Справа № 545/1798/17
Провадження № 1-в/545/426/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.08.2017р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області клопотання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше судимого: 27.12.2004 року Сніжненським міським судом Донецької області за ст. 186 ч. 2, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и в :

До Полтавського районного суду Полтавської області звернувся засуджений ОСОБА_6 , з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, обґрунтовуючи вимоги тим, що він відбув 2/3 частини призначеного покарання і став на шлях виправлення.

Від засудженого до суду надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник адміністрації БВК № 16 при вирішенні справи по суті поклався на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання заперечив, виходячи з того, що засуджений не досяг необхідного рівня виправлення, так як за час відбування покарання має 16 стягнень з них 5 ДІЗО, і тільки 4 заохочення, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання про його умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши думку прокурора, представника адміністрації, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до наступного висновку.

Відповідно до 107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 2/3 строку покарання.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за даною справою 16.08.2005 року Апеляційним судом Донецької області за ст. 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4, 187 ч. 2, 186 ч. 2, 70, 71 КК України до 14 років позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського райсуду Полтавської області від 08.02.2016 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в порядку ст. 72 ч. 5 КК України з 09.03.2005 року по 06.10.2005 року.

Початок строку покарання: 09.03.2005 року.

Кінець строку покарання: 12.08.2018 року.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 під час утримання в Артемівському слідчому ізоляторі характеризувався негативно. За порушення вимог режиму утримання мав 1 стягнення. Заохочень не мав. До праці не залучався.

Також встановлено, що з 25.11.2005 року засуджений ОСОБА_5 відбуває міру кримінального покарання в Божківській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№16).

За час відбування покарання в установі зарекомендував себе негативно, за порушення вимог встановленого порядку відбування покарання мав 16 стягнення з них 5 - ДІЗО, які знято та погашено у встановленому законом порядку, має чотири заохочення.

Також встановлено, що ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12.09.2016р. відмовлено у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , звернено увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК ( 2341-14 ).

Відповідно до ст. 107 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд враховує особу засудженого ОСОБА_5 , який вчинив злочин в неповнолітньому віці, відомості про його поведінку і ставлення до праці та навчання за час відбування покарання, виходячи з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань є виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання у процесі відбування покарання.

За даних обставин, суд вважає, що засуджений своє посередньою поведінкою не довів своє виправлення і у суду відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини покарання, а тому у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , - слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Полтавського районного суду ОСОБА_1