Справа № 368/1020/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1483/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 14.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
« 14 » грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року про застосування до засудженого ОСОБА_8 Закону України «Про амністію в 2014 році»,

в с т а н о в и л а:
До Кагарлицького районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього Закону України «Про амністію в 2014 році».

24.10.2016р. ухвалою Кагарлицького районного суду клопотання засудженого ОСОБА_8 задоволено, застосовано ст. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році» та скорочено наполовину невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього положень ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на незаконність та необґрунтованість ухвали, вважає, що судом не було враховано те, що на момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_8 не був засуджений і не відбував покарання, а тому дія вказаного Закону, на нього не поширюється.

В запереченнях засуджений ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, як безпідставну та необґрунтовану, а ухвалу суду І інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду І інстанції без зміни, перевіривши матеріали за клопотанням засудженого та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 409 КПК України серед інших підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з ухвали суду, застосовуючи до ОСОБА_8 положення ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» суд І інстанції послався на те, що ОСОБА_8 вчинив злочин 20.09.2013р., тобто до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», а тому на нього поширюється дія вказаного Законута скоротив засудженому наполовину невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, приймаючи рішення про застосування вказаного Закону, суд не врахував наступне.

Статтею 6 Закону України "Про амністію у 2014 році" визначено, що слід скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

Згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.05.2014р. №223-75704-14 роз`яснено, що дія ст. 6 Закону України « Про амністію у 2014 році» розповсюджується на засуджених за вчинення злочинів будь-якої тяжкості, в тому числі й тяжких та особливо тяжких (за винятком обмежень, визначених у ст.8 закону «Про амністію у 2014 році» та у ст.4 закону «Про застосування амністії в Україні»), незалежно від строку відбутого ними покарання, за умови, що ці особи не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст.ст.1-5 закону «Про амністію у 2014 році».
Згідно зі ст. 43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 засуджений вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.05.2014 року за ч.2 ст.286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки. Згідно розпорядження про виконання вироку, вирок набрав законної сили 10.10.2014р.

При цьому, Закон України "Про амністію у 2014 році" від 8.04.2014р. набрав чинності 19 квітня 2014 року.

Таким чином, на момент вступу в дію зазначеного Закону ОСОБА_8 не мав статусу засудженого і не відбував покарання, а тому на нього не поширюється дія ст. 6 вказаного Закону.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду І інстанції не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою необхідно відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього положень ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року, щодо засудженого ОСОБА_8 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про застосування ст.6 Закону України »Про амністію в 2014 році» та скорочення наполовину не відбутого покарання відмовити.

Судді