Справа № 170/102/17
Провадження № 1-кс/170/45/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2017 року смт. Шацьк
Клопотання обґрунтовано тим, що за заявою ОСОБА_5 до ЄРДР внесено відомості про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу житлового будинку АДРЕСА_1 , застосовуючи фізичне насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я, відкрито заволоділа золотим ланцюжком ОСОБА_7 , зірвавши його з шиї потерпілої, чим завдала їй майнову шкоду.
Під час проведення обшуку житлового будинку по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на склянній полиці в кімнаті кухні, було виявлено та вилучено ланцюжок, виготовлений із золота жовтого кольору, 585 проби, вагою 2,37 грама, довжиною 58 см., невстановленого плетіння.
Таким чином, згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучений в ході обшуку золотий ланцюжок, вважається тимчасово вилученим майном, тому слідчий просить накласти арешт на вказане майно.
Слідчий вважає, що вилучений золотий ланцюжок підлягає арешту із забороною розпорядження та використання, оскільки він є речовим доказом, як предмет кримінального правопорушення. Також зазначений захід надасть змогу забезпечити збереження речового доказу та об`єктивно встановити важливі обставини провадження. В іншому ж випадку, повернення вилученого в ОСОБА_6 золотого ланцюжка призведе до того, що він може бути прихований, пошкоджений, зіпсований, втрачений, знищений, переданий, відчужений.
Відповідно до положень ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна.
Згідно зі ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу, у якій наведено визначення речових доказів.
Зважаючи на те, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно та достатні підстави вважати, що вказане тимчасово вилучене майно є речовим доказом злочину в розумінні положень статті 98 КПК України, клопотання слідчого про накладення арешту на майно слід задовольнити та накласти арешт на вказане слідчим майно. Такий захід дасть змогу також забезпечити збереження речового доказу та об`єктивно встановити важливі обставини кримінального провадження й унеможливить приховування та втрату інформації про фактичні обставини вчинення злочину.
Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Шацького ВП Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на ланцюжок виготовлений із золота жовтого кольору, 585 проби, довжиною 58 см., вагою 2,37 грама, який було вилучено в ході обшуку житлового будинку по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя /підпис/ ОСОБА_1
Згідно з оригіналом Слідчий суддя Шацького районного суду Волинської області ОСОБА_1