Справа № 206/1901/16-к
Провадження № 1-кп/206/18/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2017року

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001186 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0001186 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.
У судовому засіданні13.02.2017 року захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , оскільки стан здоров`я обвинуваченого в умовах тримання під вартою погіршився, крім того ОСОБА_4 має постійне місце проживання, а також міцні соціальні зв`язки.
Прокурор, потерпіла та її представник категорично заперечували проти зміни запобіжного заходу, просили відмовити в задоволенні клопотання.
Вислухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.
Під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Як вбачається із долученої до матеріалів провадження медичної документації, а також відповіді із Державної установи «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)» ОСОБА_4 , станом на 16.02.2017 року перебуває у медичній частині установи з діагнозом: Гіпертонічна хвороба ІІ ступеню та стан його здоров`я відносно задовільний.
Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме: відсутність у обвинуваченого ОСОБА_4 судимостей, наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, враховуючи погіршення стану здоров`яв умовах перебування під вартою в установі відбування покарань, суд вважає за можливе змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який - домашній арешт.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.
Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 197, 314-316, 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -
У Х В А Л И В:
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Звільнити ОСОБА_4 негайно з зали суду та, покласти на нього обов`язки:
1) прибути за викликом до Самарського районного суду м. Дніпропетровська за першою вимогою;
2) цілодобово не залишати місце постійного проживання - кв. АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
Строк дії ухвали до 16.04.2017 року включно.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати до виконання Шевченківському відділенню поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого, прокурора, суд.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_1