Справа № 502/1480/16-к
УХВАЛА

03 липня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю : прокурора ОСОБА_3 , , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 502/1480/16-к внесене до ЄРДР за № 0000381 від 22.04.2016 року з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Кілійським районним судом Одеської області здійснюється розгляд кримінального провадження з обвинувальним актом за звинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яке надійшло до суду 08.07.2016 року.

Згідно обвинувального акту , ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 21.04.2016 року він , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проник у двір будинку АДРЕСА_1 , звідки викотив мопед марки «Хонда» , запустив двигун та поїхав на виїзд з міста, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

19 липня 2016 року ухвалою судді Кілійського районного суду призначено підготовче судове засідання.

Обвинувачений ОСОБА_8 не прибув в судові засідання 20.09.2016 року, 12.10.2016 року, 15.11.2016 року , 22.11.2016 року, 06.12.2016 року , 22.12.2016 року , поштові відправлення з судовими повістками , надісланими за адресою місця проживання вказаною зі слів обвинуваченим в обвинувальному акті , повернуті підприємством поштового зв`язку без вручення адресату.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 10 січня 2017 року за клопотанням прокурора кримінальне провадження зупинено , оголошено розшук обвинуваченого.

26.01.2017 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшло повідомлення Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області про встановлення місця знаходження обвинуваченого ОСОБА_4 . До повідомлення додано зобов`язання обвинуваченого ОСОБА_4 прибути до Кілійського районного суду з повідомленням місця проживання - АДРЕСА_2 .

В наступні судові засідання обвинувачений ОСОБА_4 по викликам , які надсилалися за вказаною ним адресою , не прибув.

18.05.2017 року прокурор ОСОБА_3 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з клопотаннями про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Кілійського районного суду від 18.05.2017 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

03 липня 2017 року о 06 год.030 хв. ОСОБА_5 затримано.

Прокурор ОСОБА_3 підтримує клопотання та зазначає, що обвинуваченому ОСОБА_9 висунуто обвинувачення у вчиненні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України. Після отримання копії обвинувального акту обвинувачений не з`являвся в судове засідання, в зв`язку з чим було оголошено його розшук. Після встановлення його місця знаходження , обвинувачений надав розписку із зобов`язанням прибути в судове засідання, вказав своє місце знаходження, яке потім знову змінив, що свідчить про те, що обвинувачений, який не має постійного місця проживання, ухиляється від суду. Крім того, прокурор зазначає, що обвинуваченому ОСОБА_4 в іншому кримінальному провадженні , яке також знаходиться в провадженні Кілійського районного суду Одеської області , висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення ,передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечує проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пояснює, що він є сиротою, після закінчення інтернату він тимчасово проживав у знайомих, оскільки постійного місця проживання в нього немає.

Заслухавши сторони та дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасника судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження , в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В судовому засіданні встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які полягають в тому , що підозрюваний , який не має постійного місця проживання , роботи , законного доходу , що свідчить про низький рівень соціальних зв`язків, а також про е, що він може вчинити новий злочин, може ухилитися від слідства та суду, тобто доведено те , що інший запобіжний захід не може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків , в зв`язку з чим вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176- 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб , - до 31 серпня 2017 року включно, з утриманням в Ізмаїльській установі виконання покарань УДПС України в Одеській області ( № 22).

Строк тримання під вартою рахувати з дня затримання підозрюваного , - з 03 липня 2017 року.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) діб , ухвала припиняє свою дію 31 серпня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1