Провадження № 1-в/537/20/2017
Справа № 537/6276/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.03.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області, в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , представника Крюківського районного сектору Кременчуцького міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_6 , розглянувши клопотання засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яні Потоки Кременчуцького району, українця, громадянина України, освіта середня, який одружений, пенсіонер, проживає АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-22.06.2012 року вироком Автозаводського районного суду Полтавської області за ч.2 ст. 365 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі, з позбавленням права займати будь які посади в правоохоронних органах з здійсненням функцій представника влади на 3 роки. На підставі ст. 54 КК України позбавлено засудженого ОСОБА_4 спеціального звання старшини міліції,
про застосування Закону України "Про амністію у 2014 році",
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив застосувати до нього ст. 3 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнити його від відбування додаткових покарань у вигляді позбавлення спеціального звання старшина міліції та позбавлення права займати будь-які посади в правоохоронних органах, пов`язані з здійсненням функцій представника влади на 3 роки.
В обгрунтування клопотання зазначено, що 22.06.2012 року вироком Автозаводського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 365 КК України до покарання 3 роки позбавлення волі, з позбавленням права займати будь-які посади в правоохоронних органах, пов`язані із здійсненням функцій представника влади строком на 3 роки. На підставі ст. 54 КК України позбавлено спеціального звання старшини міліції. На момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 був інвалідом другої групи, відбув більше ? частини призначеного покарання. А тому ОСОБА_4 просив звільнити його від призначених вироком суду додаткових покарань на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2014 році».
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання про застосуваня амністії підтримали. Просили суд його задовольнити. Повідомили, що ОСОБА_4 вперше судимий, раніше відносно нього не розглядалось питання про застосування амністіі. На момент набрання законної сили ЗУ «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 відбув більше 1/2 частини покарння у виді позбавлення волі, проте не відбув інші покарання у вигляді позбавлення спеціального звання старшина міліції, й по теперішній час він відбуває додаткове покарання позбавлення права займати будь-які посади в правоохоронних органах, пов`язані із здійсненням функцій представника влади на 3 роки.
Представник Крюківського районного сектору Кременчуцького міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 ЗУ «Про амністію у 2014 році».
Прокурор просив задовольнити частково клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування ЗУ «Про амністію у 2014 році» в частині звільнення засудженого ОСОБА_4 від невідбутого додаткового покарання позбавлення права займати будь-які посади в правоохоронних органах пов`язані з здійсненням функцій представника влади на 3 роки. Проте просив відмовити в задоволенні клопотання в частині звільнення ОСОБА_4 від додаткового покарання позбавлення спеціального звання старшини міліції, оскільки вирок суду в цій частині вже виконаний.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.06.2012 року вироком Автозаводського районного суду Полтавської області, ОСОБА_4 вперше засуджений за ч.2 ст. 365 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі, з позбавленням права займати будь-які посади в правоохоронних органах з здійсненням функцій представника влади на 3 роки. На підставі ст.54 КК України ОСОБА_4 позбавлений спеціального звання старшина міліції.
На день набрання законної сили ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, ОСОБА_4 , засуджений за умисний тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, відбув більше половини основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Автозаводського районного суду Полтавської області від 22.06.2012 року.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 03.06.2014 року відмовлено в задоволенні подання начальника Менської виправної колонії УДПТСУ в Чернігівській області №91 про застосування до засудженого ОСОБА_4 ЗУ «Про амністію у 2014 році» з підстав, що сам засуджений заперечував проти застосування до нього амністії.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 13.11.2014 року засуджений ОСОБА_4 звільнений умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Автозаводського районного суду Полтавської області від 22.06.2012 року, на невідбутий строк 9 місяців 20 днів.
Відповідно до довідки про звільнення серія ЧРН №000795, виданої начальником МВК-91, ОСОБА_4 звільнився з колонії 21.11.2014 року умовно достроково.
ОСОБА_4 є інвалідом другої групи, що підтверджено посвідченням серія НОМЕР_1 , виданим 15.01.2016 року, довідкою до акту огляду медико соціальною експертною комісією серія АВ №0190473, виданою 12.01.2016 року, а також копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , виданого 08.12.2009 року Пенсійним фондом України у зв`язку з пенсією по інвалідності як інваліду війни ІІ групи, копією посвідчення серія НОМЕР_1 , виданого 17.01.2014 року виконкомом Крюківської районної ради УПСЗН, дійсне до 01.01.2016 року.
На час розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_4 відбуває додаткове покарання позбавлення права займати будь-які посади в правоохоронних органах, пов`язані із здійсненням функцій представника влади на 3 роки, у зв`язку з чим знаходиться на обліку в Крюківському РВ м. Кременчука КВІ УДПТСУ в Полтавській області. Учасники процесу визнали, що призначене судом засудженому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення спеціального звання старшина міліції вже виконано. Хоча засуджений та його захисник стверджували, що на момент набрання законної сили ЗУ «Про амністію у 2014 році» покарання позбавлення спеціального звання старшина міліції ще не було виконано, а виконано лише в 2015 році, проте в порушення принципу змагальності та диспозитивності такі твердження не були обгрунтовані належними доказами, незважаючи на неодноразові пропозиції суду подати наявні у учасників докази з метою повного та об`єктивного розгляду справи.
Статтею 85 КК України, передбачено, що на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Відповідно до ст. 86 КК України, Амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
В пункті «г» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» постановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України осіб, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.
Статтею 3 Закону України «Про амністію у 2014 році», постановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Відповідно до ст. Стаття 6 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року №392/96-ВР, ст. 14 Закону України «Про амністію у 2014 році», передбачено, що Особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію. Особам, засудженим до покарання (основного чи додаткового) у виді штрафу, сума штрафу, сплаченого ними до прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання у зв`язку з амністією, не повертається. Питання про погашення чи зняття судимості стосовно осіб, до яких застосовано амністію, вирішується відповідно до положень Кримінального кодексу України.
Оскільки ОСОБА_4 засуджений вироком Автозаводського районного суду Полтавської області від 22.06.2012 року за умисний злочин, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. На день набрання чинності цим Законом ОСОБА_4 відбув ? частину призначеного строку основного покарання, проте і по теперішній час ОСОБА_4 не відбув повністю додаткове покарання у виді позбавленням права займати будь-які посади в правоохоронних органах, пов`язані з здійсненням функцій представника влади на 3 роки. Судом не встановлено обставин, передбачених ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст..8 Закону України «Про амністію в 2014 році», що унеможливлюють застосування до засудженого ОСОБА_4 амністії. Засуджений проти застосування до нього амністії не заперечує.
З огляду на наведене, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від відбування додаткового покарання у вигляді позбавленням права займати будь які посади в правоохоронних органах, пов`язані і з здійсненням функцій представника влади на 3 роки, на підставі ст. 3 Закону України "Про амністію у 2014 році".
Разом з тим, оскільки додаткове покарання, призначене вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.06.2012 року у виді позбавлення засудженого ОСОБА_4 спеціального звання старшини міліції, було виконано, а суд в межах кримінального провадження щодо вирішення питання про застосування амністії не наділений повноваженнями повертати засудженим спеціальні звання, яких вони раніше були позбавлені на виконання вироку, тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_4 за амністією від відбування покарання позбавлення спеціального звання старшини міліції.
З огляду на наведене, суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування амністії.
Керуючись ст. ст. 369, 371 КПК України, суд
у х в а л и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про засутосування амністії задовольнити частково.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання - позбавлення права займати будь які посади в правоохоронних органах, пов`язані із здійсненням функцій представника влади на 3 роки, призначене вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.06.2012 року.
В іншій частині клопотння відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 7 днів до апеляційного суду Полтавської області з дня її оголошення через Крюківський районний суд м. Кременчука.
Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 .