31.01.2017
Справа № 615/1288/13-к
Провадження № 1-кп/642/60/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянувши обвинувальний акт, що надійшов з Валківського районного суду Харківської області відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ленінського районного суду м. Харкова з Валківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.
18.01.2017 року через канцелярію суду надійшло клопотання адвоката потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 прокурору у зв`язку з порушенням КПК України щодо формулювання обвинувачення, наявності в обвинувальному акті взаємовиключних та суперечливих положень, неправильної кваліфікації дій ОСОБА_7 .
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження. Заперечував проти повернення обвинувального акту прокурору.
Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували проти закриття кримінального провадження та повернення обвинувального акту прокурору.
Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, подане адвокатом потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту, виходячи з наступного.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 36 КПК прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.
Частиною 4 статті 110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Прокурор затверджує обвинувальний акт, якщо розслідування проведено повно, всебічно та об`єктивно і він складений відповідно до вимог ст. 291 КПК.
Відповідно до ст. 291 ч. 2 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Процесуальне значення обвинувального акта полягає саме в тому, що він встановлює межі майбутнього судового розгляду, яке здійснюється лише стосовно особи (осіб), якій висунуто обвинувачення (ч.1 ст. 337 КПК України).
Як свідчать матеріали кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбачено ч.1 ст.388 КК України.
Відповідно до вимог КПК України в обвинувальному акті повинно бути сформульоване обвинувачення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, що підлягає доказуванню в подальшому в силу вимог ст. 91 КПК України.
У формулюванні обвинувачення детально повинно бути розписано місце, де конкретно було вчинено правопорушення, точний час, спосіб вчинення, зокрема конкретні дії (бездіяльність) і як саме вони були вчинені обвинуваченим, ознаки суб`єктивної сторони кримінального правопорушення (форма вини, мотив, мета), початковий момент правопорушення та момент його виявлення правоохоронними органами, оскільки ці обставини кримінального провадження впливають на об`єм обвинувачення, та прямо стосуються конкретності обвинувачення.
Неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню, нелогічного та неконкретного обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, порушує право обвинуваченого на захист, та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження.
Відсутність логічного та обґрунтованого обвинувачення є порушенням права обвинуваченого на справедливий розгляд справи, оскільки відповідно до п.1 ч.3 ст. 42 КПК України він має право: знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують. При цьому, це право включає можливість знати причини, у чому особу обвинувачують.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка чинна в Україні на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції" кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним та конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення, і у ході співставлення яких з ознаками кваліфікації прокурору, слідчому належить керуватися кримінальним законом, який характеризує об`єктивну сторону конкретного кримінального правопорушення.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді. Висунуте обвинувачення має бути конкретним, що є прямим обов`язком органу досудового слідства, прокурора та невід`ємною частиною права обвинуваченого на захист.
Однак, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 містить протиріччя. Так на початку обвинувального акта слідчим вказано, що обвинувачений скоїв незаконні дії у вигляді збирання, приховування та відчуження щодо майна врожаю соняшника. Проте, кваліфікуючи дії ОСОБА_7 вказано, що він своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.388 КК України незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, тобто приховування та відчуження майна, на яке накладено арешт.
Враховуючи те, що обвинувальний акт по справі не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 291 КПК України, то він підлягає поверненню прокурору.
Відповідно до вимог ст. 314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Таким чином, вказані вище обставини приводять суд до переконання про невідповідність обвинувального акту наведеним вимогам КПК України, а допущені при його складанні недоліки виключають можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду, а тому на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, виходячи із передбачених ч. 6 ст. 9, п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК України загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення учасникам судового процесу права на справедливий судовий розгляд справи, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 підлягає поверненню прокурору.
Керуючись ст. ст. 291, 314, 369, 371, 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, - повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3