Справа № 645/5860/14-к
Провадження № 1-кп/645/24/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
потерпілої: ОСОБА_11 ,
захисника ОСОБА_12 ,
обвинуваченого ОСОБА_13 ,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тимчасово не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
В С Т А Н О В И В :
21 травня 2014 року приблизно о 20 год. 20 хв. ОСОБА_13 , знаходячись поблизу торгового кіоску «Аттіка» ТОВ «Сучасні бізнес-системи», який розташований за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 216/3, та маючи намір придбати цигарки в даному кіоску, використавши нікчемний привід, вступив у сварку з продавцем-касиром торгового кіоску «Аттіка» ОСОБА_11 . Після чого, на ґрунті неприязних відносин, що раптово виникли, діючи умисно з хуліганських спонукань, усвідомлюючи всю протиправність своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, що виразилась у відкрито вираженому, очевидному для винного та інших осіб зневажливому ставленні до громадського порядку, ігноруванні існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, моралі, благопристойності, усвідомлюючи, що він грубо порушує встановлені правила громадського порядку та через свою особисту виняткову зухвалість нехтуючи цим, з хуліганських спонукань почав висловлюватись нецензурною лайкою та виказувати претензії до продавця касира ОСОБА_11 , протягувати руки у відчинене вікно для реалізації товарів та хапати останню руками за футболку та за обидві руки в області передпліччя, утримуючи руки потерпілої та здійснюючи обертальні рухи її руками у зовнішній бік, викручуючи таким чином руки потерпілої, плював у бік потерпілої та на торговельний кіоск, намагаючись схопити потерпілу за обличчя, розірвав ланцюжок, на якому утримувались її окуляри. Після цього, коли потерпіла ОСОБА_11 зачинила вікно для реалізації товарів, ОСОБА_13 , продовжуючи свою злочинну діяльність, оббіг споруду торгового кіоску, підбіг до службового виходу, двері якого були відчинені для провітрювання на відстань 1-2 сантиметри та зафіксовані ланцюгом з металу, та застосувавши фізичну силу, смикнув двері службового входу, розірвавши металевий ланцюг та відчинивши двері. Продовжуючи висловлюючись нецензурною лайкою, ОСОБА_13 , намагаючись потрапити до приміщення кіоску, схопившись для стійкості руками за одвірки службового входу, стопою ноги наніс удар в область живота потерпілої та продовжував хапати ОСОБА_11 руками за передпліччя рук, спричинивши останній тілесні ушкодження, а саме - синці на руках, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1169-С/14 від 28 травня 2014 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 беззаперечно визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, пояснив, що вчинив злочин за обставин, які наведені вище, щиро розкаявся у скоєнні злочину.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_13 своєї провини, вина останнього підтверджується зібраними належними та допустимими доказами в їх сукупності, які не суперечать один одному.
Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 , пояснила, що увечері влітку 2014 року (точну дату не пам`ятає) вона перебувала на роботі у кіоску «Аттіка» за адресою: м. Харків, пр. Московський, 214. Їй зателефонували, і вона не встигла зачинити вікно кіоску. Одночасно у вікно протягнулась рука і поклала 100 грн. Чоловік, який поклав гроші, почав робити їй зауваження, що треба працювати, а не розмовляти по телефону. Після чого понісся потік нецензурних висловів, він почав підплигувати, вимагати номер телефону начальства, для того щоб поскаржитися. ОСОБА_11 повідомила, що номери телефонів вказані на кіоску. Чоловік був в неадекватному стані, вимагав, щоб вона вийшла і показала номер телефону. Після того, як вона пояснила йому, що не має права лишати робоче місце, чоловік почав руками хапати її за футболку і витягнув її у віконце кіоску, внаслідок чого потерпіла вдарилась обличчям об вітрину кіоску. Потім він схопив її за руки, при цьому потік образливих слів на її адресу з його боку продовжувався. Коли їй вдалося вивільнитись, він нахилився і почав плювати у віконце на неї та на вітрину, схопив за окуляри і розірвав ланцюжок, на якому вони трималися. Коли ОСОБА_11 вдалося зачинити віконце, він оббіг кіоск та силою смикнув двері зі зворотного боку кіоску і тим самим зірвав ланцюжок на них. Потім він вхопився руками об одвірок і ногою вдарив її у живіт, від чого вона відлетіла до прилавку і вдарилась головою. Тоді вона сказала, що його посадять за те, що зламав двері, і він почав відходити. В цей час під`їхали чергові служби охорони.
Також, свідок ОСОБА_14 , допитаний у судовому засіданні, пояснив суду, що він працює охоронником у ТОВ «Охорона та безпека». Приблизно о 20:15 год. надійшов виклик з пульта охорони, та вони з напарником прибули на об`єкт через хвилини 2-3. По приїзду побачили, що чоловік (обвинувачений) тягне двері кіоску на себе, а продавець - на себе. Обвинувачений вів себе агресивно, намагався прорватися до кіоску, поки не побачив охоронців. Від нього відчувався запах алкоголю. На віконці кіоску свідок побачив плями від плювання. Ланцюжок на двері кіоску був розірваний. У потерпілої була розтягнута горловина на одежі, також на її одежі був слід від взуття. У обвинуваченого була кров на руці, і він пояснював, що вона від пошкодження віконцем, подряпини були незначні. Свідків з тильної сторони кіоску не було, лише сторони конфлікту. Спочатку обвинувачений визнав вину, пояснюючи це тим, що рознервувався, а потім змінив покази.
Свідок ОСОБА_15 , пояснив суду, що він працює охоронником у ТОВ «Охорона та безпека». В день подій, він знаходився на зміні. Отримавши виклик, вони з напарником поїхали на нього. По приїзду свідок побачив чоловіка, який тримав двері кіоску, і жінку, яка стояла на порозі, вони про щось розмовляли. Розмова була емоційна з жестами. Після того, як свідок підійшов до них, касир повідомила про те, що даний громадян намагається увійти до кіоску. Чоловік був знервований. Касир пояснила, що під час продажу даному громадянину цигарок, у неї задзвонив телефон і вона відволіклась, що викликало у покупця роздратованість. Після чого чоловік обійшов кіоск та сильно смикнув двері, розірвавши на них ланцюжок. Також пояснила, що обвинувачений плював їй в обличчя і хапав за футболку, яка дійсно була розтягнута, а в районі її щоки та шиї були мокрі сліди. Футболка на жінці була забруднена, оскільки обвинувачений вдарив її ногою в живіт (слід ноги був нижче живота). Також свідок бачив на потерпілій розірваний ланцюжок від окулярів, сліди крові на футболці, а під футболкою - подряпини. Спочатку чоловік все визнав, а потім відмовився від сказаного. На питання, чи вживав він спиртне, чоловік сказав, що трохи, але від нього відчувався запах спиртного. Поводив він себе нервово, махав руками. Після того було прийнято рішення про виклик міліції.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що працює експедитором у ТОВ «Сучасні бізнес системи», в його обов`язки входить доставка товару, та ремонт кіоску. В день даних подій він був на чергуванні, поступив дзвінок про виклик, і коли він під`їхав, біля кіоску «Аттіка» вже були працівники міліції. Також побачив реалізатора ОСОБА_17 , яка була схвильована і в неї був бруд на одежі. Свідок оглянув кіоск на предмет пошкоджень та виявив розірваний ланцюжок на дверях кіоску, після чого відремонтував його і покинув місце події.
Свідок ОСОБА_18 , яка є донькою потерпілої, пояснила суду, що їй зателефонувала ОСОБА_11 та повідомила про те, що на неї в кіоску напали. Вони з чоловіком одразу приїхали на місце події. По приїзду свідок побачила злякану маму, на її футболці в області живота було видно слід від взуття, ланцюжок на окулярах був розірваний. Обвинувачений стояв поруч з кіоском.
Свідок ОСОБА_19 , повідомив суду, що йому зателефонувала з кіоску ОСОБА_11 , яка є його тещею, та повідомила про те, що на неї напали і те, що вона вже викликала охорону. По приїзду на місце події побачив обвинуваченого, від якого відчувався запах алкоголю, на одежі у тещі в районі живота був слід від взуття, в кіоску був вирваний крючок від дверей.
Свідок ОСОБА_20 повідомила суду, що працює у сусідньому із цигарковим хлібному кіоску. В день даних подій вона підміняла змінницю. Почула сварку, так як кіоски знаходяться поруч. Чула як чоловік обзивав потерпілу. Вийшовши зі свого кіоску, побачила, як він плював на продавця, пригинався і плював у віконце. Потім бачила, як він обійшов цигарковий кіоск, зірвав ланцюжок на двері, відчинив двері і вдерся до кіоску.
Також судом були досліджені письмові та речові докази по справі, якими підтверджується винність обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого злочину за ч. 1 ст. 296 КК України, а саме:
- протокол проведення слідчого експерименту від 23.05.2014 року за участю потерпілої ОСОБА_11 з фото таблицею до нього (а.с. 23-30);
- протокол проведення слідчого експерименту від 27.05.2014 року за участю потерпілої ОСОБА_11 та експерта-медика ОСОБА_21 (а.с. 58-59);
- висновок судово-медичної експертизи № 1169-С/14 від 28.05.2014 р., згідно з яким у гр. ОСОБА_11 при повторному огляді виявлені наступні тілесні ушкодження: синці на руках. Ці пошкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, та могли бути отримані за 3-6 діб до огляду (27.05.2014 року). Цей висновок підтверджується виглядом, характером пошкоджень, а також кольором синців. За ступенем тяжкості: синці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 54);
- висновок судово-медичної експертизи № 1170-С/14 від 28.05.2014 р., згідно з яким у гр. ОСОБА_11 при повторному огляді виявлені наступні тілесні ушкодження: синці на руках. Ці пошкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, та могли бути отримані за 3-6 діб до огляду (27.05.2014 року). Цей висновок підтверджується виглядом, характером пошкоджень, а також кольором синців. За ступенем тяжкості: синці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Показання гр. ОСОБА_11 , дані нею в ході проведення слідчого експерименту, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у неї тілесних ушкоджень (а.с. 56);
- 2 DVD-R диски з відеозаписом з камер спостереження реєстраторів ГШР АТ «Охорона та безпека» за 21.05.2014 року (а.с. 91).
Також в ході судового розгляду судом були допитані свідки: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 .
Свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що з ОСОБА_13 навчався в одній школі. Був свідком подій, що відбувалися у травні 2014 року біля 20:00 год., стояв біля кіоску приблизно в 2 м обличчям до віконця кіоску та спостерігав за ними. Чув розмову покупця та продавця на підвищених тонах, бачив як обвинувачений сунув руку до віконця кіоску та коли її дістав, з неї пішла кров. Потім ОСОБА_13 обійшов кіоск зі зворотного боку, відчинив двері і просив номер телефону. Згодом приїхала служба охорони, потім міліція. Не чув нецензурної лайки та не бачив, щоб обвинувачений наносив тілесні ушкодження потерпілій чи намагався увійти до кіоску.
Свідок ОСОБА_23 пояснила суду, що у день даних подій йшла від друзів та вирішила купити цигарки. Звернула увагу, що біля цигаркового кіоску зібрались люди і почула, як жінка продавець казала покупцю, що вона йому цигарки дала, а він сунув руку у віконце, яке вона зачиняла. Після того він почав просити номер телефону, підійшов до дверей кіоску, а потім під`їхала охорона. Не чула нецензурної лайки, не бачила, щоб обвинувачений бив продавця, плював на неї та смикав двері кіоску, які були зачинені на ланцюжок.
Свідок ОСОБА_24 пояснив суду, що йшов до магазину, і біля цигаркового кіоску на відстані приблизно 50 метрів побачив скандал. Чув, як чоловік прохав у продавця якийсь телефон, та побачив як він же висунув руку з віконця кіоску і витирав її. Обійшовши кіоск, чоловік відчинив двері, вийшла продавець, з якою цей чоловік гучно сварився, прохав номер телефону. Згодом під`їхала охорона, після цього свідок пішов до метро. Не бачив, щоб обвинувачений плював, наносів удари потерпілій чи заходив до кіоску.
Свідок ОСОБА_25 , пояснила суду, що зустрічалась з обвинуваченим в молодості і на теперішній час також вони мають близькі стосунки. У день даних подій вони зустрілись з ОСОБА_13 , для того, щоб пройтись по місцям юності. У кіоску по пр. Московському вирішили купити цигарки. Обвинувачений надав продавцю 100 грн. за дві пачки цигарок, а вона дала лише одну пачку. Продавець в цей час розмовляла по телефону, коли вона закінчила розмову, вони запитали, де цигарки, на що продавець відповіла, що вона все віддала. ОСОБА_13 попрохав номер телефону для того, щоб поскаржитися на її поведінку, на що продавець відповіла, щоб телефон шукали на кіоску. Проте вони не знайшли там номеру телефону. Коли продавець зачиняла віконце у кіоску, поранила ОСОБА_13 руку. Після цього, свідок з обвинуваченим обійшли кіоск і ОСОБА_13 відчинив двері, а згодом під`їхала охорона та чоловік з жінкою. ОСОБА_13 на продавця не плював, через віконце її не хапав, тілесних ушкоджень не наносив та до кіоску не заходив.
Проте, до показів вказаних вище свідків суд відноситься критично, оскільки вони спростовуються показами інших свідків, а також іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, які є послідовними, логічними і узгоджуються між собою.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вину обвинуваченого повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, ОСОБА_13 вчинив злочин невеликої тяжкості.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_13 раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується добре.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, в силу ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, під час судового розгляду судом не встановлено. Посилання органів досудового розслідування на знаходження ОСОБА_13 в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину належними та допустимими доказами не підтверджено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також дані, що характеризують його особу, наявність обставини, що пом`якшує покарання, наявність на утриманні 2 неповнолітніх дітей ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На підставі викладеного, суд вважає можливим призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді арешту в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України.
Разом з тим, ОСОБА_13 у судовому засіданні надав заяву про застосування відносно нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» у зв`язку з тим, що він має на утриманні 2 дітей, яким ще не виповнилося 18 років.
Прокурор не заперечував проти застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2014 році».
Пункт «в» ст. 1 Закону України «Про амністію» передбачає звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України: осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Згідно наданих суду матеріалів, а саме: копій свідоцтв про народження ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було встановлено, що обвинувачений є батьком останніх, які на день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 р. не досягли 18 років.
Враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, має дітей, які на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р. не досягли 18 років, підстав, які б унеможливлювали застосування положень Закону України «Про амністію у 2014 році» у відношенні ОСОБА_13 ,що визначені статтею 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» № 392/96-ВР від 1 жовтня 1996 року, судом встановлено не було, суд дійшов висновку про доцільність застосування до обвинуваченого п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_13 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1000,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн. обвинувачений визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього у відшкодування матеріальної шкоди 15,00 грн., моральної 400,00 грн.
Суд вважає, що вказаний позов підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.
Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно товарного чеку ЧП Кульбашная від 23.05.2014 року вартість ремонту ціпочки від окулярів становить 15,00 грн. (а.с. 9).
У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що потерпілій стороні спричинені збитки на суму, зазначену в цивільному позові, а саме 1000,00 грн., у зв`язку із чим позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково на суму 15,00 грн.
Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди:
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Оцінюючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з положень ст. 1167 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Враховуючи обсяг та характер перенесених потерпілою моральних страждань, внаслідок вчинення щодо неї хуліганських дій, що завдали шкоди її здоров`ю (легкі тілесні ушкодження),суд, з урахування принципів розумності та справедливості, вважає, що позов ОСОБА_11 в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково на суму 1000,00 грн.
Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Запобіжні заходи не обиралися.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, і призначити йому покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.
ОСОБА_13 звільнити від відбування покарання, призначеного даним вироком на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_11 у відшкодування матеріальної шкоди 15 грн. 00 коп. та у відшкодування моральної шкоди 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп.
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Речові докази: ланцюжок зі службового входу у приміщення торгового кіоску «Аттіка», ланцюжок від окулярів вважати повернутими законним власникам; 2 DVD-R диска з відеозаписом з камер спостереження реєстраторів ГШР АТ «Охорона та безпека» залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1