Справа №592/5738/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/253/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 травня 2017 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

з участю прокурора - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , яка просить:

- ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 скасувати;

- застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Так, ОСОБА_7 перебуваючи на балконі квартири АДРЕСА_1 з пневматичного пістолета здійснив постріли у проїжджаючі по проїзній частині вул. Інтернаціоналістів в м. Суми автомобілі, чим пошкодив автомобіль ВАЗ 21011 р.н. НОМЕР_1 , автомобіль наряду патрульної поліції фрегат-112 марки Toyota Prius р.н. НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 травня 2017 року клопотання слідчого частково задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у певний період доби, а саме з 20.00 години до 07.00 години. Строк дії по 30 червня 2017 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки:

1. заборонено у період часу з 20.00 години до 07.00 години залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

2. зобов`язано прибувати за викликом до слідчого, прокурора або до суду;

3. заборонено спілкуватися з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими свідками по цьому кримінальному провадженню.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що:

- прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 296 КК України;

- прокурором доведено наявність ризику можливого перешкоджання кримінальному провадженню, однак не доведено наявність інших ризиків;

- прокурором не доведено, що інші більш м`які запобіжні заходи, а ніж тримання під вартою не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Тому, з врахуванням матеріалів кримінального провадження саме домашній арешт зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вимоги апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 мотивує тим, що:

- судом під час прийняття рішення про застосування запобіжного заходу не у повному обсязі враховано, що ОСОБА_7 : ніде не працює, не має постійного джерела доходу; наявність підозри за тяжкий злочин; не визнання вини; можливість підозрюваного переховуватися від слідства та суду.

Вважає, що за таких обставин ухвала слідчого судді підлягає до скасування.

Інші учасники судового провадження апеляційні скарги на ухвалу слідчого судді не подавали.

Заслухавши доповідь головуючого судді, зміст апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , яка підтримала вимоги поданої апеляційної скарги, думку захисника та підозрюваного, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні та вважали ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 зазначеного закону.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З матеріалів кримінального провадження (а.п. 20-21) вбачається наявність підозри відносно ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 296 КК України, обґрунтованість якої доводиться наступним: показами свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та долученими до матеріалів кримінального провадження доказів (а.п. 2, 3 - 4, 5, 6-7, 9-10, 11, 12- 14, 15 17, 18 - 19).

Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя, на думку колегії суддів в повній мірі дотримався вимог ст. 194 КПК України.

Не дивлячись на наявність підозри за тяжкий злочин слідчим суддею, також було прийнято до уваги: дані про особу підозрюваного (відсутність судимостей); міцність соціальних зв`язків (наявність постійного місця проживання, наявність дружини та неповнолітньої дитини), чим дотримано вимоги ст. 178 КПК України.

Доводи прокурора про відсутність джерела доходу у підозрюваного на думку колегії, не можуть братися до уваги в якості ключової підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при врахуванні обставин для обрання запобіжного заходу має враховуватися, на підставі ст. 178 КПК України, ряд інших обставин в їх сукупності. І сама по собі зазначена обставина не може свідчити про схильність до вчинення протиправних дій.

Такими, що не заслуговують на увагу є доводи апеляційної скарги про не визнання вини підозрюваним, оскільки відповідно до ст. 17 КПК України діє презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, відповідно до якої особа вважається не винуватою, доки її вину не буде доведено, у порядку передбаченому КПК України і встановлено обвинувальним вироком суду. При цьому, визнання вини це право особи, а не її обов`язок.

Доводи прокурора про можливість переховування, на думку колегії суддів до уваги братися також не можуть, оскільки відповідно до практики Європейського суду, а саме справи «Подвезько проти України» ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою.

Крім цього, колегією суддів приймається до уваги, що сама тяжкість злочину законом не визначена як самостійна підстава для обрання запобіжного заходу і підлягає врахуванню у сукупності з іншими обставинами, що характеризують особу, стосовно якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу, відповідно до вимог КПК України.

З урахуванням практики Європейського суду, при обранні запобіжного заходу, сторона обвинувачення поза розумним сумнівом повинна довести, що підозрюваний може вчинити ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, при цьому сама констатація наявності ризиків без належного аргументування та наведення обставин, що можуть свідчити про їх існування є недостатнім.

В той же час, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 , процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя поклав на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України і колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді.

Так, при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Ходорковський проти Росії»).

На думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду під час розгляду клопотання в повній мірі дотримався підстав застосування запобіжного заходу та визначив цілі, які стоять за ним, а тому вірно застосував саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, що в сукупності із встановленими процесуальними обов`язками передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України та конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, яка говорить, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді не можуть визнаватися достатніми, оскільки обґрунтовано були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано наступний за суворістю запобіжний захід, який на думку колегії суддів співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочинів та їх наслідками, і підстав вважати його таким, що не забезпечить належне дотримання процесуальної поведінки не має.

При цьому, у самій апеляційній скарзі прокурора взагалі не наведено, чому обраний слідчим суддею запобіжний захід буде не ефективним і не надано матеріалів на підтвердження конкретних ризиків.

Крім того, покладені на підозрюваного обов`язки: заборона, у певний період доби залишати житло; обов`язок прибувати за викликом до слідчого, прокурора або до суду; заборона спілкування з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими свідками по цьому кримінальному провадженню мають достатній обмежувальний характер, про що було зазначено в ухвалі слідчим суддею.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь яких законних підстав для задоволення вимог щодо зміни ухвали слідчого судді, як про це поставлено питання в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 травня 2017 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у певний період доби, з покладенням відповідних обов`язків залишити без зміни, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

суддя Апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_2