Справа № 495/2799/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сарата Одеської області, громадянина України, українця, маючого на утриманні малолітню доньку, працюючого за наймом, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2 ,

на даний час перебуває в СІЗО 22 м. Ізмаїл,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В :
12.04.2017 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.04.2017 року (суддя ОСОБА_7 ) відведено слідчого суддю ОСОБА_7 від розгляду клопотання слідчогоБілгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 . Передано матеріали №495/2799/17 до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду для подальшого розподілу у порядку встановленому ст. 35 КПК України.
Згідно розпорядження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 187 від 12.04.2017 року щодо повторного призначення автоматичного розподілу справ, у зв`язку із самовідвідом судді ОСОБА_7 , справу було передано на повторний автоматизований розподіл, в результаті якого дана справа була розподілена судді ОСОБА_1 .

В клопотанні зазначено, що в ході проведення досудового розслідування установлено, що 18 серпня 2016 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись біля будинку № 60 по вул. Шабська в м. Білгород-Дністровський Одеської області, висловлюючись нецензурною лайкою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, який супроводжувався особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, підійшовши до ОСОБА_8 , та реалізуючи свій злочинний умисел, із хуліганських мотивів став наносити ОСОБА_8 удари руками та ногами по різним частинам тіла, чим спричинив тілесні ушкодження садна і синець обличчя, садна слизової язика.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 267 від 19.08.2016 року встановлено, що у ОСОБА_8 є тілесні ушкодження садна і синець обличчя, садна слизової язика, як результат травмуючої дії тупих твердих, на що вказує характер тілесних ушкоджень. Садна і синці зазвичай викликають незначні скороминущі наслідки, впродовж не більше як 6 днів і відповідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

З метою припинення хуліганських дій до ОСОБА_5 підійшла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка почала намагатись заспокоїти ОСОБА_5 , та з цією метою взяла останнього за плече, на що ОСОБА_5 висловлюючись нецензурною лайкою, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, який супроводжувався особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, став наносити ОСОБА_9 удари руками та ногами по різним частинам тіла, чим спричинив тілесні ушкодження множинні садна в області правого передпліччя, синець в області правого стегна.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 268 від 19.08.2016 року встановлено, що ОСОБА_9 є тілесні ушкодження множинні садна в області правого передпліччя, синець в області правого стегна. Садна і синці зазвичай викликають незначні скороминущі наслідки, впродовж не більше як 6 днів і відповідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Далі, реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_5 , з хуліганських мотивів, явної неповаги до суспільства з особливою зухвалістю достав заздалегідь заготовлений предмет схожий на пістолет та спрямував його у бік ОСОБА_8 та почав висловлювати в його адрес образи та погрози про застосування предмету схожого на пістолет, який знаходився в нього в руках.

Дії ОСОБА_5 тривали біля п`ятнадцяти хвилин, виразились в порушенні громадського порядку, суспільної моралі, явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю і винятковим цинізмом, ігноруванням існуючих в суспільстві елементарних правил поведінки.

10.11.2016 року приблизно о 16 годині, більш точну годину в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалось можливим, ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи в автомобілі марки БМВ темно вишневого кольору, державний номер НОМЕР_1 , порушували громадський порядок, дрифтували на вказаному автомобілі, перебуваючи за адресою: Одеська область м. Білгород-Дністровський вул. Ушакова, навпроти будинку 5-А, де в цей час перебував потерпілий ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходився за подвір`ям свого будинку АДРЕСА_3 , так як в цей час садив дерева разом зі своїм знайомим ОСОБА_13 .

Далі, потерпілий ОСОБА_12 , побачивши зазначений автомобіль, пасажири якого - ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи в автомобілі достовірно усвідомлювали, що знаходяться у громадському місці та за їх діями будуть спостерігати мешканці сусідніх будівель вул. Ушакова та Ізмаїльська, що в м. Білгород-Дністровський Одеської області, умисно грубо порушували громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства.

Так, ОСОБА_12 , підійшовши до автомобіля, який зупинився навпроти його будинку зробив останнім зауваження, які в цей час, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , помінялися з пасажирського місця автомобілю на водійське, в цей час ОСОБА_12 , відчинив пасажирські двері автомобіля та звернувся до зазначених з проханням не порушувати громадський порядок так як їх дрифт та гучне водіння автомобіля заважають мешканцям вулиць Ушакова та Ізмаїльська, що в м. Білгород-Дністровський Одеської області та можуть бути аварійно небезпечними для інших водіїв, на що ОСОБА_5 , витягнув з сумки - яку йому передав ОСОБА_11 , заздалегідь заготовлений предмет, ззовні схожий на пістолет чорного кольору, марку та місцезнаходження, якого в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, почав погрожувати предметом схожим на пістолет ОСОБА_12 , на що останній побоюючись за своє життя спробував вихватити предмет схожий на пістолет, та піднявши руку догори разом з рукою ОСОБА_5 , в якій в цей час був предмет схожий на пістолет та в момент коли потерпілий його вихватив, ОСОБА_5 вдарив кулаком 2 рази в область обличчя потерпілого ОСОБА_12 .

Далі, з заднього пасажирського сидіння автомобіля вийшов ОСОБА_11 , який підбігши до ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , вдарив кулаком в область носа ОСОБА_12 , який від удару впав частиною тіла до салону автомобіля втративши свідомість, а ноги та друга частина тіла в цей час перебували за салоном автомобіля на дорозі, на що ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , демонструючи особливу зухвалість, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, продовжували спричиняти тілесні ушкодження, вже безпомічному та лежачому ОСОБА_12 , а саме наносити численні удари руками і ногами по різним частинам тіла та обличчя потерпілого, забравши з рук вихвачений ОСОБА_12 предмет схожий на пістолет у ОСОБА_5 . Спостерігаючи за хуліганськими діями з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , свідок ОСОБА_13 , спробував перешкодити та присікти хуліганські дії зазначених осіб, шляхом відтягування від потерпілого ОСОБА_12 , на що останні не реагували та продовжували спричиняти тілесні ушкодження ОСОБА_12 .

В цей час, ОСОБА_10 , який помінявся місцями з ОСОБА_11 , та сидів на протязі цього часу за кермом автомобіля, вийшов з автомобіля та бачучи противоправні дії з боку своїх знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , відчинив задні пасажирські двері та вдарив декілька разів в область обличчя, напівлежачого в салоні автомобіля ОСОБА_12 .

Згідно висновку експерта № 1 від 06.01.2017 року, у потерпілого ОСОБА_12 мається забійна рана в області нижнього краю лівої очиці, синці в повіках очей.

Для загоєння забійної рани зазвичай потребується більше 6ти і не більше 21го дня, рана у ОСОБА_12 у відповідності з п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»(1995р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я.

Синці в області обличчя викликають незначні, скоро скороминущі наслідки, що тривають не більше 6-ти днів і відповідно до п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Тим самим, хуліганські дії ОСОБА_16 , супроводжувалися з особливою зухвалістю, вчиненою групою осіб, із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, які спричинили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 .

Таким чином, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 , у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням вогнепальної зброї, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 Кримінального кодексу України.

11.01.2017 року та 13.01.2017 року у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень повідомлений про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст.296 КК України, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема, протоколами, складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими належними та допустимими доказами зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

В діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.3, ч.4 ст.296 КК України.

Таким чином, слідчий зазначає, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч.3, ч.4 ст.296 КК України карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушення передбачених ч.3, ч.4 ст.296 КК України не визнав повністю.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання та просили суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання та просив суд обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Зазначив, що інкриміновані йому слідством правопорушення не визнає в повному обсязі, так як саме потерпілий ОСОБА_12 напав на нього, а він захищався.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, але вважав за можливе обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Зазначив, що ОСОБА_5 має вкрай незадовільний стан здоров`я та його лікування в умовах слідчого ізолятору є неможливим, до моменту затримання працював, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину та бабусю, яких повинен забезпечувати матеріально, що документально підтверджується. У зв`язку із цим, ОСОБА_5 має необхідність проходити стаціонарне лікування та продовжувати працювати. Крім того, на даний час будь-які ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається слідчий та прокурор, відпали та взагалі є недоведеними.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та захисника, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 18.08.2016 року СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002485 за ознаками злочинів, передбачених ч.ч. 3, 4 ст.296 КК України.

11.01.2017 року та 13.01.2017 року у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень повідомлений про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 4 ст.296 КК України, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема, протоколами, складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими належними та допустимими доказами зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

В діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.3, ч.4 ст.296 КК України.

Таким чином, слідчий зазначає, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч.3 ч.4 ст.296 КК України карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушення передбачених ч.3, ч.4 ст.296 КК України не визнав повністю.

Так, клопотання слідчого про обрання запобіжного заходуОСОБА_5 від 11.01.2017 року розглянуто слідчим суддею 20.02.2017 року, так як останній ухилявся від явки в суд та оголошувався у розшук.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2017 року в задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено. Обрано щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Покласдено на підозрюваного ОСОБА_5 такий обов`язок: прибувати до слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 за першою вимогою, що обумовлюється необхідністю профілактично впливати на підозрюваного ОСОБА_5 з метою запобігти спробам останнього ухилятися від слідства та суду.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.03.2017 року апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_17 задоволено. Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 задоволено частково. Застосовано відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО № 22 м. Ізмаїл Одеській області, без визначення розміру застави, строком на 24 дні, тобто з 14:00 год. 24.03.2017 року до 17.04.2017 року, включно. ОСОБА_5 затримано у залі апеляційного суду Одеської області, взяти його під варту і доставити в СІЗО №22 м. Ізмаїл Одеській області. Ухвала апеляційного суду є чинною до 17 квітня 2017 року включно.

Так, суд дослідив повідомлення від 11.01.2017 року про підозру ОСОБА_5 у вчиненнікримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.4 КК України щодо потерпілого ОСОБА_12 ; повідомлення від 13.01.2017 року про підозру ОСОБА_5 у вчиненнікримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.4 КК України, щодо потерпілого ОСОБА_8 , постанову від 16.01.2017 року про об`єднання зазначених досудових розслідувань.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та надані процесуальні документи вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3-5 ч.1 ст.177 КПК України, зазначені в клопотанні слідчого, зокрема, ризики того, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на потерпілого та свідків; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення, знаходять підтвердження з огляду на те, що обсяг підозри ОСОБА_5 збільшився епізодом вчинення аналогічного кримінального правопорушення щодо потерпілихОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
За твердженням слідчого, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , є ризик того, що він:

- може переховуватись від органів досудового розслідування або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- незаконно впливати на свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжких кримінальних правопорушень, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а також те, що ОСОБА_5 , має задовільний стан здоров`я.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , закінчується 17.04.2017 року, але закінчити досудове розслідування у вказаний строк не представляється можливим, у зв`язку з тим, що для повного, об`єктивного та всебічного розслідування обставин кримінального провадження необхідно провести наступні процесуальні дії, а саме:

- додатково допитати свідка;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування.

Слідчий стверджує, що з ціллю запобігання спроби ОСОБА_5 , у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи, що скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 , доказується вищевикладеними зібраними у ході досудового розслідування доказами, що за скоєння ним кримінального правопорушення може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Порядок розгляду подання щодо продовження строку тримання особи під вартою передбачений ст.199 КПК України, а питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді клопотання щодо продовження строку тримання особи під вартою визначений змістом Глави 18 чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а ч.2 вказаної статті передбачає, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

При цьому, у відповідності до вимог ч.3 ст.199 КПК України, повинні враховуватися дані, що заявлені ризики не зменшилися чи з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, з наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 вчинив дії, які в сукупності з наявними та долученими до клопотання матеріалами, вказують на причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 ; актами судово-медичних обстежень потерпілих; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

В суді прокурор вказав на те, що існуючі на час обрання запобіжного заходу ризики не зменшилися, а тому з урахуванням зазначених обставин та поведінки підозрюваного, як під час вчинення злочину так і після його вчинення, існують ризики переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Проаналізувавши обставини вчиненого злочину, поведінку підозрюваного на час вчинення зазначених правопорушень та його відношення до вчиненого, наслідків вчиненого злочину, а також тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, на думку суду, зазначені обставини вказують на існування зазначених у клопотанні слідчого ризиків.

Строк досудового розслідування продовжений до 15 травня 2017 року в зв`язку з потребою проведення відповідних слідчих та процесуальних дій, виконання яких є необхідним, що підтверджується постановою про продовження строку досудового розслідування від 11.04.2017 року.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених під час розгляду обставин, суд погоджується з твердженням прокурора та висновками слідчого щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування у скоєні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 4 ст.296 КК України та вважає, що з урахуванням наявних ризиків, існують підстави для продовження строку утримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та запобігання цим існуючим ризикам.

При вирішені питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання ним кримінальному провадженню, апеляційний суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Доводи сторони захисту щодо міцних соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_5 (відсутність судимостей; майновий стан; наявність на утриманні у підозрюваного неповнолітньої дитини та бабусі, яка є інвалідом 3 групи) суд не може вважати такими, які вказують на необхідність обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такі дані не можуть слугувати безумовною підставою для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що слідчим та прокурором було доведено наявність достатніх підстав, про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України і необхідність продовження відносно підозрюваного строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором та слідчим вищевказані обставини доведено, а саме, те що ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи те, що він під час судового розгляду кримінального провадження неодноразово викликався в судові засідання, але, від явки в суд ухилявся, у зв`язку із чим був оголошений у розшук і відносно нього було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; скоїв злочини які відноситься до категорії тяжких; підозрюваний не проживає за місцем реєстрації, офіційно не працює і не має міцних соціальних зв`язків.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, а тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183-184, 197, 199, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 3, 4 ст.296 КК України, строк тримання під вартою, встановлений відповідно до ухвали апеляційного суду Одеської області від 24.03.2017 року, до 15.05.2017 року, тобто в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1