АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду 13 грудня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах Релігійної громади Свято-Іллінської православної церкви м. Славутич Київської області, на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року,

за участі: представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання слідчого СГ ГСУ НП України ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладено решт на тимчасово вилучене майно - грошові кошти в сумі 100 000 доларів США та 110 000 гривень, які вилучені з індивідуального банківського сейфу в відділенні № 27 ПАТ «КБ «Інвестбанк», МФО 328210, , за адресою: Київська обл., м. Славутич, площа Привокзальна, 6, яким користується ОСОБА_10 .

Вирішуючи питання про накладення арешт на майно, слідчий суддя врахував обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 98, 167, 170, 171 КПК України, та прийшов до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на грошові кошти в сумі в сумі 100 000 доларів США та 110 000 гривень, які вилучені з індивідуального банківського сейфу в відділенні № 27 ПАТ «КБ «Інвестбанк», МФО 328210, , за адресою: Київська обл., м. Славутич, площа Привокзальна, 6, яким користується ОСОБА_10 , оскільки вони відповідають критеріям визначених ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_5 в інтересах Релігійної громади Свято-Іллінської православної церкви м. Славутич Київської області, подала апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року в частині накладення арешту на тимчасово вилучене майно грошові кошти в сумі 100 000 доларів США, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні в цій частині клопотання слідчого СГ ГСУ НП України ОСОБА_8 .
Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що зазначені вище кошти в сумі 100 000 доларів США, вилучені з індивідуального банківського сейфу в відділенні № 27 ПАТ «КБ Інвестбанк», яким користується ОСОБА_10 , не належать їй на праві приватної власності, а є власністю Релігійної громади Свято-Іллінської Парафії Київської Єпархії Української православної церкви м. Славутич. Зазначає в апеляційній скарзі представник і про те, що вказані грошові кошти не були віднесені до предметів, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі.
Крім того, слідчі СГ ГСУНП України звернулись до суд тільки 13 червня 2016 року, однак суд першої інстанції визнав причини пропуску процесуального строку поважними незважаючи про відсутність відповідного клопотання сторони обвинувачення, як того вимагають приписи ст. 117 КПК України, за якою пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.
Також вказує автор апеляційної скарги і на те, що ні під час проведення обшуку, ні під час розгляду клопотання про арешт не було надано документу, який свідчить про включення ОСОБА_11 до складу слідчої групи, що свідчить про те, що обшук в порушення закону проводився не уповноваженою на це особою.
Разом з тим, стверджує, що Релігійна громада у взаємовідносинах із ДСП «Чорнобильська АЕС» не перебувала, коштів, крім щомісячного утримання на заробітну плату у сумі 250,00 грн. не отримувала, що підтверджується відповідними виписками по банківському рахунку зазначеної громади за період з 01 березня 2016 року по 31 травня 2016 року.
Враховуючи викладене, на думку представника жодних об`єктивних даних, які б переконливо підтверджували, що вилучені в ході обшуку 09 червня 2016 року із індивідуального банківського сейфу в відділені № 27 ПАТ «КБ «Інвестбанк», яким користується ОСОБА_10 відношення до кримінальних правопорушень за ч. 4, 5 ст.191, ч. 2 ст. 364 КК України та кримінального провадження взагалі, немає.

Заслухавши доповідь судді, доводи представників власника майна, які просили задовольнити апеляційну скаргу і відмовити у цій частині у задоволенні клопотання органу досудового розслідування, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 05 жовтня 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000564, за фактом розтрати службовими особами ДСП «Чорнобильська АЕС» державних коштів в великих та особливо великих розмірах, а також зловживання службовим становищем, що призвело до тяжких наслідків, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 364 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ДСП «Чорнобильська АЕС» упродовж 2015-2016 років отримує міжнародну технічну допомогу від різних країн світу у вигляді коштів на придбання будівельних матеріалів, приладів, металевих конструкцій тощо, частину якої службові особи вказаного державного підприємства та інші співучасники привласнюють шляхом переведення коштів на рахунки іноземних компаній.

Крім того, службовими особами ДСП «Чорнобильська АЕС», починаючи з 2012 року по теперішній час проводились тендери щодо закупівлі робіт з демонтажу, переробки, звільнення від регулюючого контролю обладнання та конструкцій Чорнобильської АЕС, учасниками та переможцями яких були ПП «Промметбуд», ТОВ «Метресурс», ТОВ «Метал-сервіс плюс». З указаними підприємствами укладались договори про виконання робіт та надання послуг, частина з яких в дійсності не виконувалась.

У подальшому демонтовані та радіоактивно забруднені металеві конструкції реалізовувались по заниженим цінам указаним підприємствам, ТОВ «ТД Стандарт - Плюс», ТОВ «Смесьмет», ТОВ «Флешкорп», ТОВ «Мірокон», ТОВ «Мегамет», ТОВ «Прогресгруп», ПП «Укрспеціндустрія» та іншим.

Крім того, упродовж 2013-2015 років службові особи ДСП «Чорнобильська АЕС» здійснили перерахування коштів на підприємства з ознаками фіктивності, а саме: ТОВ «Буденергомонтаж», ТОВ «Буд Перспектива», ТОВ «Вайт Роял», ТОВ «Активінвест Груп» на суму понад 17 871 673,50 за нібито виконані послуги, а також закупівлю товарів.

Легалізація коштів, здобутих внаслідок їх незаконного заволодіння службовими особами ДСП «Чорнобильська АЕС» здійснюється шляхом переведення їх на рахунки Свято-Іллінської Єпархії Української православної церкви м. Славутич Київської обл. звідки спрямовуються на рахунки іноземних компаній, однією з яких є «МАСТЕ GZU OU», адреса: Естонія, м. Таллін, Нарвське шосе, 7-634.

При цьому компанія «МАСТЕ GZU OU» є співзасновником ТОВ «Славутич-Тревел», у якому засновниками та кінцевими бенефіціарами також є ОСОБА_10 , ОСОБА_12 - батько дружини ОСОБА_13 , а також його колишня дружина ОСОБА_14 .

Вказане підтверджується проведеними слідчими, негласними слідчими (розшуковими) та процесуальними діями, а також іншими документальними відомостями, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Проведеними слідчими (розшуковими) діями встановлено коло осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, адреси житлових та нежитлових приміщень, де перебувають документи, металоконструкції, засоби та пристрої для дезактивації, чорнові записи, носії електронної інформації, печатки, засоби відео фіксації, мобільного та комунікаційного зв`язку, які мають значення речових доказів.

До вчинення вище вказаних кримінальних правопорушень причетний директор ДСП «Чорнобильська АЕС» ОСОБА_13 , який є безпосереднім організатором незаконного перерахування коштів за демонтаж металу, який в дійсності не виконується, а також подальшу його реалізацію по заниженим цінам.

Також ОСОБА_13 залучив до протиправної діяльності ОСОБА_10 , яка за вказівками ОСОБА_13 здійснює переведення незаконно привласнених коштів державного підприємства на рахунки іноземних компаній, а також знімає з банківських рахунків та зберігає готівкові кошти, отримані останнім внаслідок незаконних операцій з майном ДСП «Чорнобильська АЕС».

ОСОБА_10 користується індивідуальним банківським сейфом в відділенні № 27 ПАТ «КБ «Інвестбанк», МФО 328210, , за адресою: Київська обл., м. Славутич, площа Привокзальна, 6, центральний офіс та юридична адреса: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 2-Б, в якому зберігаються речі та документи, що свідчать про заволодіння коштами та майном ДСП «Чорнобильська АЕС».

09 червня 2016 року у кримінальному провадженні проведено обшук індивідуального банківського сейфу в відділенні № 27 ПАТ «КБ «Інвестбанк», МФО 328210, , за адресою: Київська обл., м. Славутич, площа Привокзальна, 6, яким користується ОСОБА_10 , в ході якого вилучено кошти в сумі 100 000 доларів США та 110 000 гривень.

Вище вказаний обшук проведено на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_15 від 23 травня 2016 року, якою не надано дозвіл на вилучення коштів та цінностей.

Враховуючи викладене є достатні підстави вважати, що вилучені у ОСОБА_10 кошти є предметом кримінального правопорушення, одержані внаслідок його вчинення та/або є доходами від нього, що обумовлює необхідність накладення арешту на них з метою забезпечення заходів кримінального провадження.

13 червня 2016 року слідчий СУ ГСУ НП України ОСОБА_8 , за погодженням прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернуся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно кошти в сумі 100 000 доларів США та 110 000 гривень, які вилучені з індивідуального банківського сейфу в відділені № 27 ПАТ «КБ «Інвестбанк», МФО 328210, , за адресою: Київська обл., м. Славутич, площа Привокзальна, 6, яким користується ОСОБА_10 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року вищевказане клопотання слідчого задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи частково дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000564, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - грошові кошти в сумі 100 000 доларів США та 110 000 гривень, які вилучені з індивідуального банківського сейфу в відділенні № 27 ПАТ «КБ «Інвестбанк», МФО 328210, , за адресою: Київська обл., м. Славутич, площа Привокзальна, 6, яким користується ОСОБА_10 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_8 , представника володільця майна ОСОБА_7 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на грошові кошти, які були тимчасово вилучені.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 2, ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках вищевказаних товариств, оскільки вони, відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на грошові кошти, які були тимчасово вилучені 09 червня 2016 року, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, на думку колегії суддів, арешт грошових коштів, які вилучені з індивідуального банківського сейфу в відділенні № 27 ПАТ «КБ «Інвестбанк», МФО 328210, , за адресою: Київська обл., м. Славутич, площа Привокзальна, 6, яким користується ОСОБА_10 є співрозмірний з потребами кримінального провадження та необхідний з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Завдання суду полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна, тобто закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого заходу забезпечення кримінального провадження.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, де слідчим суддею і будуть ретельно перевірені їх доводи та надана оцінка матеріалам, долученим до клопотання.

Доводи, на які посилається автор апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя суду першої інстанції правомірно наклав арешт на грошові кошти, які вилучені з індивідуального банківського сейфу в відділенні № 27 ПАТ «КБ «Інвестбанк», МФО 328210, , за адресою: Київська обл., м. Славутич, площа Привокзальна, 6, яким користується ОСОБА_10 , а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СГ ГСУ НП України ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, в частині грошових коштів в сумі 100 000 доларів США, які вилучені з індивідуального банківського сейфу в відділенні № 27 ПАТ «КБ «Інвестбанк», МФО 328210, , за адресою: Київська обл., м. Славутич, площа Привокзальна, 6, яким користується ОСОБА_10 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах Релігійної громади Свято-Іллінської православної церкви м. Славутич Київської області без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/4159/2016 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_16 Доповідач: ОСОБА_1