Справа № 520/2884/15-к
Провадження № 1-кп/520/509/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2017 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000671 від 12.02.2015 року, відносно:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Отрадове, Роздільнянського району, Одеської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньо освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 16.11.2011 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік; 2) 14.05.2012 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.2 ст.125 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого ухвалою Белозерського районного суду Херсонської області від 01.04.2014 року умовно-достроково на строк 1 рік, 6 місяців, 13 днів; 05.03.2015 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років та 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.05.2012 року і остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки та 7 місяців; обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Червоний Сулін, Ростовської області, Російської Федерації, росіянина, громадянина Російської Федерації, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

ВСТАНОВИВ:
12.02.2015 року о 12:20 год., знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Суднобулівельна, біля будинку № 11, ОСОБА_13 (який діяв повторно) та ОСОБА_14 побачили потерпілого ОСОБА_12 , який перебуваючи біля банкомату «ПриватБанк», що розташований в цоколі зазначеного будинку, знімав готівку грошові кошти, які знаходились на його банківській карті. Після чого, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вступили у попередню змову, спрямовану на відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_12 . Реалізуючи свій злочинний намір, з метою особистої наживи, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , діючи спільно, застосували до потерпілого ОСОБА_12 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, що виразилось в нанесенні ОСОБА_14 потерпілому ОСОБА_12 поштовху в спину, від якого останній сів навпочіпки. Далі, ОСОБА_14 обхватив потерпілого ОСОБА_12 за плечі, з метою обмеження його рухів та утримання на місці події, а ОСОБА_13 почав кусати потерпілого за кисть руки та здійснювати спроби вихопити з неї грошові кошти, в цей же час, ОСОБА_14 , шляхом ривку з іншої руки потерпілого ОСОБА_12 відкрито викрав, належні йому грошові кошти в сумі 2 000 гривень, чим завдали потерпілому ОСОБА_12 матеріалу шкоду на вказану суму. В подальшому, з викраденим майно ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, отримавши можливість розпорядитись відкрито викраденими коштами на власний розсуд.

За таких обставин:

ОСОБА_13 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_14 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, 12.02.2015 року приблизно 12:20 год., знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Суднобулівельна, біля будинку № 11, він та ОСОБА_14 побачили потерпілого ОСОБА_12 , який знаходився біля банкомату «ПриватБанк», та знімав грошові кошти. Після чого він та ОСОБА_14 підбігли до ОСОБА_12 , ОСОБА_14 штовхнув ОСОБА_12 , від чого останній сів навпочіпки, схопив його за руки, а він в свою чергу укусив його за руку та вирвав гроші у сумі 2000 грн. Далі, ОСОБА_12 почав кричати, звати на допомогу та побіг до магазину з продажу товарів для тварин. У вказаному магазині ОСОБА_12 зачинився, а дівчина продавець викликала службу охорону. Після чого, він та ОСОБА_14 з місця вчинення злочину зникли, однак в подальшому були затримані службою охорони та доставлені у відділення міліції.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не допустить порушень вимог чинного законодавства. Надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, зміст якої йому роз`яснено та зрозуміло.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, 12.02.2015 року приблизно 12:20 год., знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Суднобулівельна, біля будинку № 11, він та ОСОБА_13 побачили потерпілого ОСОБА_12 , який знаходився біля банкомату «ПриватБанк», що знаходився у зазначеній будівлі та знімав грошові кошти. Після чого він та ОСОБА_13 підбігли до ОСОБА_12 , він штовхнув ОСОБА_12 , від чого останній сів навпочіпки, схопив його за руки, а ОСОБА_13 в свою чергу укусив ОСОБА_12 за руку та вирвав грошові кошти у загальній сумі 2000 грн. Далі, ОСОБА_12 почав кричати, звати на допомогу та побіг до магазину з продажу товарів для тварин. У вказаному магазині ОСОБА_12 зачинився, а дівчина продавець викликала службу охорону. Після чого, він та ОСОБА_13 з місця вчинення злочину зникли, однак в подальшому були затримані службою охорони одного з прилеглих магазинів та доставлені у відділенні міліції для дачі пояснень.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не допустить порушень вимог чинного законодавства. Надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, зміст якої йому роз`яснено та зрозуміло.

Крім повного визнання провини обвинуваченими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, їх вина також підтверджується показами допитаних в судовому засіданні потерпілого та свідка, а саме:

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що впізнав обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та саме вони здійснили відносно нього грабіж за наступних обставин. В середні лютого 2015 року, більш точну дату не пам`ятає, так як минув значний проміжок часу, знаходячись у м. Одесі на вул. Суднобудівельній, він знімав грошові кошти у банкоматі «ПравитБанк», з картки на яку йому надійшла пенсія. У той час коли він взяв грошові кошти з банкомату 2 000 грн., його у спину штовхнув ОСОБА_14 , схопив за руки, тим самим позбавив можливості здійснювати супротив, а ОСОБА_13 почав кусати його за руку, вирвав грошові кошти. Він злякався, почав кричати та кликати на допомогу, після чого забіг до зоомагазину і зачинив двері, потім один з продавців натиснув кнопку тривоги, приїхала служба охорони та затримала зловмисників.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що в 2015 році працювала продавцем консультантом в зоомагазині, що розташований у м. Одесі по вул. Суднобудівний. Приблизно о 12:40 год., 12.02.2015 року до неї в магазин забіг потерпілий ОСОБА_12 , якій зачинив двері, почав кричати та голосно кликати на допомогу. Далі, вона побачила як обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 намагалися відчинити двері магазина та погрожувати потерпілому ОСОБА_12 , при цьому останні висловлювалися нецензурною лайкою, вели себе не адекватно та зухвало, вимагали від нього якісь гроші. Після чого, вона натиснула тривожну кнопку виклику служби охорона, які відразу приїхала та затримала ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Через деякий час її викликали до районного відділу міліції для дачі пояснень по цій справі. Більше нічого добавити не може.

Беручи до уваги, що обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вину в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні визнали у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених та потерпілого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням доказів, які характеризують їх особистість. Обвинуваченим було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинувачених, потерпілого та свідка, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують їх особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_13 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб; та вина обвинуваченого ОСОБА_14 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинувачених, суд визнає, вчинення злочину щодо особи пенсійного віку, (потерпілий ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонер).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд враховує : суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику, той факт що обвинувачений ОСОБА_13 вже не одноразово притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкі корисливі злочини, однак на шлях виправлення не встав, належних висновків не зробив та знов вчинив умисний корисливий злочин, обтяжуючі та пом`якшуючі обставини, а також думку учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та запобігання вчинення нових злочинів необхідним та достатнім покаранням для обвинуваченого ОСОБА_13 буде у вигляді позбавлення волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_14 суд враховує : суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику, той факт що обвинувачений ОСОБА_14 , згідно медичної довідки з Одеського слідчого ізолятору № 21 встановлений діагноз ВІЛ інфекція, 2 клінічна стадія, обтяжуючі та пом`якшуючі обставини, а також думку учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та запобігання вчинення нових злочинів необхідним та достатнім покаранням для обвинуваченого ОСОБА_14 буде у вигляді позбавлення волі.

Питання про речові докази суд віршує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, а саме покарання призначеного вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.03.2015 року за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців, остаточно визначити ОСОБА_13 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_13 , залишити без змін тримання під вартою, обчислюючи термін відбування покарання, з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України, з моменту його фактичного затримання, тобто з 12.02.2015 року.

ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_14 залишити без змін тримання під вартою, обчислюючи термін відбування покарання, з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України, з моменту його фактичного затримання, тобто з 12.02.2015 року.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме грошові кошти у загальній сумі 2 000 грн., вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_12 , згідно гарантійної розписки.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Обвинувачений, який утримається під вартою має право заявити клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1 .