Номер провадження: 11-кп/785/164/17
Номер справи місцевого суду: 507/609/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.02.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 12 вересня 2016 року по кримінальному провадженню №0000528, яким

ОСОБА_7 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Одесі, громадянка України, з середньо-спеціальною освітою, одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Любашівського районного суду Одеської області від 12 вересня 2016 року ОСОБА_7 визнана винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та їй призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання звільнена з випробуванням строком на 1 рік. Покладені обов`язки, передбачені п.4 ч.1 ст.76 КК України. Вирішено питання з цивільним позовом потерпілої ОСОБА_8 .

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнана винуватою в тому, що 23 липня 2015 року приблизно о 13:00 годині на окраїні с.Кричунове Любашівського району Одеської області на початку вул.Шевченка в ході раптово виниклої сварки між ОСОБА_7 , її матір`ю ОСОБА_9 з одного боку та потерпілою ОСОБА_8 і її матір`ю ОСОБА_10 з іншого боку, яка виникла на ґрунті давніх неприязних відносин між ними та переросла в бійку, ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 пальцями своєї руки обхопила 5-й палець лівої кисті (мізинець) потерпілої та вивернула його, спричинивши останній відповідно до висновку експерта № 90 від 03 серпня 2015 року тілесне ушкодження у вигляді косого перелому основної фаланги 5-го пальця лівої кисті, яке згідно з п. 2.2.1 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» ( 1995 р.) відноситься до ушкоджень середньої тяжкості.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати та закрити кримінальне провадження.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд не взяв до уваги її покази, чим допустив неповноту судового розгляду, яка в свою чергу призвела до невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази на підтвердження її вини у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену ОСОБА_7 , які підтримала свою апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі обвинуваченої, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст.370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого обвинуваченою ОСОБА_7 злочину і зробив обґрунтований висновок про доведеність її вини. Вина обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та ретельно дослідженими судом доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку в їх сукупності.

Так, в мотивувальній частині оскаржуваного вироку суд першої інстанції обґрунтував своє рішення про доведеність вини ОСОБА_7 наступними доказами:

- телефонним повідомленням Любашівського РВ ГУМВС України в Одеській області від 30 липня 2015 року, з якого вбачається, що 30 липня 2015 року о 15:30 годині надійшло повідомлення по телефону від громадянки ОСОБА_8 про те, що 23 липня 2015 року приблизно о 13.00 годині в с.Кричунове Любашівського району громадянка ОСОБА_7 та громадянка ОСОБА_9 спричинили їй тілесне ушкодження (а.к.п. 46);

- витягом з кримінального провадження №0000528, з якого вбачається, що відомості, зазначені у вказаному телефонному повідомленні, внесені до ЄРДР 30 липня 2015 роки (а.к.п.45);

- показами допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що вона з обвинуваченою знаходиться в давніх неприязних стосунках. 23 липня 2015 року вона та її мати ОСОБА_10 пішли на сіно подоїти своїх корів. Коли вони повертались додому з молоком, то назустріч їм йшли ОСОБА_7 та її мати ОСОБА_9 , які вели на цепах своїх корів. ОСОБА_9 гнала корову прямо на її матір. Вона встигла вийти вперед перед матір`ю. ОСОБА_9 штовхнула її матір, внаслідок чого мати впала на землю. Коли ОСОБА_9 стала тягти матір за коси , вона стала захищати свою матір , відтягуючи ОСОБА_9 від неї. В цей момент до неї підбігла ОСОБА_7 , від якої вона стала закриватись, прикривши голову руками. В цю мить ОСОБА_7 схватила її за 5й палець лівої руки і стала його викручувати. На її крик припинити викручувати палець ОСОБА_7 не реагувала. Вирвавшись від них, вона та мати прийшли додому. Назустріч їм вийшла ОСОБА_11 , яка за їх проханням доглядала її бабусю, і побачила, що вони були побиті. Прийшовши додому, вони зразу ж викликали міліцію. Коли приїхали працівники міліції, та побачивши, що у неї рука опухла, сказали їй поїхати в лікарню. На наступний день вона поїхала в лікарню, де у неї був виявлений перелом 5-го пальця лівої руки;

- показаннями , допитаної в якості свідка ОСОБА_10 матері потерпілої, яка в судовому засіданні пояснила, що в день події пішла з донькою на долину подоїти корів . Коли повертались додому, то назустріч їм йшли ОСОБА_7 та її мати ОСОБА_9 . Вони вели корів прямо на них. Коли вона зробила їм зауваження, то ОСОБА_9 штовхнула її внаслідок чого ОСОБА_10 впала на землю. В цей момент підбігла донька і стала відтягувати ОСОБА_9 від неї. В свою чергу ОСОБА_7 підбігла до її доньки і стала тягти її за волосся. Захищаючись від ОСОБА_7 , донька закрила голову руками. В цю мить ОСОБА_7 схватила її за палець і зламала його. Вирвавшись від ОСОБА_9 і ОСОБА_7 , вони прийшли додому, де знаходилась їх сусідка ОСОБА_11 , яка доглядала її матір. Сусідка, побачивши, що вони побиті, стала запитувати їх, що з ними сталось. Вони зразу ж викликали працівників міліції, які невдовзі приїхали в складі оперативної групи та дільничного і склали відповідні протоколи. Оскільки у доньки сильно боліла рука, вона постійно тримала її в холодній воді. На наступний день донька поїхала в Кривоозерську лікарню, де у неї виявили перелом пальця;

- показаннями, допитаної в режимі відеоконференцзв`язку свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що 23 липня 2015 року вона на прохання ОСОБА_10 доглядала матір останньої. В обідній час додому прийшли ОСОБА_8 та її мати ОСОБА_10 , які були подряпані. У ОСОБА_10 був розірваний халат. ОСОБА_8 трималась від болю за руку. Вона сказала їй , щоб та поїхала у лікарню. На наступний день ОСОБА_8 поїхала у Кривоозерську ЦРЛ., де їй був встановлений діагноз - перелом пальця та накладений гіпс;

- показаннями, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 - рідного брата обвинуваченої, який пояснив, що в день події він знаходився у дворі з дітьми. В цей час його мати та сестра обвинувачена у кримінальному провадженні, погнали корів на пасовисько. Невдовзі він почув як потерпіла зі своєю матір`ю лаялись. Як відбувався конфлікт він не бачив, але чув крики ОСОБА_8 та її матері , які обурювались, що нібито їх скривдили;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні пояснила, що в день події вона чула крики своїх сусідів. Як відбувався конфлікт вона не бачила. Після конфлікту її сусіди ОСОБА_8 та її мати прийшли до неї вмиватися. Обидві були подряпані. На матері потерпілої був розірваний халат, а ОСОБА_8 трималась за руку і ойкала від болю;

- повідомленням головного лікаря Кривоозерської ЦРЛ. про те, що ОСОБА_8 зверталася за медичною допомогою до Кривоозерської ЦРЛ 24 липня 2015 року до лікаря - хірурга, який встановив діагноз: закритий перелом фаланги п`ятого пальця лівої кисті і призначив амбулаторне лікування ( а.к.п. 87);

- висновком експерта № 90 від 03 серпня 2015 року, у якому зазначено що на підставі даних судово-медичної експертизи громадянки ОСОБА_8 , а також даних рентгенологічного дослідження експерт дійшов наступних висновків. Так, у ОСОБА_8 виявлений підтверджений рентгенологічно косий перелом основної фаланги 5-го пальця лівої кисті, який вірогідніше всього міг утворитися внаслідок прикладення травмуючої сили альше від місця перелому, «придающей вращательное движение вдоль оси основной фаланги 5-го пальца левой кисти». Перелом основної фаланги 5-го пальця лівої кисті не супроводжувався небезпечними для життя явищами, а вимагає для свого заживлення (зрощування) понад 21 день і тому згідно п.2.2.1. а/,б/,в/ «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р) відноситься до ушкоджень середньої тяжкості. Утворення косого перелому основної фаланги 5-го пальця лівої кисті при падінні, ударі маловірогідно. Відсутність початкових явищ зрощування перелому на рентген знімку від 31 липня 2015 року свідчить про те, що перелом міг утворитися 23 липня 2015 року (а.к.п. 50-51);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 , з якого видно як в ході проведення експерименту ОСОБА_8 показала як саме спричинила їй тілесне ушкодження обвинувачена (а.к.с. 58- 62);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 , з якого видно як в ході проведення експерименту ОСОБА_10 показала на асистентові яким саме чином ОСОБА_7 вхопила за мізинець лівої руки її доньки ОСОБА_8 та, викрутивши палець, спричинила тілесне ушкодження(а.к.п. 63- 66);

На думку апеляційного суду викладені у вироку та дослідженні під час судового розгляду в суді першої інстанції докази є належними, допустимими та достовірними, а, з огляду на їх узгодженість, взаємозв`язок апеляційний суд вважає їх достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченої ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та доведеності її вини у вчиненні цього злочину.

При цьому, апеляційний суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_7 про те, що потерпла ОСОБА_8 могла самостійно спричинити собі тілесне ушкодження у виді перелому пальця і остання обумовила її через те, що вони на протязі довготривалого часу перебувають у неприязних стосунках.

Вказана версія обвинуваченої беззаперечно спростовується наведеними у вироку суду доказами, зокрема висновком судово-медичної експертизи, які були безпосередньо дослідженні під час судового розгляду кримінального провадження і яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи обвинуваченої ОСОБА_7 викладені виключено з метою ухились від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Відповідно до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у виді 1 року позбавлення волі та звільнивши останню на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, врахував дані про особу обвинуваченої, її позитивні характеристики з місця проживання, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, позицію потерпілої сторони, яка не наполягала на призначення ОСОБА_7 реального покарання у виді позбавлення волі, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

На думку апеляційного суду, призначене ОСОБА_7 є справедливим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, як нею так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржуваний вирок суду без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Любашівського районного суду Одеської області від 12 вересня 2016 року, яким ОСОБА_7 засуджена за ч.1 ст.122 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3