Справа № 188/127/17
Провадження № 1-кп/188/26/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю - прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 0000012 відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя , громадянин України , освіта -неповна середня , не одружений ( н/л дітей немає ) , не працює , проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий :

- 19.04.2005 р. Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 , 75 КК України до 4 років п/в , з іспитовим строком 2 роки ;

- 04.07.2008р. Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 рік 1 місяць по вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19.04.2005р. до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений 17.08.2010р. по відбуттю строку покарання;

- 20.07.2011 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 122 ч.1, 186 ч.2,185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 09.02.2015 року умовно-достроково, з невідбутим строком 1 рік 2 міс., 21 день.

у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчиненням умисних тяжких злочинів проти власності громадян, маючи непогашену у законному порядку судимість, на шлях виправлення не став, своєї поведінки не змінив та вчинив умисний повторний злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 в період часу з 29.12.2016 року по 30.12.2016 року (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), приблизно о 02.00 годині, через незачинені вхідні двері проник до середини нежилого будинку, що належить гр. ОСОБА_5 , який розташований за адресою АДРЕСА_2 , діючи зі злочинними намірами, направленими на таємне повторне викрадення чужого майна, керуючись корисливими намірами, скориставшись тим, що ніхто за його діями не спостерігає, таємно, повторно викрав металеву поверхню топильної печі заводської, чавунної розміром 0,5х0,7 м. товщиною 15 мм з двома отворами та кільцями на них вартістю 114 гривень, та вісім колосників, виготовлених заводським способом довжиною по 20 см вартістю 96 гривень, що належить ОСОБА_5 , спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 210 гривень.

Допитаний по суті пред`явленого обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та пояснив , що він дійсно в період часу з 29.12.2016 р. по 30.12.2016 р.( точну дату не пам"ятає ) проник в житловий будинок потерпілого Водолазького , в АДРЕСА_2 та викрав чавунну плиту опалення з колосниками. Плиту розбив на шматки та здав на пункт прийому металобрухту. Отримав 165 грн. Мотив скоєння крадіжки пояснив тяжким матеріальним положенням. Просить суд не призначати занадто суворе покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився . У своїй заяві від 30.01.2017 р. просить суд справу заслухати у його відсутність. Цивільний позов не заявляє. Претензій до обвинуваченого не має.

Після допиту обвинуваченого , суд дійшов висновку , що його показання є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення , добровільності та істинності його позиції .

За згодою учасників судового провадження , суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються , роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку . Суд ухвалив провести часткове дослідження доказів.

Судом досліджувалися такі докази :

- протокол огляду місця події від 24.01.2017 р. та фото таблиця до нього , якими підтверджується точне місце скоєння злочину та підтверджує факт проникнення у житло ( а.с. 14-18 );

-протокол огляду викрадених предметів ( чавунної плити ат колосників ) ( а.с.32-33 ) ;

- протокол проведення слідчого експерименту , під час проведення якого обвинувачений на місця показав та розповів про обставини вчинення крадіжки чавунної плити та колосників у потерпілого ОСОБА_5 ( а.с.57-59 ) .

На думку суду , зазначені докази є належними , достовірними та достатніми для визнання винуватості обвинуваченого та призначення йому відповідного покарання.

Органи досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікували вірно з0а ч. 3 ст. 185 КК України , а саме таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) , вчинена повторно , з проникненням у житло..

Визначаючи вид та міру покарання , суд бере до уваги , що обвинуваченим скоєно тяжкий злочин . Вивчаючи особу обвинувачено встановлено , що він раніше судимий , судимість не погашена. За місцем проживання характеризується посередньо. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває .

Обставиною , що пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого та сприяння розкриттю злочину .

Обставин , що обтяжують покарання суд у справі не знаходить.

Враховуючи всі зазначені обставини , особу винного , суд вважає , що останній повинен понести покарання у виді позбавлення волі , в межах санкції інкримінованого злочину .

Підстав для застосування до підсудного норм ст.. 69 КК України немає. Дане покарання буде відповідати тяжкості скоєного правопорушення та особі обвинуваченого.

Разом з тим, враховуючи вище зазначені обставини , особу винного , суд дійшов висновку про можливість перевиховання та виправлення засудженого без реального позбавлення волі, тобто надати йому іспитовий строк та покласти зобов`язання у відповідності до ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі потерпілим не заявлено.

Судові витрати за проведення судової товарознавчої експертиза становлять 176.20 грн. Суд вважає , що дані витрати слід покласти на обвинуваченого .

Речові докази вилучалися , в ході досудового розслідування дані докази повернуто потерпілому , про що свідчить письмова розписка . Суд вважає , що дані докази слід залишити потерпілому.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік .

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі зобов"язання :

- періодично з"являтися для реєстраціїї до уповноваженого органу з питань пробації ;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання ;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 176,20 грн.

Речові докази пошкоджену чавунну плиту опалення та 8 колосників залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1