Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю захисника ОСОБА_3 ,
розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на дії слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві,
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в якій просить визнати дії слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 протиправними та зобов`язати слідчого провести допит свідків за участі сторони захисту.
11.10.2016 року ним було подано до Дніпровського управління поліції клопотання про допит свідків за участі сторони захисту.
18.11.2016 року слідчим відмовлено у задоволенні клопотання в частині допиту свідків в присутності сторони захисту, оскільки такий допит є частковим відкриттям матеріалів справи та може привести до порушення принципу таємниці слідства та тиску стороною захисту на свідків.
Не погоджуючись із вказаною постановою слідчого, враховуючи рівність сторін кримінального провадження щодо доказування винуватості особи та для захисту порушених прав підозрюваного ОСОБА_4 на встановлення об`єктивної істини у справі, його захисник змушений звернутися з даною скаргою до суду.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив суд її задовольнити, виходячи з доводів якими вона обґрунтовується.
Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.
Оскільки відсутність слідчого не є перешкодою у розгляді скарги за ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд у його відсутність.
Вислухавши захисника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги виходячи з наступного.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
22 вересня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 вересня 2016 року приблизно о 20 год. 50 хв. по вул. Рогозівська, 3-А, в м. Києві, ОСОБА_4 на грунті особистих неприязних стосунків, наніс кухонним ножем тілесні ушкодження ОСОБА_6 , від яких останній помер на місці події.
18.11.2016 року постановою слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 частковозадоволено вказане клопотання ОСОБА_3 від 11.10.2016 року.
Постанова мотивована тим, що слідчим у кримінальному провадженні № 0013080 прийнято рішення про проведення слідчих дій (допит свідка) під час яких є намір поставити ряд запитань даним свідкам, відповідь на які всебічно має відобразити подробиці скоєння ОСОБА_4 злочину або інших обставин, пов`язаних із цим. При цьому частина свідків у кримінальному провадженні на час подання адвокатом клопотання вже є допитаними.

Разом з цим, слідчий не вбачає за необхідне здійснювати допит інших свідків, яких ще не було допитано на час подання клопотання із залученням сторони захисту, оскільки такі дії є частковим відкриттям матеріалів кримінального провадження та порушення принципу таємниці досудового розслідування, забезпечення можливості впливу (тиску) стороною захисту на свідків.

Про винесення означеної постанови слідчим було повідомлено захисника.
Частиною 2, 6 ст. 223 КПК України передбачено, що підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. Слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній.
Згідно із ст. 110 КПК України в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені обставини, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.

Постанова слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 від 18.11.2016 року відповідає означеним вимогам КПК України, підстав для її скасування та зобов`язання слідчого провести допит свідків за участі сторони захисту слідчий суддя не вбачає.
З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 220, 223, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на дії слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя