Провадження №1-кп/748/179/16
Єдиний унікальний № 748/1402/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2016 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 20 листопада 2014 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воровського, Прилуцького району Чернігівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,
Сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 , польова пошта В НОМЕР_2 № 55 від 20 березня 2014 року, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду командира 2 танкового взводу 9 танкової роти 3 танкового батальйону цієї ж частини вчинив дезертирство, тобто нез`явлення з відпустки до військової частини з метою ухилення від військової служби.
Військовослужбовець за призовом під час мобілізації старший лейтенант ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби, упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 10 жовтня 2014 року, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладається на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України являється справою всього українського народу і обов`язком кожного громадянина України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу під час мобілізації у війсковій частині А НОМЕР_3 польова пошта НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ), діючи з прямим умислом, направленим на ухилення від військової служби, без наміру повертатись до виконання обов`язків військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та не з`явився вчасно на службу без поважних причин до розташування військової частини А НОМЕР_3 польова пошта НОМЕР_4 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та області.
27 травня 2016 року старший лейтенант ОСОБА_3 відповідно до наказу командира війсковій частині А НОМЕР_3 польова пошта НОМЕР_4 повернувся до розташування військової частини та був звільнений з військової служби в запас.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 обов`язки військової служби у період з 10 жовтня 2014 року по 27 травня 2016 року не виконував, час проводив на власний розсуд, перебуваючи за місцем проживання за адресою: м. Прилуки, Чернігівської області.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся.
Згідно з вимогами ст. 349 ч.3 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження та вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого, що виразились у вчиненні дезертирства, тобто у тобто нез`явленні з відпустки до військової частини з метою ухилення від військової служби органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 408 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, повне визнання вини, обставини, за яких обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі. Враховуючи, що обвинувачений вину у скоєному визнав повністю, розкаявся у вчиненому, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась, підстави для її обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України та призначити йому за цей злочин покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до кримінально - виконавчої інспекції (уповноваженого органу з питань пробації), повідомляти кримінально- виконавчу інспекцію (уповноважений орган з питань пробації) про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1