Справа №295/412/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.01.2017 року м. Житомир
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на нежитлове приміщення, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони здійснення будь-яких реєстраційних дій пов`язаних з переходом права власності.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що враховуючи, що ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_5 від 28.12.2016 року накладено арешт на майновий комплекс у формі заборони здійснення будь-яких реєстраційних дій пов`язаних з переходом права власності, щодо об`єкту нерухомого майна, однак фактично ухвала суду приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу ОСОБА_6 не виконана, у зв`язку з неправомірним діями державного реєстратора Філії Комунального підприємства Новопетрівської сільської ради «Результат» ОСОБА_4 , виникла необхідність у накладенні арешту в рамках досудового розслідування кримінального провадження на майновий комплекс, що розташований за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 150-а, з метою недопущення подальших незаконних дій та здійснення відчуження майна на користь третіх осіб.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Нормами ст. 171 КПК визначено вимоги, які стосуються як змісту клопотання про арешт майна, так і строків його подання до слідчого судді, суду.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Зі змісту ч. 2 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.
Стяттею 132 КПК України передбачано, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Всупереч вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, слідчим в клопотанні не зазначено підстави і мету та обгрунтування необхідності накладення арешту на нежитлове приміщення, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 ., розмір шкоди.
Згідно до ч. 3 ст. 172 КПК, слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК, постановляє ухвалу про повернення цього клопотання слідчому.
Керуючись ст. ст. 40, 132, 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -
Встановити слідчому СВ Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенанту поліції ОСОБА_2 строк для усунення зазначених недоліків, що не перевищує 72 години з моменту отримання копії ухвали.
Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1