У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 149/1039/17

Провадження №1-кс/149/254/17

25.04.2017 р. м.Хмільник

Слідчий суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1

за участі секретарі ОСОБА_2

учасників кримінального провадження:

представника потерпілого - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на постанову слідчого Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 28.02.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000025 від 19.01.2017 року

ВСТАНОВИВ:
14.04.2017 року до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшла скарга представника потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на постанову слідчого Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 28.02.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000025 від 19.01.2017 року. Скарга мотивована тим, що постановою слідчого Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 28.02.2017 року закрито кримінальне провадження №0000025 від 19.01.2017 року, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. ОСОБА_3 зазначає, що слідчим не допитано усіх свідків та очевидців події, неправильно надано правову оцінку обставинам справи, внаслідок чого прийнято незаконне та необґрунтоване процесуальне рішення. Зокрема, слідчим не було допитано свідка ОСОБА_7 , зазначеного в клопотанні представника потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 від 14.02.2016 року. Також ОСОБА_3 зазначає, що висновок слідчого про те, що ОСОБА_6 захищався та ненавмисно спричинив потерпілому тілесні ушкодження є необґрунтованим, не відповідає встановленим у справі обставинам, суперечить показам свідків та висновку СМЕ.

Враховуючи викладене, представник потерпілого ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 28.02.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000025 від 19.01.2017 року.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_3 підтримав скаргу, з наведених в ній підстав та просить скасувати постанову слідчого.
Слідчий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути скаргу за його відсутності та відмовити в задоволенні скарги за її безпідставністю та необґрунтованістю. Також, слідчим були надані матеріали кримінального провадження №0000025.
Заслухавши пояснення представника потерпілого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000025, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
З матеріалів кримінального провадження № 0000025 від 19.01.2017 року встановлено, що 18.01.2017 року ОСОБА_4 звернувся до Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області із повідомленням про те, що 14.01.2017 року в с.Сьомаки Хмільницького району ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спричинили йому тілесні ушкодження. Дана заява 19.01.2017 року зареєстрована в ЄРДР за 0000025 по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
28.02.2017 року слідчим Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000025 від 19.01.2017 року, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Виключний перелік підстав закриття кримінального провадження наведено в ч. 1 ст. 284 КПК України.
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.
Під час кримінального провадження слідчий згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Оскаржувана постанова від 28.02.2017 року слідчого обґрунтована посиланням на показання потерпілого ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Разом з тим, з оглянутих матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим не було допитано свідка ОСОБА_7 , допитати якого просив представник ОСОБА_3 в своєму клопотанні від 14.02.2017 року, отриманому Хмільницьким ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області 16.02.2017 року, що підтверджується доданою до матеріалів скарги копією вказаного клопотання. При цьому вказане клопотання в матеріалах кримінального провадження відсутнє.

Окрім цього, в оскаржуваній постанові слідчий зазначає, що ОСОБА_6 не мав умислу на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, оскільки захищався, про що свідчать покази свідків та висновок експерта, у відповідності до якого кількість, характер та локалізація виявлених тілесних ушкоджень не в повній мірі знайшли своє підтвердження показами потерпілого ОСОБА_4 . Разом з тим, з відповідного висновку експерта №7 встановлено, що у ОСОБА_4 було виявлено легкі тілесні ушкодження, однак встановити чи могли дані тілесні ушкодження виникнути за обставин на які вказав ОСОБА_4 в протоколі допиту в якості потерпілого, можливо за умови надання матеріалів кримінального провадження з відпрацьованими слідчим шляхом версіями. З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 11.02.2017 року слідчим, за участю потерпілого ОСОБА_4 , було проведено слідчий експеримент, однак матеріали кримінального провадження не були направлені експерту для надання відповіді на питання про те, чи могли виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження виникнути за обставин на які він вказує.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим не доведено обставин що стали підставою для закриття кримінального провадження. Оскаржувана постанова є передчасною, прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття даного рішення та не відповідає вимогам ст. ст. 9, 110 КПК України, а тому підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 2, 22, 23, 26, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 28.02.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000025 від 19.01.2017 року, - скасувати.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1