Провадження по справі1-кп/521/310/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 31 грудня 2015 року за № 0000137, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Одеса, має середню освіту, не працює, не одружений, судимий:

1)13.12.2006 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.ст. 185 ч. 3, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю в 3 роки;

2)05.09.2013 року Київським районним судом м. Одеси за ст.ст. 121 ч. 1, 71 до 5 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі за ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.10.2014 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 7 місяців 22 дні,

зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
30 грудня 2015 року після 20 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на парковці гіпермаркету «Фоззі» за адресою м. Одеса, вул. Середня, 83-а, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, невстановленим шляхом відчинив задні ліві двері автомобіля «Део Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 і, діючи таємно, повторно та з корисливих мотивів, невстановленим шляхом відчинив задні ліві двері автомобіля та викрав з салону майно, що належить ОСОБА_6 на загальну суму 2413 грн., а саме: автомагнітолу «Pioneer» вартістю 369 грн., навігатор «Pioneer» вартістю 594 грн., сонцезахисні окуляри «Carriere» вартістю 68 грн., освіжував повітря для автомобіля «Deliss» вартістю 62 грн., тримач для мобільного телефону, USB-кабель вартістю 87 грн., туалетний папір «Панда» в кількості 4 одиниць загальною вартістю 23 грн., 6 скляних бокалів загальною вартістю 279 грн., чоловічу сумку «Fartiny» вартістю 333 грн., жіночу сумку вартістю 376 грн., жіночі кеди вартістю 150 грн., паперові серветки «Літо» вартістю 6 грн., зарядний пристрій для мобільного телефону «Нокіа» вартістю 40 грн., USB-привід вартістю 26 грн.

Продовжуючи свій злочинний намір, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 взяв вищевказані речі, після чого покинув салон автомобіля та почав втікати з місця скоєння злочину з викраденим майном, тим самим виконав всі дії для доведення злочину до кінця, але не закінчив злочин з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками поліції.

В судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину в інкримінованому злочині, але відмовився надавати покази та відповідати на запитання.

Однак, вина ОСОБА_4 у скоєнні вказаного злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 показав, що 30.12.2015 року у вечірній час доби на автомобілі «Део Ланос» приїхав до гіпермаркету «Фоззі» за адресою м. Одеса, вул. Середня, 83-а. Залишивши автомобіль на парковці навпроти входу і зачинивши автомобіль на центральний замок та включивши сигналізацію, він направився до магазину, де знаходився протягом 15-20 хвилин. Повернувшись до автомобіля, він виявив, що були розблоковані всі двері, а задні ліві дверцята - прочинені. Із салону автомобіля було викрадено автомагнітолу, її з`єднувальні електропроводи - обірвані. Також була відчинена кришка підлокітника між передніми сидіннями, а із ємності було викрадено навігатор, окуляри, освіжував повітря, тримач для телефону, серветки, зарядний пристрій для телефону. З «бардачку» на передній панелі автомобіля було викрадено USB-привід, а також інші речі, що були придбані ним раніше в магазині «Таврія-В» та знаходилися на задньому сидінні. В цей час він почув, що його кличе працівник поліції, який знаходився на відстані близько 30-50 м від автомобіля. Підійшовши, він побачив обвинуваченого ОСОБА_7 , який знаходився біля поліцейського, поруч з ними стояла викрадена із автомобіля сумка і пакети з речами. Він впізнав свої речі, про що повідомив поліцейського. Поліцейський сказав, що бачив, як ОСОБА_7 виходив з його автомобіля з речами, і затримав обвинуваченого. Викрадені речі були повернуті йому в подальшому слідчим.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що працював дільничним інспектором Хмельницького відділення поліції у м. Одесі. 30.12.2015 року з 16 до 23 години повинен був стежити за громадським порядком в районі гіпермаркету «Фоззі», оскільки почастішали випадки крадіжок з автомобілів. Ввечері, коли він з напарником дільничним інспектором ОСОБА_9 обходили територію стоянки біля магазину, до них звернувся громадянин і повідомив, що з його автомобіля викрадено речі. В зв`язку з повідомленням вони викликали слідчо-оперативну групу і продовжували спостерігати за стоянкою. Після цього його увагу привернув чоловік, який перебував біля автомобіля «Део Ланос». В подальшому виявилося, що це був обвинувачений ОСОБА_7 . Він ( ОСОБА_7 ) відчинив задні дверцята автомобіля і сів на заднє сидіння, а через нетривалий час вийшов, тримаючи в руках пакети з речами, і став втікати. Він (свідок) і ОСОБА_9 знаходилися в різних місцях перед магазином, але погналися за ОСОБА_7 . Побачивши, що за ним женуться, ОСОБА_7 кинув викрадені речі, але встиг відбігти від них не більше 5 метрів, як його наздогнав ОСОБА_9 . Всі вони підійшли до того місця, де ОСОБА_7 кинув речі, приблизно у 30-40 метрах від автомобіля «Део Ланос», пізніше до них підійшов потерпілий і впізнав викрадені у нього речі. Через нетривалий час приїхала слідчо-оперативна група, якій вони передали ОСОБА_10 і речі. Весь час з моменту, коли ОСОБА_7 підійшов до автомобіля потерпілого, і до моменту затримання обвинувачений перебував у полі його зору. Тому він стверджує, що крадіжку вчинив саме ОСОБА_7 .

У суду немає підстав сумніватися у показаннях потерпілого та свідка, оскільки вони послідовні, логічні і підтверджуються іншими доказами у справі.

Місцем події є майданчик для паркування автомобілів біля Гіпермаркету «Фоззі», розташованого за адресами м. Одеса, вул. Балківська, 88 (колишня вул. Фрунзе), вул. Середня, 83-а. Під час огляду місця події на майданчику знаходився автомобіль «Део Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого відсутня автомагнітола, відкрита кришка ящика для речей на передній панелі, піднята кришка підлокітника між передніми сидіннями. На відстані близько 30 м. від автомобіля було виявлено 2 поліетиленових пакети з логотипом магазину «Таврія В» та жіноча сумка, в яких знаходилися: автомагнітола «Pioneer», навігатор «Pioneer», сонцезахисні окуляри, освіжував повітря для автомобіля, тримач для мобільного телефону, USB-кабель, туалетний папір 4 шт., 6 скляних стаканів, чоловіча сумка, кеди, паперові серветки «Літо», зарядний пристрій для мобільного телефону. На фототаблиці, долученій до протоколу огляду місця події, мається зображення свідка ОСОБА_8 і затриманого обвинуваченого ОСОБА_4 (ар. 49-53).

При здійсненні особистого обшуку ОСОБА_4 при складенні протоколу про затримання в кармані його куртки було вилучено викрутку та розкладний ніж (ар. 183).

Вартість викраденого майна підтверджується звітом про оцінку предметів ТОВ «Оціночна фірма «Абакус» (ар. 61-105).

Стороною обвинувачення як доказ надано DVD-диск із відеозаписом з місця події, який було здійснено камерою відеоспостереження, розміщеною на будівлі гіпермаркету «Фоззі» (ар.135), заява гр-на ОСОБА_11 начальнику Хмельницького відділення поліції про добровільну видачу відеозапису (ар. 56), а також протокол огляду цього DVD-диску (ар. 57-59). Захисник заявила про недопустимість цих доказів у зв`язку з тим, що вони здобуті у не процесуальний спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів, що визначено ч. 2 ст.85 КПК України.

Як встановлено ст. 103 КПК України, формами фіксування процесуальних дій під час кримінального провадження можуть бути протокол, носій інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії.

Як вбачається, стороною обвинувачення не надано відомостей щодо джерела отримання доказу у вигляді DVD-диску із відеозаписом з місця події, а також доказів його отримання і фіксування цієї процесуальної дії у встановленому Законом порядку. Аналогічні порушення припущені щодо заяви ОСОБА_11 , який не був заявлений стороною обвинувачення як свідок.

Таким чином, судом встановлена недопустимість доказів обвинувачення - заяви ОСОБА_11 , DVD-диску із відеозаписом з місця події, а також похідного від нього доказу протоколу огляду DVD-диску, що виключає їх використання при ухваленні вироку, відповідно до ч. 2 ст. 86 КПК України.

Інші надані стороною обвинувачення і досліджені докази суд вважає належними, допустимими і не вбачає будь-яких підстав піддавати сумніву їх достовірність. На підставі їх аналізу суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винен у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі та вчинив новий злочин після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (ар. 125, 127-134). Висновками судово-психіатричної експертизи встановлено, що ОСОБА_4 не страждав і не страждає на будь-який психічний розлад (хворобу), розлад особистості, однак виявляє ознаки хронічного алкоголізму (ар. 114-120).

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим суд враховує, що злочин, вчинений ОСОБА_4 , відноситься до категорії середньої тяжкості. Крім того суд враховує особу винного, наявність обтяжуючої покарання обставини і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у вигляді позбавлення волі.

При призначенні покарання суд виходить також з вимог ст. 68 КК України щодо призначення покарання за незакінчений злочин.

Остаточне покарання за сукупністю вироків суд вважає за необхідне визначити за правилами ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за даним вироком.

Протокол про затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України складено слідчим 31.12.2015 року. Однак в судовому засіданні встановлено, що фактично ОСОБА_4 був затриманий 30.12.2015 року та перебував під вартою з по 06.01.2016 року (ар. 107-109).

Відповідно до положень ст. 72 КК України необхідно зарахувати обвинуваченому у строк відбутого основного покарання у виді позбавлення волі час його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази у справі необхідно майно, передане на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити йому ж; DVD-диск з відеозаписом - зберігати з матеріалами справи.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2013 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 змінити з застави на тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі ОУВП УДПТСУ № 21 в Одеській області.

Заставу в сумі 27560 (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят) грн., внесену відповідно до ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 01 січня 2016 року як запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , - повернути заставодавцю.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_4 основного покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 30.12.2015 року по 06.01.2016 року включно, а також 10.04.2017 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази у справі майно, передане ОСОБА_6 , залишити йому ж; DVD-диск з відеозаписом зберігати зі справою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою з моменту вручення його копії.

Суддя ОСОБА_1