Справа №490/1656/17 13.03.2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 2 березня 2017 року, якою обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 28 квітня 2017 року включно, стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області м. Ірпінь, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, проживає АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ст.89 КК України раніше не судимого:

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч. 2 ст. 115, ч.3 ст.289 КК України, по кримінальному провадженню № 0003321

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
підозрюваний ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 2 березня 2017 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 28 квітня 2017 року.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги підозрюваний, зазначає, що клопотання слідчого суддя задовольнив безпідставно.
Вказує, що ризики, на які посилається суд, відсутні та нічим не підтверджені.

Зазначає, що не наносив тілесних ушкоджень потерпілій. Вважає, що посилання суду на докази, а саме висновок експерта від 27.02.2017р., протоколів огляду речей та відео, як на доказ його вини, не мотивують доцільності застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , за якою постійно проживає разом із батьками.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно ухвали суду та матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 12.12.2016р. у вечірній час з невстановлених підстав прибув до м. Первомайська Миколаївської області, де зустрівся у невстановленому місці та в невстановлений час з ОСОБА_10 , яка займалася ріелторськими послугами - здаванням квартир в оренду та на зустріч прибула на належному їй автомобілі марки "Renault Duster", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Після цього, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_10 направилися до приміщення квартири АДРЕСА_2 , яку остання здавала в оренду. Зайшовши до приміщення квартири, ОСОБА_6 наніс не менше 2 ударів в область голови потерпілої ззаду невстановленим предметом продовгуватої форми, зв`язав її руки та ноги клейкою стрічкою, засунув до ротового отвору фрагмент постільної білизни та здавив руками органи шиї останньої до моменту, поки вона не перестала подавати ознак життя. Упевнившись, що ОСОБА_10 мертва, ОСОБА_6 зняв з її тіла одягнуті золоті прикраси, знайшов ключ від автомобіля, що їй належав, зачинив квартиру, після чого вийшов у двір будинку, де, маючи ключ, заволодів автомобілем марки " Renault Duster", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим спричинив матеріальну шкоду у великому розмірі та зник у невідомому напрямку.

13.12.2016р. в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0003321 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. З ст. 289 КК України, за фактом умисного вбивства з корисливих мотивів ОСОБА_10 та заволодіння належним їй транспортним засобом.

28.02.2017р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. З ст. 289 КК України є обґрунтованою та існує ризик того, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, до теперішнього часу не встановлено місце знаходження викрадених у ОСОБА_10 золотих та ювелірних виробів, а тому існує ризик того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може знищити або спотворити вказані речі.

Також суд вважав доведеним ризик того що, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_11 , яка мешкала разом з ним, та яка надала покази на підтвердження причетності останнього до вчинення вищевказаного злочину.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ці вимоги закону при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 дотримані слідчим суддею в повному обсязі.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що здобуті під час досудового розслідування кримінального провадження докази в достатній мірі свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочинного діяння, а також про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків.
Як вбачається із наданих матеріалів, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених п.6 ч. 2 ст. 115, ч.3 ст.289 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.
Дана підозра на стадії досудового слідства обґрунтована, оскільки ґрунтується на доказах, отриманих у ході розслідування кримінального провадження, а саме: витягом з ЄРДР №0003321 від 13.12.2016р., протоколом огляду місця події та трупу ОСОБА_10 , протоколом допиту та додаткового допиту потерпілого, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 28.02.2017р., повідомленням про підозру від 28.02.2017р, протоколом огляду предметів від 22.12.2016р. 23.12.2016р, 25.12.2016р., рапортом з УКР ГУ НП в Миколаївській області від 20.01.2017р., протоколами тимчасового доступу до інформації, яка перебувала у володінні операторів телекомунікації та проведеним аналізом вказаної формації., висновком молекулярно-генетичної експертизи №986 від 13.02.2017р, висновком молекулярно-генетичної експертизи №127 від 20.02.2017р., висновком судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 та протоколами огляду відеозаписів за її участю, іншими матеріалами кримінального провадження.

Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 .

Крім того, в апеляційному суді підозрюваний ОСОБА_6 підтвердив його причетність до вчинення злочинів, передбачених п.6 ч. 2 ст. 115, ч.3 ст.289 КК України.
З урахуванням наведеного доводи підозрюваного стосовно відсутності вагомих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що до теперішнього часу не встановлено місце знаходження викрадених у потерпілої золотих та ювелірних виробів, а тому перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_6 може знищити або спотворити такі речі.

Крім того, існує ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, характер та спосіб вчинення підозрюваним вказаного злочину дає підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідка ОСОБА_11 , яка раніше мешкала з підозрюваним, та яка надала покази причетності останнього до вчинення вказаного злочину.

Також суд визнав доведеним ризик того, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше він вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КПК України.

При вирішенні питання про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу, відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчим суддею було вірно враховано встановлені обставини та вагомість доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до 15 років або довічне позбавлення волі, після вчинення злочину зник з місця події та його було затримано більш ніж через два місця з моменту вчинення злочину, зареєстрований у м. Ірпінь Київської області, не має постійного місця мешкання та стійких соціальних зв`язків за місцем проведення досудового розслідування у м. Миколаєві, дає підстави вважати про існування зазначених в клопотання слідчого ризиків.

Оскільки, надані слідчим докази обставин, які містяться в матеріалах подання і кримінального провадження, та досліджені судом, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, дають суду достатньо вагомі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним в п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З огляду на наведене апеляційні доводи підозрюваного про відсутність зазначених слідчим суддею ризиків та обґрунтованої підозри, у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України, є неспроможними та такими що спростовуються матеріалами судового та кримінального провадження.
Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.
З огляду на наведене, апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Апеляційній суд, не находить підстав для скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та постановлення нової ухвали про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту , про що просить в апелянт в своїй скарзі.
Керуючись ст.ст. 405 ,407, 422, 424 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 березня 2017 року, якою застосовано стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді