Справа № 171/3062/14-к

В И Р О К
іменем України
встановив:
25.07.2014 року близько 21 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи неприязнені стосунки з гр. ОСОБА_5 , з метою з`ясування стосунків з ОСОБА_5 піднявся на третій поверх будинку АДРЕСА_3 до квартири АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_6 та в якій раніше тимчасово мешкав ОСОБА_5 . Знаходячись біля вказаної квартири, ОСОБА_4 , впевнившись, що двері квартири замкнені, вдарив ногою по дверях, внаслідок чого було пошкоджено замок на дверях і двері відчинилися. Після цього ОСОБА_4 зайшов до вказаної квартири, в якій виявив відсутність мешканців. В цей час до квартири зайшов гр. ОСОБА_7 , який почав вмовляти ОСОБА_4 покинути приміщення вказаної квартири. Ігноруючи прохання ОСОБА_7 , квартиру не залишив та вирішив вчинити крадіжку чужого майна, яке знаходилося у вказаній квартирі. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_7 , ігноруючи вимогу ОСОБА_7 не чіпати чуже майно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно відкрито з кімнати квартири викрав портативний DVD-програвач «SUPRA» моделі «SDTV722UT», вартістю 600 гр., що належить потерпілому ОСОБА_5 , після чого з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю, від надання пояснень відмовився, з обставинами, вкладеними в обвинувальному акті, погодився в повному обсязі.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України та за згодою сторін суд визнав недоцільним дослідження доказів по справі в повному обсязі, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності їх позиції.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж).
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не працює, має на утриманні малолітнього сина, 2011 р.н.
Обставинами, що пом`якшують покарання, являється відшкодування завданої шкоди, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи конкретні обставини справи, дані щодо особи обвинуваченого, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.186 КК України у вигляді громадських робіт.
Речові докази, повернуті потерпілому ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне залишити власнику.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.
Речові докази - DVD-програвач «SUPRA» та флеш-карту, повернуті потерпілому ОСОБА_5 , залишити власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення його копії.
Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому та направити потерпілому.
Суддя: