Справа № 206/4280/17
Провадження № 1-кс/206/418/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.08.2017 слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,
ВСТАНОВИВ
Вислухавши доводи та пояснення прокурора та слідчого, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали в їх сукупності, вважаю необхідним відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна з огляду на наступне. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає п.7 ч.2 ст. 131 КПК України. Частина 1 ст. 171 КПК України передбачає, що слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
При цьому слідчий суддя враховує, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладено на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням. Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 170-173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб та умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При цьому, копій та/або оригіналів зазначених вище договорів, а саме: кредитного, іпотечного та інших, слідчому судді не надано. При цьому, можливо допустити, що саме ці документи могли б встановлювати порядок передання іпотечного майна, у разі наявності заборгованості, а також за інших обставин, іншій особі, в даному випадку ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», що могли б, в свою чергу, свідчити про правомірність набуття такого майна.
Так, необхідно зазначити, що ч. 1 ст. 190 КК України передбачена кримінальна відповідальність саме за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).
Доказів зловживання довірою та/або обману ОСОБА_6 слідчому судді не надано, як і не зазначено безпосередньо у поданому клопотанні.
В той же час, ст. 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Таким чином, слідчий суддя звертає увагу, що сукупність усіх передбачених законом ознак складу може бути підставою кримінальної відповідальності. Склад злочину є єдиною і достатньою підставою кримінальної відповідальності. Враховуючи те, що слідчим ні в клопотанні ні в судовому засіданні не доведено наявність об`єктивної сторони, а саме заволодіння майном шляхом зловживання довірою та/або обману ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до висновку про відсутність існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину.
При цьому, із досліджених в судовому засіданні матеріалів (витяг з кримінального провадження щодо внесення відомостей в ЄРДР, письмові пояснення ОСОБА_6 , інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав) та клопотання про арешт майна вбачається, що між ОСОБА_6 , «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» мають місце цивільно-правові відносини.
Жодної обставини передбаченої у ст.ст. 132, 171, 173 КПК України, яка в свою чергу дала б підстави для задоволення клопотання про арешт майна, ні слідчим ні прокурором не зазначені.
Більш того, зі змісту клопотання про арешт майна вбачається, що слідчий у своєму клопотанні так і не визначився з підставою арешту, а саме: у наявності в нього сукупності підстав чи все ж таки розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину.
Заслуговує також на увагу й те, що копії документів долучені до клопотання про арешт майна надані у поганій якості, в зв`язку із чим, ознайомитись з даними документами у повному обсязі не представляється можливим. При цьому,жодна копія документів, доданих до клопотання, не засвідчені належним чином, що позбавляє суд можливості вважати це належними доказами.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 104, 132, 170-173, 309 - 372 КПК України, слідчий суддя
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1