Справа № 509/940/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2017 року смт.Овідіополь
Слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь скаргу ОСОБА_5 на дії прокурора та бездіяльність слідчого,-

ВСТАНОВИВ:
21.03.2017 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області зі скаргою на бездіяльність слідчого, відповідно до якої просить:
- визнати лист Іллічівської місцевої прокуратури від 01.03.2017 року № 16-747-17 вих. як неналежним, незаконним реагуванням на подане в порядку ст.220 КПК України клопотання ОСОБА_5 ;
- зобов`язати слідчого, як представника органу досудового розслідування та прокурора в порядку дотримання законів в даному кримінальному провадженні вручити пам`ятку потерпілого ОСОБА_5 та внести до ЄРДР відомості саме заяву ОСОБА_5 від 15.03.2016 року про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення.
Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечує.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаю скаргу такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Що стосується вимоги про визнання листа Іллічівської місцевої прокуратури від 01.03.2017 року № 16-747-17 вих. як неналежним, незаконним реагуванням на подане в порядку ст.220 КПК України клопотання ОСОБА_5 , вона задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Отже вищезазначена вимога скаржника виходить за межи повноважень слідчого судді, в зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Що стосується вимоги про зобов`язання слідчого, як представника органу досудового розслідування та прокурора в порядку дотримання законів в даному кримінальному провадженні вручити пам`ятку потерпілого ОСОБА_5 та внести до ЄРДР відомості саме заяву ОСОБА_5 від 15.03.2016 року про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення, вона також задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Ухвала слідчого судді від 05.07.2016 року виконана, відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 08.07.2016 року за № 0001534 за ст.277 ч.1 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Як передбачено ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Постановою слідчого від 19.01.2017 року відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілим по даному кримінальному провадженню.

З огляду на те, що заявником ОСОБА_5 не надано слідчому жодних підтверджень завдавання йому моральної, фізичної або майнової шкоди, вважаю, що слідчим правомірно відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілим, в зв`язку з чим ОСОБА_5 , на час розгляду скарги, має статус заявника, а не потерпілого та підстави для надання йому пам`ятки потерпілого відсутні.
Таким чином, вважаю, що правових підстав для задоволення скарги не має та у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1