БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/717/17
Провадження № 1-кп/497/57/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.05.2017 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Болград угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000254 від 08.05.2017 року, в якому 10.05.2017р. було повідомлено про підозру

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Татарбунари Одеської області, громадянина України, що за національністю циган, українську мову розуміє, має незакінчену середню освіту - 8 класів, не має постійного місця роботи, працює без офіційного працевлаштування періодично на різних роботах, одружений, має трьох дорослих дітей, місце проживання зареєстроване за фактичним місцем перебування за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз -

- 29.04.2013 року Тарутінським районним судом Одеської області - за ст.185 ч.3 , 186 ч.3, 187 ч.3 , 70 КК України, до 10-ти років позбавлення вол з конфіскацією майна, ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 07.08.2015року невідбута частина покарання замінена виправними роботами строком на 1р.1м.17днів з відрахуванням 20% заробітку на користь держави,

- який обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст.213ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Мешканець м.Татарбунари Одеської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи непогашену судимість, вчинив новий злочин за наступних обставин: діючи в порушення Закону України «Про металобрухт» №619 від 05.05.1999, організував незаконну заготівлю металобрухту з метою подальшої реалізації та здійснення незаконних операцій з ломом чорних металів без державної реєстрації підприємства та без спеціального дозволу (ліцензії), отримання якої передбачено законодавством України.

Так, 08.05.2017 року, з корисливих мотивів, використовуючи автомобіль марки ВАЗ-2106, світло-бежевого кольору, з р/н НОМЕР_1 , власником якого є мешканець с.Шевченково Кілійського району Одеської області ОСОБА_6 , та самодільний причіп р/н НОМЕР_2 , власником якого є мешканець міста Кілія Одеської області ОСОБА_7 , та які фактично перебувають у власності обвинуваченого ОСОБА_4 , він у с.Виноградівка Болградського району закуповував у населення лом чорних металів за ціною 3 гривні за 1 кілограм з метою його подальшої реалізації. Приблизно о 13:30 в цей день, коли ОСОБА_4 знахолився біля АЗС «АВІАС» у м.Болград, по вул. Заводська, до нього підійшли працівники поліції, та в ході проведення огляду вищевказаного автомобіля з саморобним причіпом, виявили та вилучили одну пару електронних ваг марки «Урожай» з серійним номером УВЕ-6V 300Ш, для зважування металобрухту, та 653 кілограми лому чорних металів, на загальну суму 1959 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у скоєні вищевикладеного злочину, за зазначеними обставинами визнав в повному обсязі, пояснивши, що він не має постійного місця роботи - виконує різні разові роботи, дохід має дуже невеликий, а тут його дочка потрапила в аварію і потребувалися для її лікування кошти. Оскільки він не бажає більше красти - адже майже 18 років "відсидів" за такі злочини, він, побачивши, що можна заробити на збиранні металобрухту, вирішив також заробляти кошти таким чином. Про те, що для цього потрібна ліцензія, він не знав. Виїхавши лише вперше для придбання металобрухту в населення, був затриманий працівниками поліції. Коштів таким чином він не заробив, - лише витратив ті, які узяв в борг. Автомобіль та електронні ваги, які в нього вилучили працівники поліції також належать не йому - автомобіль він придбав, але ще не переоформив на себе. Наразі йому потрібний автомобіль, щоб відвезти дочку на лікування, оскільки вона сама не пересувається на далекі відстані, потребується багато коштів для протезування їй щелепи після ДТП. Тому просить повернути йому автомобіль та ваги. Визнає та зрозумів умови угоди с прокурором.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати угоду між ним та обвинуваченим, стверджуючи, що усіх умов покарання та визнання винуватості досягнуто з обвинуваченим, надав суду для долучення до матеріалів судової справи письмові докази, здобуті в ході досудового розслідування кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого підтримав думку прокурора та обвинуваченого, просив визнати угоду та призначити його підзахисному покарання, про яке домовилися обвинувачений і прокурор, надав суду для долучення до матеріалів судової справи докази того, що дочка обвинуваченого дійсно потребує дорогостоящого лікування після ДТП.

Вислухавши у судовому засіданні обвинуваченого та його захисника, прокурора, які стверджували, що обвинувачений зрозумів умови угоди, добровільно її підписав після роз`яснень йому наслідків такої дії, визнав свою вину в повному обсязі, суд дійшов висновку, що вищезазначеними діями ОСОБА_4 дійсно скоїв злочин, передбачений ст.213ч.1 КК України, - за кваліфікуючими ознаками: здійснення операції з брухтом кольорових і чорних металів без державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством.

13.05.2017 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 - з іншого, було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.472 КПК України.

Згідно вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 213 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання винуватості, а також покарання, яке повинен понести підсудний ОСОБА_4 з застосуванням ст.69 КК України (враховуючи важке матеріальне становище обвинуваченого) - у виді штрафу розміром 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2040 гривень).

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд враховує наступне.

Відповідно до п.2ч.1ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.259 КК України, який, згідно ст.12 КК України, - є злочином невеликої тяжкості.

При цьому встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п.1ч.4ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

У судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК України та інтересам суспільства, суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні злочину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв його розкриттю, та погоджується про призначення йому покарання за ч.1ст.213 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, - судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 - з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Крім того, суд дійшов висновку, що, враховуючи важкий матеріальний стан підсудного і його родини - відсутність роботи і постійного доходу, потреба у серйозному коштовному лікуванні близького родича - дочки після ДТП, витрати на скуповування металобрухту, який підлягає, згідно вимог законодавства конфіскації в дохід держави, є підстави для того, щоб повернути засудженому вилучений в нього автомобіль, юридичним власником якого є мешканець с.Шевченково Кілійського району Одеської області ОСОБА_6 , та самодільний причіп, юридичним власником якого є мешканець міста Кілія Одеської області ОСОБА_7 , проте які фактично належать ОСОБА_4 , а також повернути засудженому вилучені в нього електронні ваги марки "Урожай" з серійним номером НОМЕР_3 , які, на твердження обвинуваченого, він взяв в тимчасове користування.

Керуючись ст.213ч.1 КК України, ст.ст. 368-371,373,374,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 13.05.2017 року, укладену між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1ст.213 КК України, та призначити йому узгоджене покарання з застосуванням ст.69 КК Україниу у виді штрафу в розмірі 120 (ста двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040 (дві тисячі сорок гривень).

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

На підставі вимог ст.100 КПК України вирішити питання про речові докази наступним чином:

- автомобіль марки ВАЗ-2106, світло-бежевого кольору, з р/н НОМЕР_1 , власником якого є мешканець с.Шевченково Кілійського району Одеської області ОСОБА_6 , та самодільний причіп р/н НОМЕР_2 , власником якого є мешканець міста Кілія Одеської області ОСОБА_7 , а також електронні ваги марки "Урожай" з серійним номером НОМЕР_3 , що перебували у користанні ОСОБА_4 , були вилучені постановою слідчого від 08.05.2017року, передані на зберігання до Болградського ВП ІВП ГУНП в Одеській області, та які фактично належать обвинуваченому ОСОБА_4 , - повернути засудженому ОСОБА_4 ;

- металобрухт - лом чорного металу загальною вагою 653 кілограми, що були вилучені в обвинуваченого ОСОБА_4 постановою слідчого від 08.05.2017року, передані на зберігання до Болградського ВП ІВП ГУНП в Одеській області - конфіскувати в дохід держави після набрання цим вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для його оскарження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1