Справа № 359/4821/17
Провадження № 1-кс/359/1126/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування запобіжного заходу
17 червня 2017 року
слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, мешканцю та зареєстрованому в АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, із середньою спеціальною освітою, не одруженому, не працюючому, раніше судимому Бориспільським міськрайонний судом Київської області від 02.11.2016р. за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі , з встановленням іспитового строку в 2 роки, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

17 червня 2017 року слідчий СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням та обґрунтовує його тим, що ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3 ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, будучи обізнаним про вид та розмір можливого покарання, з метою ухилення від можливої кримінальної відповідальності може незаконно впливати на потерпілого та свідків, крім того перебуваючи на свободі може вчиняти нові кримінальні правопорушення, оскільки раніше був засуджений за вчинення тяжкого та корисного злочину, за що має не зняту та не погашену судимість.

З метою запобігання цих ризиків та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий просить обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання його під вартою, оскільки застосування менш м`якіших запобіжних заходів, передбачених діючим законодавством , є недоцільним.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і зазначив, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є єдиним і достатнім по відношенню до підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просять не застосовувати такий запобіжний захід як тримання під вартою, приймаючи до уваги, наявність міцних соціальний зв`язків, працює, проживає у цивільному шлюбі, дружина вагітна, навчається, самостійного доходу не має

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження , свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що є цивільною дружиною ОСОБА_4 , вагітна, навчається у медичному коледжі, та дослідивши документи, приєднані до клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

З поданих документів вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у тому, що близько 15 години 40 хвилин 16.06.2016 проходячи по території СТ «Прометей» Кучакіської сільської ради Бориспільського району Київської області вирішив вчинити крадіжку чужого майна із господарського приміщення, яке розташоване на ділянці №4 вказаного садового товариства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перелізши через паркан, проник на територію ділянки № НОМЕР_1 , яка розташована на території СТ «Прометей» Кучакіської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Після цього, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу проник до господарського приміщення, що знаходиться за вищезазначеною адресою. Перебуваючи в даному приміщенні, ОСОБА_4 звідки намагався таємно викрасти електричний мідний кабель ВВТ 3х1,5 довжиною приблизно 40 метрів та електричний мідний кабель ВВТ 3х2,5 довжиною приблизно 50 метрів загальною вартістю 270 грн.

Довести злочин до кінця ОСОБА_4 не надалось можливим з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був виявленим сторонніми особами.

17.06.2017 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 , ч.3 ст. 185 КК України (а.с.35-38).

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину обґрунтовується наступними доказами протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ; протоколу огляду місця події від 16.06.2017 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 .

Ці докази в сукупності свідчать про те, що підозра пред`явлена ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177, ч.1 ст.178 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню та вчиняти інші злочини. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вбачається з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти заявленим ним ризикам.

За змістом клопотання , можливість застосування альтернативних видів запобіжного заходу взагалі не розглядалася, і чому не можливо застосування інших запобіжних заходів не мотивовано.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Прокурором в судовому засіданні не доведено , що заявлені ризики, перешкоджають застосування запобіжного заходу менш тяжкого, чим тримання під вартою.

У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» наголошується, що суди при розгляді справ застосовують Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що сама по собі тяжкість злочину , або вчинення злочину в період випробувального терміну , не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі «Ніколова проти Болгарії»). Слідчий суддя під час розгляду даного клопотання також враховує положення, викладені у рішенні ЄСПЛ по справі «Ноймайстер проти Австрії», відповідно до якого позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.

В п. 1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі - інформаційний лист) зазначено, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до п. 18 інформаційного листа слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111- 112 рішення від 01 березня 2007 року; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року»).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК. При цьому, одного лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжного заходу обставин, про те, що підозрюваний намагатиметься переховуватись від органів досудового розслідування чи вчиняти інші дії, направлені на протидію розслідуванню,незаконно впливати на свідків, недостатньо.

Слідчий суддя дійшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки слідчим та прокурором не було доведено, що, підозрюваний може впливати на свідка та потерпілого, оскільки вони вже допитані.

Підозрюваний має постійне місце проживання , має на утриманні вагітну цивільну дружину

За таких обставин посилання в клопотанні як на ризик на те , що підозрюваний офіційно не працює, є безпідставним та таким, що суперечить суспільній моралі в суспільстві.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_12 , не може бути безумовною підставою для обрання запобіжного заходу як тримання під вартою.

Разом з тим суд бере до уваги наявність ризику продовження скоєння нового кримінального правопорушення, оскільки особа раніше судима до позбавлення волі з випробувальним терміном, під час якого вчинила новий злочин. Відомості про порушення умов відбування покарання надані суду матеріали не містять.

Таким чином, слідчий суддя вбачає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у зв`язку з наступним.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований та постійно проживає з батьками в АДРЕСА_1 , працює не офіційно , має на утриманні цивільну дружину, яка навчається у коледжі, вагітна, збитки на кримінальним правопорушенням відсутні, у зв`язку з чим, вбачається за можливе застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт за місцем проживання та покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. ст. 1, 5, 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 199, 202, 372 КПК України, Законами України «Про міжнародні договори України», «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»,

У Х В А Л И В:

В клопотанні слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, мешканцю та зареєстрованому в АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, із середньою спеціальною освітою, не одруженому, не працюючому, раніше судимому Бориспільським міськрайонний судом Київської області від 02.11.2016р. за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із встановленням іспитового строку в 2 роки, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 14 серпня 2017 року включно, заборонивши ОСОБА_4 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 з 21 години вечора до 07 години ранку наступного дня.
На підставі ч.5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною їхньою вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі м. Яготина, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або перебування.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1