АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/6265/14-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/9/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 6 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_8 від 23 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0002126 від 25.04.2013 року.

Як зазначено в ухвалі, до Харківського районного суду Харківської області зі скаргою Звернувся ОСОБА_7 , в якій просив суд скасувати постанову слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_8 від 23 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження №0002126 від 25.04.2013 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що слідчий не виконує своїх обов`язків по всебічному та об*активному розслідуванню, в зв`язку із чим неодноразово постанова про закриття кримінального провадження скасовувалась.

Слідчим суддею встановлено, 23.08.2016 року старшим слідчим Харківського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 002126 від 25.04.2013 року за заявою ОСОБА_7 у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 382, ст. 356, ч. 2 ст. 296 КК України.

Перевіривши матеріали справи судом слідчий суддя вважає, що слідчим вичерпані всі процесуальні можливості для встановлення винуватості осіб, оскільки опитані всі учасники подій, що відбувались при виконанні судового рішення 17.09.2012 року, отримані всі необхідні документи, що висвітлюють події виконання судового рішення, виконані всі вказівки та зауваження судових рішень в обсязі, що об`єктивно можливо було виконати слідчим з урахуванням всіх обставин справи, але достатніх доказів винуватості осіб у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 382, ст. 356, ч. 2 ст. 296 КК України, які можливо надати суду для ухвалення обвинувального вироку не встановлено.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя зазначив, що постанова слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_8 від 23 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0002126 від 25.04.2013 року є достатньо вмотивованою, а суть рішення відповідає вимогам п. 3 ч 1 ст. 284 КПК.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, скасувати ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 06 грудня 2016 року та встановити факт невиконання рішення суду від 26.01.2009 року.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконна та необґрунтована, винесена в порушення вимог КПК України, не відповідає фактичним обставинам справи, а строк на апеляційне оскарження ним пропущений з поважних причин і підлягає поновленню оскільки повний текст ухвали він отримав лише 12.12.2016 року.

Твердження апеллянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги на думку судової колегії підлягає поновленню.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився повторно про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, що в силу вимог ч.4 ст.405 КПК України не є перепоною для проведення апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти заявлених апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Проаналізувавши вищевказані обставини, слідчий суддя вважав, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні органом досудового розслідування було виконано вимоги ст.ст. 2, 40, 93, 94 КПК України і слідчим проведені всі необхідні слідчі дії для перевірки обставин, відомості за якими були внесені до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення, в результаті яких слідчий, оцінивши зібрані ним докази, прийняв обґрунтоване рішення про закриття провадження у справі.

В той же час, доводи скарги не спростовують висновків оскаржуваної постанови.

За наведених обставин слідчий проводив досудове розслідування в межах кваліфікації внесеної до ЄРДР тоб-то в межах обставин викладених в заявах про кримінальні правопорушення.

Слідчий таким чином діяв в межах повноважень ч.5 ст.40 КПК України.

Слідчим суддею були перевірені доводи викладені в скарзі щодо закриття кримінального провадження та вислуханий особисто ОСОБА_7 .

Крім того слідчим було проаналізовано покази свідків та інші докази в їх сукупності, які іншими доказами не спростовані і покладені слідчим в основу оскарженої постанови.

Слідчий суддя дійшов до висновку, що слідчий правомірно виніс постанову про закриття кримінального провадження.

За таких обставин рішення слідчим прийнято на виконання вимог закону, з підстав, зазначених у ст.284 КПК України.

Оглянуті матеріали справи свідчать про те, що слідчим суддею доводи скарги ОСОБА_7 перевірені у повному обсязі.

Крім того, були досліджені матеріали кримінального провадження та скарга ОСОБА_7 після чого, з урахуванням вказаного, було винесено обгрунтоване та в достатній мірі мотивоване процесуальне рішення.

Оскаржувана постанова слідчого відповідає вимогам ст. 110 КПК України, твердження апелянта про однобічність розслідування, про відсутність у оскаржуваній постанові слідчого мотивів прийняття постанови є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах кримінально - процесуального законодавства України. Оглянуті матеріали кримінального провадження свідчать про правильність висновку слідчого з яким погодився слідчий суддя.

Слід зазначити, що з тексту апеляційної скарги ОСОБА_7 слідує що він вважає незаконними і деякі процессуальні дії слідчого та прокурора, а також вказує про вчинену ними бездіяльність.

Між тим Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено вичерпний перелік того, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню слідчому судді під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.
Між тим, жодних данних про оскарження бездіяльністі чи дій слідчого, апеляційна скарга не містить.
Крім того згідно ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді.
Дана правова норма має імперативний характер.

Судова колегія звертає увагу апелянта, що фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів і вірності кваліфікації не вирішуються слідчим суддею на даній стадії процесу.

Більш того, судова колегія звертає увагу апелянта що чинний КПК України не покладає на суд функцій органів досудового розслідування.

За викладених обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Крім того, слід звернути увагу апелянта на те, що при викладенні апеляційних вимог необхідно враховувати які процесуальні рішення має право винести апеляційний суд у відповідності до ч. 3 ст. 407 КПК України.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити ОСОБА_7 процесуальний стрк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 6 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволеня, а ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 6 грудня 2016 року щодо відмови в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Харківського ВП ГУНП в харківській області майора поліції ОСОБА_8 від 23 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження №0002126 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: