Справа № 175/1195/17
Провадження № 1-кп/175/80/17
Вирок

Іменем України

21 квітня 2017 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

а також потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000386 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

встановив:
14 березня 2017 року близько 19.00 години ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення майна, приналежного своїй матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув до будинку АДРЕСА_2 .

Реалізувати свій злочинний умисел він, будучи впевненим у тому, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, шляхом пошкодження віконного скла через вікно незаконно проник у приміщення вказаного будинку, де у гостьовій кімнаті зняв зі стіни телевізор «LG» моделі 32 LCD LS350T вартістю 4100 грн., після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, з викраденим майном через вікно покинув будинок, однак, учинивши усі дії для скоєння крадіжки чужого майна, довести свій злочинний умисел до кінця не зміг із причин, що не залежали від його волі, оскільки на подвір`ї був зупинений сусідами, які проживають поряд із вказаним домоволодінням.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину визнав повністю і пояснив, що 14.03.2017 року близько 19 години на таксі приїхав до будинку своєї тітки ОСОБА_7 , де розбив віконне скло і через вікно проник до приміщення будинку, звідки намагався вчинити крадіжку телевізора за обставин, зазначених у обвинувальному акті, але був затриманий сусідами. У скоєному щиросердно кається, вибачається перед матір`ю і просить суворо не карати.

Його провина у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка у суді пояснила, що 14.03.2017 року близько 19.40 години їй на телефон подзвонив невідомий чоловік і повідомив, що її сина б`ють. Інтуїтивно вона поїхала до будинку сестри, розташованого у АДРЕСА_2 , де побачила сина, який знаходився в поліцейському автомобілі, та дізналася від присутніх про затримання сина з її телевізором, викраденим із будинку сестри, яка на даний час проживає у Росії. В цьому будинку вона зберігала власні речі, оскільки таким чином намагалася уберегти їх від сина, який зловживає алкоголем. Телевізор їй повернули у робочому стані, а тому претензій до сина не має і вважає, що він заслуговує покарання, запропонованого прокурором.

Крім того, вина ОСОБА_8 підтверджується доказами, дослідженими судом за згодою сторін і потерпілої у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин інкримінованого йому діяння та добровільності його позиції, суд дійшов висновку про те, що за обставин, указаних у обвинувальному акті було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, і його умисні дії кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особу ОСОБА_8 , - раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, зі слів працює неофіційно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає щиросердне каяття та повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_8 , а також думки прокурора та потерпілої щодо виду і міри покарання, суд вважає можливим призначити мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України, з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов потерпілою та витрати на залучення експертів стороною обвинувачення не заявлялися.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі одного року іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, - скасувати після набрання вироком законної сили.

Телевізор «LG» моделі 32 LCD LS350T, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 по розписці від 28 березня 2017 року, - залишити у її розпорядженні після набрання вироком законної сили.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1