Справа № 569/3681/17
У Х В А Л А

09 березня 2017 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
Прокурор військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що виконувач обов`язків начальника Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_3 , діючи у змові з колишнім начальником вказаної державної установи ОСОБА_4 вимагали та отримували від керівників державних підприємств лісового господарства Рівненської області неправомірну вигоду у розмірі 5 тис. доларів США від кожного за приховування порушень, що виявленні при проведенні перевірки та не проведення подальшої перевірки у інших підприємствах.

05 березня 2017 року під час проведення огляду місця події у гр. ОСОБА_4 вилучено грошові кошти: 10 купюр номіналом по 50 євро, 2 купюри номіналом по 100 євро, 1 купюра номіналом 10 євро, 15 купюр по 200 гривень, 52 купюри номіналом по 200 гривень, 1 купюра номіналом 10 гривень, 1 купюра номіналом 5 гривень, 2 купюри номіналом 2 гривні, 1 купюра номіналом 1 гривня. Всього вилучено 710 (сімсот десять) євро та 10440 (десять тисяч чотириста сорок) гривень.

Також вказує, що є достатні підстави вважати, що грошові кошти, які добровільно видані та вилучені у гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , являються предметом неправомірної вигоди, яка отримувалася від директорів лісгоспів, відповідають критеріям речового доказу, який визначений ст. 98 КПК України, оскільки являються матеріальними об`єктами, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі являються предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій грошовими коштами, які набуті кримінально протиправним шляхом, підлягають спеціальній конфіскації, тому просить клопотання задовольнити.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

Заслухавши пояснення прокурора в судовому засіданні, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Судом встановлено що у проваджені військової прокуратури Рівненського гарнізону перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 04 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

05 березня 2017 року під час проведення огляду місця події у гр. ОСОБА_4 вилучено грошові кошти: 10 купюр номіналом по 50 євро, 2 купюри номіналом по 100 євро, 1 купюра номіналом 10 євро, 15 купюр по 200 гривень, 52 купюри номіналом по 200 гривень, 1 купюра номіналом 10 гривень, 1 купюра номіналом 5 гривень, 2 купюри номіналом 2 гривні, 1 купюра номіналом 1 гривня. Всього вилучено 710 (сімсот десять) євро та 10440 (десять тисяч чотириста сорок) гривень.

У вищевказаному кримінальному провадженні, повідомлень про підозру органом досудового розслідування не пред`явлено.

Накладення арешту на вищевказане майно, яке є речовими доказами, дасть можливість проведенню ряду експертиз, відшкодування завданих збитків та можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 368 КК України, а тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно - грошові кошти, які вилучені у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення огляду місця події 05 березня 2017 року, а саме грошових коштів у розмірі 710 (сімсот десять) євро та 10440 (десять тисяч чотириста сорок) гривень.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Апеляційного суду Рівненської області.
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1