Справа № 370/2763/16-к
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

17 липня 2017 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Бородянського районного суду кримінальне провадження №0001095 від 28 грудня 2015 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Яблунівка Макарівського району Київської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України,
в с т а н о в и в :
23 березня 2017 року з Апеляційного суду Київської області до Бородянського районного суду надійшов за підсудністю обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, 18 грудня 2015 року, близько 16 год. 30 хв., колектив ПП «Люксон ЛТД» зібрався в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », шо розташоване в АДРЕСА_2 для святкування наступаючих новорічних свят. Серед запрошених у вказаному кафе перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які протягом відпочинку вживали алкогольні напої.

Після святкування, близько 20 години 44 хвилини, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в банкетному залі кафе, підійшов до ОСОБА_7 , який в цей час сидів на стільці біля стіни та діючи з мотивів образи на нього в зв`язку з тим, що ОСОБА_7 протягом вечора ображав його та членів колективу підприємства, з метою завдання фізичного болю, схопив ОСОБА_7 за одяг з переду, підняв його зі стільця та з розмаху, умисно, не передбачаючи можливість настання у ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, тобто суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг передбачити, отже діяв з необережності у виді злочинної недбалості, кинув ОСОБА_7 на підлогу викладену кахельною плиткою. У результаті падіння ОСОБА_7 вдарився лівою стороною голови об підлогу, отримавши закриту черепно-мозкову травму у вигляді масивних крововиливів під оболонки, в шлуночки і тканину головного мозку, яка згідно висновку судово-медичної експертизи №94 від 28 грудня 2015 року, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило ІНФОРМАЦІЯ_3 смерть потерпілого в реанімаційному відділенні Макарівської ЦРЛ.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ст.128 КК України, як нанесення необережного тяжкого тілесного ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання, підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 , про повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам закону.

Потерпіла ОСОБА_6 погодилась з думкою прокурора про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думки прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , потерпілу ОСОБА_6 , вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні необхідно повернути прокурору з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), проте ці вимоги належним чином не виконані.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно ст.3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно ч. 4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу та містити відомості, зазначені в частині 2 вказаної статті.
Крім цього, Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п.52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п.58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п.34).
Відповідно до ст.91 ч.1 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Як вбачається з обвинувального акта дані вимоги закону при його складанні не дотримано, оскільки допущені істотні суперечності щодо форми вини, що вказує на неконкретність обвинувачення.
В обвинувальному акті слідчий посилається на висновок судово-медичної експертизи №94 від 28.12.2015 року, хоча він не повинен містити посилань на докази, отриманні протягом досудового розслідування.
Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.109 КПК України, а саме не мітить відомостей щодо прийнятих під час досудового розслідування всіх процесуальних рішень та всіх вчинених процесуальних дій, а саме: не зазначено день та час проведення процесуальних дій (вручення повідомлення ОСОБА_4 про підозру, ознайомлення з пам`яткою про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, відсутні відомості про винесення ухвал слідчими суддями по розгляду скарг захисника; відсутні відомості про відкриття органу досудового розслідування матеріалів стороною захисту та про надання прокурором доручення слідчому на відкриття матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Керуючись ст.314, 372 КПК України, суд
у х в а л и в :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001095 від 28 грудня 2015 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, повернути керівнику Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області для усунення недоліків.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Головуючий-суддяОСОБА_8