Провадження № 1-кп/522/863/16
У Х В А Л А
в порядку ст. 331 КПК України
30 листопада 2016 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса, питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, та обвинуваченій ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ізмаїл, Одеської області, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
в с т а н о в и в:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.10. 2016 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та обвинуваченій ОСОБА_5 .
З цих підстав, суд з власної ініціативи ставить на розгляд питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченим.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою, з тих підстав, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу на даний час не зменшилися.
Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заперечили проти продовження строку тримання під вартою та вважали за необхідне змінити запобіжний захід на більш м`який.
Обвинувачені підтримали думку захисників.
Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши надані матеріали, прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді утримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Суд зобов`язаний до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за які, передбачена у виключно у вигляді позбавлення волі, за які запобіжним заходом відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України може бути тільки тримання під вартою або застава.
Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку суду, на даний час не зменшився та не відпав, ОСОБА_4 проживає без відповідної реєстрації, тобто обвинувачений може змінити місце проживання, не інформуючи відповідні органи, з метою переховування від суду.
Також, ОСОБА_4 після відбування покарання у вигляді позбавлення волі, на даний час обвинувачується у вчиненні аналогічного корисливого злочину, що свідчить про можливість продовження обвинуваченим злочинної поведінки.
Крім того, інші ризики які були зазначені під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшились, та перебуваючи на свободі обвинувачений може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
На даний час, аналізуючи матеріали по справі суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечувати виконання покладених процесуальних обов`язків на ОСОБА_4 та вказані ризики обґрунтовують подальше тримання під вартою обвинуваченого.
Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, відповідальність за який передбачена виключно у виді позбавлення волі, та за який запобіжним заходом відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України може бути тільки тримання під вартою або застава.
ОСОБА_5 будучи раніше засудженою до відбування покарання у виді позбавлення волі, наразі обвинувачується у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризику, що вона може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, ОСОБА_5 на території м. Одеси, немає місця проживання чи реєстрації, в неї відстуні стійкі соціальні зв`язки, що дає суду право вважати, що вона зможе ухилятися від явки до суду з мметою уникнення кримінальної відповідальності.
З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що в даному кримінальному провадженні, застосування іншого більш мякого кримінального правопорушення не буде достатнім, що дає суду право прийти до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 331, 372 КПК України, суд
у х в а л и в:
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - продовжити.
Строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 - продовжити.
Строк дії ухвали суду становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з 14.12.2016 року до 11.02.2017 року.
Копію ухвали направити для відома в Одеський слідчий ізолятор УДДВП в Одеській області.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

30.11.2016