Справа № 369/9869/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/225/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20.04.2017

УХВАЛА
Іменем України
20 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

заявниці: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2016 року, якою клопотання слідчого про накладення арешту, задоволено та накладено арешт на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 300 TD», д.н. НОМЕР_1 , сірого кольору, з забороною власнику та іншим особам за дорученням власника користуватися та розпоряджатися цим автомобілем, до скасування арешту в установленому законом порядку,
В С Т А Н О В И Л А :
Слідчий подав до суду клопотання погоджене з прокурором про арешт автомобіля «MERCEDES-BENZ 300 TD», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 .
В обґрунтування вказаного клопотання послався на те, що 11.08.2016 року ОСОБА_7 звернувся до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області із письмовою заявою, про те, що в період часу з 21.05.2016 року по 14.07.2016 року, ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволоділа автомобілем марки «MERCEDES-BENZ 300 TD», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який перебував у власності його батька ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді від 28 жовтня 2016 року клопотання слідчого про накладення арешту задоволено та накладено арешт на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 300 TD», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , з забороною власнику та іншим особам за дорученням власника користуватися та розпоряджатися цим автомобілем, до скасування арешту в установленому законом порядку.
Мотивується прийняте рішення тим, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що був вчинений злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України, зазначений автомобіль є доказом злочину, він має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, метою застосування арешту є збереження автомобіля, як речового доказу, від можливості бути прихованим, відчуженим чи пошкодженим, що може перешкодити кримінальному провадженню.
Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, якою накладено арешт на автомобіль.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду з тих підстав, що про розгляд клопотання вона повідомлена не була, участі в його розгляді не приймала, ухвалу про накладення арешту отримала в лютому 2017 року, однак, довгий час перебувала на лікарняному та не могла зустрітись із адвокатом для передачі документів для підготовки апеляційної скарги.
Вислухавши доповідь судді, думку заявниці в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Наведені апелянтом причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді від 28 жовтня 2016 року.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст.170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Як вбачається з ухвали, наведені в клопотанні слідчого підстави для накладення арешту на майно, перевірялися судом першої інстанції, при цьому, були з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При розгляді клопотання слідчого про накладення арешту, слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання вказаного майна речовими доказами.

Також слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

За таких обставин, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а рішення слідчого судді має бути залишене без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області віл 28 жовтня 2016 року про накладення арешту на майно без змін.
Головуючий:
Судді: