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, що зареєстрований тапроживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Крім того вказаним вироком вирішено долю речових доказів та питання запобіжного заходу.

Також вказаним вироком засудженого ОСОБА_6 вирок щодо якого у касаційному порядку не оскаржується.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20 жовтня 2016 року вирок Московського районного суду м. Харкова від 07 червня 2016 року залишено без змін.

Як вбачається з копій судових рішень, ОСОБА_6 та ОСОБА_5

13 грудня 2014 року о 05 год 50 хв знаходячись поряд з супермаркетом «Посад», за адресою: м. Харків, пр. 50-річчя ВЛКСМ № 49/8, в групі та за попередньою змовою, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшли до ОСОБА_7 , і маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном застосували до останнього насильство, яке не є небезпечним для життя

чи здоров`я, та яке виразилось в нанесенні потерпілому одного удару ногою, по ногам потерпілого, внаслідок чого той впав на коліна.
Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , взявши під руки ОСОБА_7 , підняли його і заштовхали до супермаркету «Посад». Знаходячись в торгівельній залі супермаркету ОСОБА_6 та ОСОБА_5 почали штовхати потерпілого, у зв`язку з чим останній впав на сходи. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_5 погрожуючи фізичною розправою вимагали у потерпілого гроші. ОСОБА_8 , взявши під руки ОСОБА_7 , підняв його

і прислонив спиною до вітрини холодильника та кулаком лівої руки наніс три удари по тулубу потерпілого, та з барсетки, яку той тримав в руках, відкрито заволодів цілою пачкою цигарок ТМ «Маrlbоro», вартістю 23 грн.
Після цього, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, з правої руки потерпілого відкрито заволодів цілою пачкою цигарок ТМ «Маrlbоro», вартістю 23 грн.
Далі, ОСОБА_5 почав обшукувати кишені ОСОБА_9 , після чого потерпілий розстібнув куртку і дістав з внутрішньої кишені грошові кошти у розмірі 88 грн., якими ОСОБА_5 відкрито заволодів.
Після скоєння грабежу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зникли з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном.
В результаті таких дій потерпілому завдано матеріальної шкоди на загальну суму 134 грн, а також застосовано насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить постановлені щодо ОСОБА_5 судові рішення змінити, пом`якшити призначене покарання та остаточно призначити 4 роки позбавлення волі. Також у своїй касаційній скарзі захисник звертає увагу суду касаційної інстанції на відсутність такої обтяжуючої обставини як вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі захисника,

та надані до скарги копії судових рішень, касаційний суд дійшов висновку про те, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновки суду про винність ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.
Що стосується доводів захисника про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості то колегія суддів касаційного суду вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Щодо покарання, яке призначено ОСОБА_5 то воно відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Твердження захисника, про те, що судами обох інстанції не врахована особа ОСОБА_5 колегія суду касаційної інстанції вважає безпідставними.
Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що при призначені покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу засудженого. Судом зазначено, що ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.
Обставин, що пом`якшують призначене покарання засудженого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння
На думку суду касаційної інстанції призначене ОСОБА_5 покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи захисника про недоведеність факту вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, були предметом перевірки суду апеляційної інстанції. Зазначено, що такі твердження суперечать показанням свідка ОСОБА_10 , який у суді чітко зазначив, що відчув запах алкоголю від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при їх затриманні на місці вчинення злочину.
Зі змісту ухвали апеляційного суду вбачається, що наведені у апеляційній скарзі захисника доводи, належним чином перевірені апеляційним судом і на них надано обґрунтовані відповіді. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України вона є належним чином вмотивованою та обґрунтованою.
Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження слід відмовити.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на вирок Московського районного суду м. Харкова від 07 червня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 20 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3