Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа № 292/312/17
Номер провадження 1-кп/292/38/17 І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К

07 квітня 2017 року смт.Пулини
Червоноармійського районного суду Житомирської області
Суддя - ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уроженця с.Ялинівка Червоноармійського району Житомирської області,
жителя
АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із базовою загальною середньою
освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов"язаний,
утриманців, інвалідності та пільг не має, раніше не судимого
за ч.1 ст.125 КК України та угоду про примирення від 27.03.2017 року,-
З участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
24 лютого 2017 року близько 12-ї години на дорозі напроти будинку по АДРЕСА_2 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на грунті особистих неприязних відносин виникла суперечка, у ході якої ОСОБА_3 руками штовхнув ОСОБА_5 у груди, внаслідок чого останній правою стороною обличчя впав на дерев"яну жердину паркану. Будучи обуреним діями ОСОБА_3 , ОСОБА_5 піднявся на ноги та знову наблизився до нього. В цей момент ОСОБА_3 вирішив спричинити ОСОБА_5 тілесні ушкодження. Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня без розриву у часі, ОСОБА_3 правою рукою затиснутою в кулак наніс один удар ОСОБА_5 в ліву частину обличчя, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді садна на обличчі. Дані тілесні ушкодження, згідно висновку експерта №441 від 28.02.2017 року відносяться до категорії легких .
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.
27.03.2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення, відповідно до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України, обвинувачений свою вину визнав, в зв"язку з чим вони досягли угоди про примирення.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 125 КК України у вигляді 120 годин громадських робіт.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 468 КПК України , у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Під час підготовчого судового засідання судом встановлено, що ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень.
Дане кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, визнав, розкаявся та вибачився перед потерпілим .
При цьому судом з"ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.
Обвинувачений і потерпілий цілком розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди для обвинуваченого та потерпілого є добровільним, сторони дійсно примирилися, зміст даної угоди не суперечить вимогам КПК України, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає, що дана угода може бути затверджена та призначене покарання, узгоджене сторонами.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого: є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні, відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 376, 471, 473- 476 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому узгоджене між сторонами покарання за цим Законом у вигляді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт .
Затвердити угоду про примирення від 27.03.2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
На вирок суду до апеляційного суду Житомирської області через Червоноармійський районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення, тільки з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

22 жовтня 2015 року, близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік домоволодіння ОСОБА_7 , по АДРЕСА_3 , вирішив здійснити крадіжку з жилого будинку.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 без розриву в часі, підійшов до вказаного будинку і, переконавшись у відсутності господарів та інших сторонніх осіб, почав відкривати вікно, при цьому розбив шибку, та через утворену пройму проник всередину.

Завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 оглянув кімнати будинку та відшукавши на столі однієї з кімнат мобільний телефон марки "Nokia 1112", вартістю 427 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора зв"язку "Київстар-Диджус", вартістю 17 грн., та грошові кошти в розмірі 430 грн., поклав їх собі до кишені верхнього одягу для подальшого умисного, таємного, повторного їх викрадення. Однак дії ОСОБА_6 були виявлені власником домоволодіння - ОСОБА_7 , який раніше повернувся додому. Усвідомлюючи, що злочинні дії викриті, бажаючи довести їх до кінця та заволодіти захованим до власного одягу майном ОСОБА_7 , ОСОБА_6 відштовхнув вбік власника, та втік з будинку через отвір у вікні, тим само, відкрито заволодів майном потерпілого, спричинивши останньому майнову шкоду на загальну суму 874 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро кається і пояснив, що дійсно 22.10.2015 року ввечері він підійшов до будинку ОСОБА_7 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , де розбив у вікні шибку та через неї проник всередину будинку, де в одній із кімнат зі столу взяв мобільний телефон та гроші в розмірі 430 грн., які поклав в кишеню, але його помітив власник будинку ОСОБА_7 , якого він відштовхнув в бік та втік.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю і підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими в судовому засіданні слідуючими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 22.10.2015 року, він в вечірній час повертаючись до свого будинку, що по АДРЕСА_3 , побачив розбите вікно. Увійшовши в середину будинку, виявив в одній із кімнат зникнення мобільного телефону марки "Nokia 1112" та гроші в сумі 430 грн. Тут же в будинку за дверима, він побачив ОСОБА_6 , якого намагався затримати, оскільки здогадався, що саме він викрав його речі, однак той втік. Після чого він викликав працівників міліції.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що 22.10.2015 року у вечірній час він, будучи в складі чергової групи Червоноармійського РВ, виїзджав в АДРЕСА_3 , на виклик ОСОБА_7 , який йому пояснив, що ОСОБА_6 , через розбиту шибку у вікні проник до нього в будинок і викрав мобільний телефон та гроші в сумі 430 грн. Він застав ОСОБА_6 в будинку і намагався затримати, але той через розбите вікно втік.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується також матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом огляду місця події від 22.10.2015 року з фототаблицею до нього, а саме- домоволодіння по АДРЕСА_3 , де виявлено у вікні розбиту шибку (а.с.36-39);

- протоколом огляду місця події від 23.10.2015 року з фототаблицею до нього, а саме- території автобусної зупинки, що по вул. Ворошилова, в смт. Червоноармійськ, Червоноармійського району, Житомирської області, де в приміщенні на лаві виявлено та вилучено мобільний телефон марки "Nokia 1112" (а.с.40-42 );

- протоколом огляду речових доказів від 24.10.2015 року - мобільного телефону марки "Nokia 1112", в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора зв"язку "Диджус" (а.с.43);

- протоколом пред"явлення речей для впізнання від 19.12.2015 року з фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_7 впізнав під № 3 свій мобільний телефон марки "Nokia 1112", який був у нього викрадений (а.с.47-50);

- розпискою ОСОБА_7 від 19.12.2015 року, що він отримав на зберігання від працівників поліції викрадений у нього мобільний телефон марки "Nokia 1112", з сім-картою мобільного оператора зв"язку "Київстар-Диджус" (а.с.51).

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні ним злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та часткове відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_6 по місцю відбуття покарання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий, перебував в місцях позбавлення волі, однак висновків для себе не зробив, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і призначає йому покарання в межах санкції ч.3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Питання щодо речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу затримання з 18 грудня 2015 року.

Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон марки "Nokia 1112", з сім-картою мобільного оператора зв"язку "Київстар-Диджус", який переданий під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому, як власнику.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через Червоноармійський районний суд Житомирської області до апеляційного суду Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1