Справа № 466/9183/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/740/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2016 року про арешт майна

ВСТАНОВИЛА:
Військовою прокуратурою Західного регіону України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000051 від 18.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Старший слідчий слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, про накладення арешту на грошові кошти вилучені під час обшуку, що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 20 000 (двадцять тисяч) грн. та 4850 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят) доларів США, які належить ОСОБА_8 на праві приватної власності, шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2016 року задоволено вказане клопотання та накладено арешт на грошові кошти вилучені під час обшуку, що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 20 000 (двадцять тисяч) грн. та 4850 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят) доларів США, які належать ОСОБА_8 на праві приватної власності, шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Згідно з ухвалою, відповідно до наказу Міністра оборони України від 05.02.2015 №70 полковник ОСОБА_8 призначений на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Діючи всупереч своїх службових обов`язків, з корисливих мотивів, маючи умисел на безпідставне та незаконне одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_8 впродовж квітня - жовтня 2016 року створював умови для вимагання та подальшого одержання від ОСОБА_10 неправомірної вигоди у розмірі, еквівалентному 10 тис. доларів США, за сприяння у призначенні його на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 та не створення останньому перешкод у подальшій службовій діяльності на вказаній посаді.

Так, полковник ОСОБА_8 , будучи військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою незаконного збагачення, попередньо, 01.04.2016 та 08.04.2016 висунув ОСОБА_10 незаконну вимогу про необхідність виготовлення або придбання для нього дачного будинку з бруса вартістю, еквівалентною 10 тис. доларів США, за сприяння у призначенні його на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 та не створення останньому перешкод у подальшій службовій діяльності на вказаній посаді.

ОСОБА_10 , будучи постановленим в умови, за яких відмова від надання ОСОБА_8 неправомірної вигоди зашкодить його законним правам та інтересам та унеможливить подальше призначення на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 та безперешкодне проходження військової служби на вказаній посаді, був змушений погодитись на вищевказані протиправні вимоги ОСОБА_8 .

ОСОБА_10 , виконуючи зазначені вище незаконні вимоги ОСОБА_8 , вчинив 06.09.2016 та 18.10.2016 дії майнового характеру, що надають ОСОБА_8 право вимагати виконання зобов`язань за договором № 20 від 07.10.2016 про виготовлення та монтаж дерев`яного будинку вартістю 280 тис. грн., а саме 06.09.2016 сплатив в інтересах ОСОБА_8 кошти в сумі 6 тис. грн. та 18.10.2016 60 тис. грн., а всього на загальну суму 66 тис. грн., за надання послуг, пов`язаних з будівництвом указаного будинку.

У подальшому, ОСОБА_10 , 18.10.2016 близько 18.40 год., перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи за вказівками останнього, передав, а ОСОБА_8 одержав в якості неправомірної вигоди документи про вчинення дій майнового характеру, що надають ОСОБА_8 право вимагати виконання зобов`язань за договором № 20 від 07.10.2016 про виготовлення та монтаж дерев`яного будинку вартістю 280 тис. грн., а саме - документи щодо часткової оплати ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 послуг, пов`язаних з будівництвом указаного будинку на загальну суму 66 тис. грн., за сприяння у призначенні його на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 та не створення останньому перешкод у службовій діяльності на вказаній посаді.

Того ж дня одержана ОСОБА_8 від ОСОБА_11 неправомірна вигода - документи щодо часткової оплати ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 послуг, пов`язаних з будівництвом указаного дерев`яного будинку на загальну суму 66 тис. грн. за договором № 20 від 07.10.2016 про виготовлення та монтаж дерев`яного будинку вартістю 280 тис. грн., була виявлена та вилучена під час обшуку службового кабінету ОСОБА_8 , а останнього у подальшому було затримано.

На ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати вказану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_9 про накладення арешту на грошові кошти вилучені під час обшуку, що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 20 000 (двадцять тисяч) грн. та 4850 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят) доларів США, які належить ОСОБА_8 на праві приватної власності.

В обґрунтування покликається на те, що підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник про час, дату та місце розгляду клопотання, за результатами якого винесена оскаржувана ухвала, повідомлені не були. Про існування вказаної ухвали стороні захисту стало відомо з постанови про відмову в задоволенні клопотання від 02 листопада 2016 року, яку захисник отримав рекомендованим листом 10 листопада 2016 року. 11 листопада 2016 року захиснику на його клопотання, начальником слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_12 надано копію ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2016 року. Вважає, що строк апеляційного оскарження пропущено з поважної причини. Звертає увагу на те, що висновки суду першої інстанції є невірними та не знаходять свого підтвердження в матеріалах, які надані суду в обґрунтування поданого клопотання. Вважає, що слідчий, який звернувся до суду з вказаним клопотанням, не надав суду жодного документу та не підтвердив жодним доказом, що вказані грошові кошти належать підозрюваному ОСОБА_8 . Навпаки, в матеріалах кримінального провадження є докази, які спростовують дане твердження, а стороною захисту було подано клопотання органу досудового слідства, в якому чітко визначалось кому належать вказані кошти. Так під час проведення обшуку 29 жовтня 2016 року, дружина підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_13 повідомляла слідчому, що вказані грошові кошти є її особистими, так як попередньо були їй позичені, та жодного відношення до її чоловіка не мають і про вказані кошти йому нічого не відомо. Також, ОСОБА_13 повідомила, хто саме позичив їй ці кошти та вказала прізвище та імена даних людей. З цього приводу захисником було зроблено зауваження у протоколі. Проте суд першої інстанції вказаного факту не взяв до уваги, не дивлячись на те, що існувало пряме застереження в самому протоколі з приводу власника вказаних коштів. Тобто, на момент розгляду клопотання жодних доказів того, що вказані кошти належать ОСОБА_8 не було, а існували докази, що ці кошти належать іншій особі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, виступ прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, санкція даної статті передбачає позбавлення волі на строк від трьох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі спеціальною конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 961 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд першої інстанції на підставі матеріалів даної справи мотивував своє рішення тим, що грошові кошти у сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн. та 4 850 (чотириста тисячі вісімсот п`ятдесят) доларів США, можуть бути майном, яке набуте ОСОБА_8 в результаті вчинення протиправних діянь, а також майном, до якого відповідно до санкції ч.3 ст. 368 КК України судом може бути застосована спеціальна конфіскація майна, але на думку колегії суддів, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги до клопотання передбачені статтею 171 КПК України, зокрема у клопотанні про арешт майна, з яким звертається слідчий за погодженням з прокурором, до слідчого судді, повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпоряджання підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 20 жовтня 2016 року слідчим суддею надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та доручено виконання ухвали начальнику відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_14 , прокурорам вказаного відділу ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , тимчасово виконуючому обов`язки начальника слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_18 , слідчому в ОВС слідчого відділу ОСОБА_19 , старшим слідчим слідчого відділу ОСОБА_9 , ОСОБА_20 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме з протоколу обшуку від 29 жовтня 2016 року, обшук проводив слідчий військової прокуратури Тернопільського гарнізону старший лейтенант юстиції ОСОБА_21 , що суперечить вищевказаній ухвалі слідчого судді та в подальшому вплинуло на прийняття рішення.

Тобто, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не відповідає вимогам статті 171 КПК України, і тому суд першої інстанції при прийнятті рішення не в повній мірі врахував вказані порушення, тому дана ухвала суду підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - задоволити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2016 року про арешт майна скасувати.
В задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_9 про накладення арешту на грошові кошти вилучені під час обшуку відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4