Єдиний унікальний номер 234/1150/17 Номер провадження 11-кп/775/420/2017

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_5 ( далі - прокурор) на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 22.02.2017р., яким обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Краматорську Донецької області та мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 272 ч.2 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на три роки та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на один рік,

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 22.02.2017р., ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 272 ч.2 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на три роки та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на один рік.

Обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він наказом голови правління, генеральним директором ПАТ «НКМЗ» № 29 від 27.01.2011р. призначений на посаду слюсаря-ремонтника сервісного центру з ремонту та обслуговуванню обладнання.

Розпорядженням начальника сервісного центру з ремонту та обслуговуванню обладнання ОСОБА_10 від 08.08.2014р. №470, на ОСОБА_8 покладено обов`язки майстра з ремонту обладнання відділення Мх. №9 КРБ №1, з покладанням обов`язків за організацію робіт, дотриманням ПТБ та ППБ, БД лінійного персоналу в КС.

У відповідності зі своїми посадовими обов`язками майстра дільниці централізованого ремонту ПТУ куща №1 ОСОБА_8 :

- відповідно до п. 3.3 майстер має право призупиняти роботи, які виконуються з порушенням правил ремонту металоконструкцій , машин та механізмів, об`єктів котлонагляду та під`ємних споруд технікі безпеки, при цьому доводити до відома адміністрацію центра;

-відповідно до п. 3.4 майстер має право вимагати від підлеглих дотримання правил техніки безпеки;

-відповідно до п. 4.2 майстер несе відповідальність за недотримання трудової и виробничої дисципліни, правил внутрішнього трудового розкладу, норм та інструкцій з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, пожежної безпеки особисто та підлеглими працівниками;

-відповідно до п. 4.3 майстер несе відповідальність за порушення законодавчих та інших нормативних актів з охорони праці;

-відповідно до п. 4.4 майстер несе відповідальність за виконання або неналежне виконання обов`язків та невикористання прав, передбачених вказаною посадовою інструкцією;

У відповідності з розділом №3 «Правил внутрішнього трудового розкладу для робітників ПАТ «НКМЗ» зазначено, що «працівники підприємства повинні: дотримуватись вимог з охорони праці, навколишнього середовища, техніки безпеки..», « приймати заходи щодо негайного усунення причин та умов, які перешкоджають або утрудняють нормальне виконання роботи (простій, аварія) та негайно повідомляти про випадок адміністрації».

Консольно-поворотний кран інвентарний номер №17579, розташований на другому прольоті механоскладального цеху №2, на території ПАТ «НКМЗ» за у м. Краматорську, вул. О. Тихого, 5, Донецької області.

14.01.2015р. приблизно о 07.45 год., механік кущової ремонтної бази №1 сервісного центру з ремонту та обслуговування устаткування ПАТ «НКМЗ» ОСОБА_11 видав завдання на проведення робіт з демонтування консольно-поворотного крану, інвентарний номер №17579, які відносяться до робіт з підвищеною небезпекою, виконуючому обов`язки майстра підйомно-транспортного обладнання сервісного центру з ремонту та обслуговуванню устаткування ПАТ «НКМЗ» ОСОБА_8 .

Одержавши завдання, ОСОБА_8 разом із слюсарями-ремонтниками підйомного-транспортного обладнання сервісного центру з ремонту та обслуговування устаткування ПАТ «НКМЗ» ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , прийшли до місця провадження робіт після чого розпочали роботи щодо демонтажу консольно-поворотного крану інвентарний номер №17579. ОСОБА_8 не визначивши порядку демонтажу крана й не ознайомивши членів бригади про порядок демонтажу, дав команду на початок роботи. Члени бригади приступили до виконання підготовчих робіт. На місце провадження робіт прийшов майстер з ремонту електроустаткування відділення механоскладального цеху №2 кущової ремонтної бази ОСОБА_14 , який перевірив відсутність напруги, показавши членам бригади, що напруга відсутня. Слюсарі-ремонтники ОСОБА_13 та ОСОБА_12 відгородили зону проведення робіт, майданчик був пересунений ближче до крана, на відстань 1000 мм від нього. Перед початком виконання роботи на підставі колони було 3 загвинчених гайки, 4 гайки лежали поруч із колоною на підлозі. ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 бачили це, але не переконались в надійності кріплення підстави колони до фундаменту та приступили до подальшої роботи. О 10.00 год., ОСОБА_13 піднявся на майданчик для огляду місця кріплення двотаврової консолі до крана. ОСОБА_12 взяв мотузку та прив`язав її до ручки пристосування, потім потягнув за мотузку й розгорнув консоль у бік від майданчика. У цей момент колона почала падати на майданчик, потягнувши за собою ОСОБА_12 . Разом з мотузкою консоль розвернулася у бік майданчика та через зсув центру ваги кран разом з консоллю упав на майданчик. У результаті цього майданчик упав на бік з ОСОБА_15 , який в цей час перебував на ньому, на підлогу прольоту цеху. При падінні ОСОБА_13 одержав травми правої ноги та лівої руки.

При цьому майстром ОСОБА_8 були допущені наступні порушення нормативно-правових актів з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, а саме статті 14 Закону України «Про охорону праці», пункту 5.3.2. Правил будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів, пунктів 2.1, 2.2, 2.8, 2.10, 2.11, 3.2, 3.3, 3.4, 4.2, 4.3, 4.4 Посадової інструкції майстра дільниці централізованого ремонту ПТУ куща №1; розділ 3ж та розділ 3к. «Правил внутрішнього розпорядку для працівників ПАТ «НКМЗ» в частині того, що не прийняв дієвих заходів щодо недопущення ведення робіт демонтажу консольно-поворотного крану інвентарний номер №17579, з відступами від вимог нормативно-правових актів з охорони праці, а саме в умовах відсутності надійного кріплення крану, а також проекту виконання робіт, та не слідкував за дотриманням працівниками правил трудового внутрішнього розпорядку і норм техніки безпеки та його дії знаходились в прямому причинному зв`язку з настанням надзвичайної події травмуванням слюсаря ОСОБА_13 .

В результаті злочинної недбалості виконуючого обов`язки майстра підйомно-транспортного обладнання сервісного центру з ремонту та обслуговуванню устаткування ОСОБА_8 , слюсарю ремонтнику ПАТ «НКМЗ» ОСОБА_13 були заподіяні тілесні ушкодження, а саме закритий осколчастий перелам променевій кістки лівого передпліччя і типовому місці із зсувом уламків, закритий відрив шиловидного відростку літієвої кості лівого передпліччя, та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я більше 21-го тижня (3-х неділь), а також відкриті оскольчасті перелами обох кісток нижній третини правої голені зі зсувом відламків, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, що відноситься до інших тяжких наслідків.

На зазначений вирок суду прокурором подано апеляційну скаргу, в якій вона:

-вважає вирок суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінально процесуального закону;

-зазначає, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ст. 272 ч.2 КК України не вмотивував своє рішення про непризначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

-вказує, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання помилково врахував дві обставини, що пом`якшують його покарання, а саме повне визнання своєї винуватості та щире каяття, оскільки відповідно до ст. 66 ч.1 п.1 КК України ці обставини рахуються як одна обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому;

-зазначає, що суд першої інстанції, відповідно до ст. ст. 75,76 КК України при покладенні на обвинуваченого ОСОБА_8 , обов`язку повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки на даний час зазначений вище контроль покладається на уповноважений орган з питань пробації;

-вказує, що суд першої інстанції ухвалюючи обвинувальний вирок відносно ОСОБА_8 не стягнув з нього на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, та не зазначив мотивів прийнятого рішення;

-прохає скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 272 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на три роки з позбавленням права обіймати керівні посади чи займатися діяльністю з організаційно-розпорядчими функціями строком на два роки та на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на один рік з покладенням на нього обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, а також стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора та прохав її задовольнити, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора в частині стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора за таких підстав.

Як видно з апеляційної скарги прокурора фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 272 ч.2 КК України не оскаржуються, вона не згодна тільки з призначеним обвинуваченому ОСОБА_8 покаранням, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок Краматорського міського суду Донецької області від 22.02.2017р., тільки в межах апеляційних вимог.

Так, як видно з вироку суду покарання призначене судом обвинуваченому ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ст. 272 ч.2 КК України у виді обмеження волі без призначення додаткового покарання суд першої інстанції не врахував той факт, що санкція ст. 272 ч.2 КК України, передбачає обов`язкове призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Посилання суду першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ст. 272 ч.2 КК України у виді обмеження волі без призначення додаткового покарання на ст. 69 КК України відсутні.

Крім того, як видно з мотивувальної частини вироку суд першої інстанції прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі та в резолютивній частині вироку призначив обвинуваченому саме такий вид покарання, проте при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_8 вимог ст. 75,76 КК України в резолютивній частині суд зазначив, що обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, що є неприпустимим, оскільки робить вирок в частині призначення покарання внутрішньо суперечним та незаконним.

За таких підстав, на думку колегії суддів, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, колегія суддів, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів проти безпеки виробництва, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення та його наслідки.

Крім того, колегія суддів враховує особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який позитивно характеризується за місцем роботи та місцем мешкання, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому щире каяття та приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади чи займатися діяльністю з організаційно-розпорядчими функціями.

В свою чергу, колегія суддів враховуючи той факт, що покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення обвинуваченого вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без відбування покарання у виді обмеження волі та приймає рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 , від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що ухвалюючи обвинувальний вирок відносно ОСОБА_8 суд не стягнув з нього на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, то вони на думку колегії суддів, також є слушними, оскільки відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 418,420 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_5 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 22.02.2017р., яким обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 272 ч.2 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на три роки та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на один рік, задовольнити.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 22.02.2017р., яким обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 272 ч.2 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на три роки та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на один рік скасувати в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 272 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на три роки з позбавленням права обіймати керівні посади чи займатися діяльністю з організаційно-розпорядчими функціями строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження (дозволу) з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави в особі Донецького науково-дослідницького інституту судових експертиз при Міністерстві юстиції України процесуальні витрати в сумі 5913 (п`ять тисяч дев`ятсот тринадцять) грн. 60 ( шістдесят ) коп.

В іншій частині вирок Краматорського міського суду Донецької області від 22.02.2017р., відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.