Справа № 742/250/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/593/2017
Категорія - ст. 185 ч. 3 КК Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження внесеного в ЄРДР за № 0002348, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 березня 2017 року по кримінальному провадженню, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ладан, Прилуцького району, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

07.12.2016 вироком Прилуцького міськрайонного суду за ч. 1 ст. 185 КК України - 100 год. громадських робіт

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_8

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 березня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим в скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 грудня 2016 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один ) рік 6 (шість) місяців 3(три) дні.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу - не обирався.

Строк відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання, після приведення вироку до виконання.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що 14.12.2016 року, в обідній час, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом пошкодження замикаючих пристроїв, проник до квартири, що за адресою АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно, викрав одяг, які належали ОСОБА_9 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 1 133 грн. 70 коп.

15.12.2016 року, в обідній час, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом пошкодження замикаючих пристроїв, проник до квартири, що за адресою АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно, викрав речі, які належали ОСОБА_9 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 3285 грн. 16 коп.

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого, просив вирок місцевого суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07.12.2016 року і остаточно призначити покарання у виді 3 років 5 днів позбавлення волі.

Обґрунтовуючи викладені в апеляційній скарзі вимоги, прокурор вказав, що даний вирок ухвалений з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Стверджував, що при призначенні місцевим судом покарання враховані такі пом`якшуючи покарання обставини, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Але повне визнання вини не є самостійною пом`якшуючою обставиною, а складовою щирого каяття. За вказаних обставин, при наявності однієї обставини виключається можливість застосування ст. 69 КК України. Крім того, не в повному обсязі врахована тяжкість злочину по другому епізоду та особу обвинуваченого.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача по справі, прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав, обвинуваченого та його адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти апеляційної скарги прокурора та просили залишити її без задоволення, а вирок без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є згідно із ст. 12 КК України є тяжким, ступінь суспільної небезпеки , дані про особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності і через незначний час після ухвалення вироку, знову вчинив нові злочини, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення, негативну характеристику з місця проживання, відсутність матеріальних збитків, на обліку в психоневрологічному диспансері не знаходиться, страждає на алкоголізм, синдром залежності, відсутні стійкі соціальні зв`язки, ніде не працює, а також позицію потерпілого, який наполягав на реальному терміні покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання, суд визнав вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, районним судом не в повній мірі враховано, обставини вчинення обвинуваченим злочинів, тяжкість вчиненого злочину, дані про його особу, позицію потерпілого та положення ст.ст. 66, 69 КК України.

Згідно до вимог ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання. Застосування ст. 69 КК України можливе в тому разі, коли для цього є як умови, так і підстави.

Так, судом пом`якшуючими покарання обставинами визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне визнання вини.

Однак, повне визнання вини не є самостійною пом`якшуючою покарання обставиною, а є складовою щирого каяття, а відповідно до ст. 66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину є однією пом`якшуючою покарання обставиною.

Аналізуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання про відсутність у ОСОБА_6 кількох пом`якшуючих обставин та бажання своєю поведінкою довести виправлення, що підтверджується нестійкими соціальними зв`язками.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання, що вказані пом`якшуючі обставини не є такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому призначене судом першої інстанції є надто м`яким. Тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок районного суду скасуванню в частині призначення покарання з призначенням покарання в межах санкцій інкримінованих статей.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 413, 420 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області задовольнити.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 березня 2017 року по кримінальному провадженню, щодо ОСОБА_6 , скасувати в частині призначеного покарання.

Визнати винним та призначити ОСОБА_6 покарання за частиною 3 статті 185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 грудня 2016 року і остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) днів.

Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в слідчому ізоляторі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту постановлення вироку.

В решті вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 березня 2017 року по кримінальному провадженню, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим який тримається під вартою у той самий строк з моменту вручення копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4