Код суду 233 Справа № 233/2208/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000050 від 11 грудня 2014 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бровари Київської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 189 КК України,

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Горлівка Донецької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 01 грудня 2004 року Києво-Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 309 КК України до 3-х років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців; 2) 07 липня 2006 року Центрально-Міським районним судом м. Горлівки за ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 20 березня 2007 року вирок скасовано, справу направлено на новий розгляд; 16 жовтня 2007 року Центрально-Міським районним судом м. Горлівки за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 187, ст. 70, ст. 71 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17 лютого 2009 року вирок змінено, вважати засудженим за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч.3 ст. 187, ст. 70, ст. 71 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 30 серпня 2010 року на підставі постанови Торезького міського суду Донецької області від 20 серпня 2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 17 днів; 3) 05 вересня 2013 року Брянківським міським судом Луганської області за ч.3 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 189 КК України,

ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Горлівка Донецької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживає по АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_15 , призначений згідно з наказом № 574о/с від 01.07.2014 року на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу тактичної та стратегічної розвідки Управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС України в Київській області, в період з 28.10.2014 року по 19.11.2014 року перебував у службовому відрядженні у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької області.

У період з 28.10.2014 року по 30.10.2014 року ОСОБА_15 , перебуваючи у відрядженні у м. Слов`янську, усвідомлюючи, що на території Донецької області порушений режим функціонування органів правопорядку, він не є співробітником місцевих правоохоронних органів, а також, що він перебуватиме на території АТО нетривалий час, тобто має можливість уникнення кримінальної відповідальності, вирішив збагатитись незаконним шляхом.

Так у період з 28.10.2014 року по 30.10.2014 року ОСОБА_15 на території Донецької області (більш точне місце слідством не встановлено), зустрівся з ОСОБА_16 .

В ході розмови ОСОБА_15 , знаючи, що ОСОБА_16 має судимості за вчинення корисливих злочинів та стійкі зв`язки із раніше засудженими особами, повідомив останньому, що він має намір збагатитись шляхом вимагання грошових коштів у осіб, які б не звертались до правоохоронних органів та запитав у ОСОБА_16 , чи є в нього такі знайомі, на що ОСОБА_16 повідомив, що у нього є знайомий ОСОБА_6 , який має певні матеріальні цінності, і як раніше засуджений, у випадку вчинення стосовно нього злочину, не буде звертатись до правоохоронних органів та від якого, шляхом вимагання із застосуванням погроз обмеження прав та свобод, в тому числі і погроз притягнення до кримінальної відповідальності, можливо отримати грошові кошти, тим самим вступив в злочинну змову з ОСОБА_15 на вчинення вимагання.

Після цього, реалізуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_16 30.10.2014 року зателефонував ОСОБА_6 та в ході розмови отримав інформацію, що він перебуває дома в м. Костянтинівці і найближчим часом територію міста залишати не має намірів, про що повідомив ОСОБА_15 , надавши йому адресу мешкання ОСОБА_6 , виступивши пособником у вчиненні вимагання стосовно останнього.

Після отримання інформації від ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , не повідомляючи останнього про свої наміри, вступив в злочинну змову з невстановленими слідством особами, спрямовану на скоєння стосовно ОСОБА_6 незаконного позбавлення волі та вимагання.

02.11.2014 року близько 08.00 год., ОСОБА_15 , утримуючи при собі службову вогнепальну зброю автомат Калашнікова, разом із невстановленими слідством особами, одягненими у військову форму, які також мали при собі вогнепальну зброю автомати Калашнікова, діючи за попередньою змовою групою осіб, для скоєння вимагання, прибули на автомобілі «Opel Omega» за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4 . Після того, як зазначені особи потрапили до квартири та переконались, що за вказаною адресою дійсно мешкає ОСОБА_6 , ОСОБА_15 всупереч спільному із ОСОБА_16 злочинному наміру, разом із невстановленими слідством особами з метою полегшення вчинення вимагання, представляючись співробітниками правоохоронного органу, вивели ОСОБА_6 з квартири та посадили на заднє сидіння в автомобілі «Opel Omega», розмістивши його між двох озброєних осіб, які перешкоджали йому залишити автомобіль.

На вказаному автомобілі перелічені особи прибули на територію кладовища «Сантуринівське» м. Костянтинівки, розташованого вздовж автодороги Костянтинівка-Артемівськ, де ОСОБА_15 разом з невстановленими в ході слідства особами, із застосуванням погроз вбивства ОСОБА_6 , демонструючи при цьому автоматичну вогнепальну зброю та застосовуючи фізичне насильство до ОСОБА_6 у вигляді систематичного побиття, змусили ОСОБА_6 викапувати собі могилу, подавивши таким чином волю ОСОБА_6 до опору та для створення у останнього впевненості в тому, що вони доведуть свої погрози до кінця, та висловили вимогу про передачу грошей в сумі 10000 доларів США.
ОСОБА_6 , сприймаючи висловлені йому погрози як реальні, повідомив ОСОБА_15 та його спільникам, що у нього відсутня при собі вказана сума, але її можуть терміново зібрати та передати його близькі родичі та знайомі, на що ОСОБА_15 та його спільники погодились і надали для збирання вказаної суми грошей одну годину.

ОСОБА_6 , виконуючи вимоги ОСОБА_15 та його спільників, зателефонував своїй співмешканці та декільком знайомим, у яких зайняв певну суму грошей для передачі ОСОБА_15 та його спільникам.

Після цього ОСОБА_15 разом зі спільниками, привезли ОСОБА_6 до м. Костянтинівки та утримували його в автомобілі до 14.00 години 02.11.2014 року, незаконно позбавивши ОСОБА_6 волі близько 5 годин, тобто до моменту, коли близькі ОСОБА_6 передали ОСОБА_15 та невстановленим в ході слідства особам грошові кошти у розмірі 85000 грн. та 4000 доларів США, які за офіційним курсом НБУ становлять 51800 грн., що загалом складає 136800 грн., спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Заволодівши таким чином грошовими коштами ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та невстановлені слідством особи у подальшому розпорядились отриманими грошима на свій розсуд.
Крім того, в період з 03.11.2014 року по 08.12.2014 року, ОСОБА_15 , усвідомлюючи можливість незаконного подальшого отримання грошових коштів від ОСОБА_6 , будучи переконаним, що останній не має намірів звертатись до правоохоронних органів за захистом своїх порушених прав, звернувся до ОСОБА_16 з пропозицією повторного вчинення вимагання грошових коштів у ОСОБА_6 , зазначивши, що ОСОБА_16 необхідно підшукати співучасника з числа осіб, не знайомих з ОСОБА_6 . Вказана особа, за задумом ОСОБА_15 , повинна була представляючись співробітником правоохоронного органу здійснити вимагання грошових коштів у ОСОБА_6 у розмірі 10000 доларів США, погрожуючи йому вбивством, застосуванням фізичного насильства та настанням негативних наслідків правового характеру. Отримані грошові кошти ОСОБА_15 та ОСОБА_16 мали на меті розподілити між усіма співучасниками.

За вказівкою ОСОБА_15 ОСОБА_16 у період з 03.11.2014 року по 08.12.2014 року звернувся до свого знайомого ОСОБА_17 , достовірно знаючи, що останній з ОСОБА_6 не знайомий, перебуває у скрутному матеріальному становищі, та повідомив ОСОБА_17 , що ОСОБА_6 має високий рівень життя, і запропонував ОСОБА_17 заволодіти грошовими коштами ОСОБА_6 шляхом вимагання, для чого ОСОБА_17 мав представитись співробітником правоохоронного органу, на що останній погодився.

Вранці 08.12.2014 року (більш точного часу в ході слідства встановити не виявилось можливим), ОСОБА_16 на своєму автомобілі разом із ОСОБА_17 прибули з м. Горлівки до м. Костянтинівки за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4 ; де ОСОБА_17 за вказівкою ОСОБА_16 , реалізовуючи спільний з ним та ОСОБА_15 злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом вимагання, залишив у дверях квартири ОСОБА_6 заздалегідь підготовлену та надану ОСОБА_16 записку з погрозами обмеження прав та свобод ОСОБА_6 .

Після цього у період з 08.12.2014 року по 13.12.2014 року ОСОБА_16 , діючи з корисливих мотивів, реалізовуючи спільний з ОСОБА_15 та ОСОБА_17 злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 шляхом вимагання, дав вказівки ОСОБА_17 , щоб останній представляючись співробітником правоохоронного органу, за допомогою мобільного зв`язку незаконно вимагав у ОСОБА_6 10000 доларів США, посилаючись на події, учасником яких раніше був останній, прагнучи, щоб у потерпілого склалось переконання про реальність погроз вбивства, застосування фізичного насильства, обмеження його прав та свобод.

В ході вказаних розмов, за погодженням із ОСОБА_16 , ОСОБА_17 домовився з ОСОБА_6 щодо передачі 13.12.2014 року в денний час доби грошових коштів у сумі 7000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 109970 грн.

13.12.2014 року ОСОБА_16 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , з метою отримання вказаних грошових коштів у ОСОБА_6 та подальшого їх розподілу між співучасниками, прибув на своєму автомобілі разом із ОСОБА_17 з м. Горлівки до м. Костянтинівки Донецької області.

В той же день, близько 11.20 год., за вказівкою ОСОБА_16 , ОСОБА_17 зустрівся з ОСОБА_6 для отримання грошових коштів біля магазину «Екомаркет», розташованого по вул. Громова у м. Костянтинівці, де заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 у розмірі 4800 грн. та 800 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 12568 грн., на загальну суму 17368 грн., чим спричинив матеріальну шкоду останньому.

Безпосередньо після отримання грошових коштів від ОСОБА_6 ОСОБА_17 та ОСОБА_16 були затримані співробітниками правоохоронних органів.
Обвинувачений ОСОБА_15 у судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що з 29 жовтня 2014 року по 19 листопада 2014 року він був відкомандирований до м. Слов`янська, де у групі виконував завдання по охороні громадського порядку тощо. Оскільки був дуже щільний графік, то він не мав можливості виїжджати за межі м. Слов`янська, тому у м. Костянтинівці жодного разу не був. Знайомство та зустріч з ОСОБА_18 організував ОСОБА_19 , зустріч відбулася 9-10 листопада 2014 року у кафе «Челентано» м. Слов`янська. ОСОБА_18 не мав будь-якої цікавої для нього інформації щодо кримінальних осіб та хотів перебиратися до м. Києва. 15-16 листопада 2014 року вони вдруге і в останнє зустрілися, він передав ОСОБА_18 на прохання ОСОБА_19 5 тисяч грн. на оренду житла у ОСОБА_20 , але ОСОБА_18 так і не поїхав до ОСОБА_20 . Він особисто не знайомий з ОСОБА_21 і ОСОБА_18 про нього нічого не розповідав, вперше побачив ОСОБА_21 в залі суду. Неодноразово телефонував ОСОБА_18 , так як хотів повернути передані йому 5 тисяч грн., бо для нього це значна сума. Жодних доручень ОСОБА_18 не давав.
Обвинувачений ОСОБА_16 у судовому засіданні свою вину визнавав частково та пояснив, що він знайомий з ОСОБА_19 приблизно 3-4 роки. У вересні - на початку жовтня 2014 року ОСОБА_19 зателефонував і сказав, що замість нього приїде ОСОБА_22 , якому він має повідомляти інформацію про злочинців та сепаратистів. Потім йому зателефонував ОСОБА_23 і сказав, що ОСОБА_19 передав гроші на дорогу. Зустріч з ОСОБА_23 організував ОСОБА_19 5 або 7 листопада у кафе «Челентано» у м. Слов`янську, ОСОБА_23 сказав, що він із УБОЗ м. Києва та передав 5 тисяч грн., які були від ОСОБА_19 . Друга зустріч була через тиждень - 10 днів максимум. З ОСОБА_21 знайомий з 2004 року, разом відбували покарання за крадіжку, відносини приятельські. Номер телефону ОСОБА_21 та адресу його проживання знав, бо раніше проживав у м. Костянтинівка. Про проблеми ОСОБА_21 з міліцією дізнався від знайомих, а саме що ОСОБА_21 вивозили співробітники міліції і вимагали гроші. Тоді він вирішив аналогічним способом отримати гроші від ОСОБА_21 , для чого повідомив ОСОБА_24 , пообіцяв винагороду і той погодився. Записку ОСОБА_21 писав він, ввечері того дня ОСОБА_21 зателефонував. Потім його затримали співробітники СБУ і решта телефонних розмов відбулася під їх контролем. Інформацію стосовно ОСОБА_21 надавав тільки ОСОБА_19 . Питання отримання грошей з ОСОБА_21 ні з ОСОБА_19 , ні з ОСОБА_23 не обговорював, це була його ініціатива. У тому, що ОСОБА_21 віддасть гроші, впевнений не був, той тягнув час, а він чекав. До ОСОБА_20 не переїхав через війну. Потім у судовому засіданні повідомив, що саме він надав ОСОБА_23 дані щодо ОСОБА_21 . Гроші за другим епізодом були призначені для ОСОБА_19 та ОСОБА_23 . Ідея знайти незнайому ОСОБА_21 особу належала ОСОБА_23 . У скоєному щиро розкаявся та просив суворо його не карати.
Обвинувачений ОСОБА_17 у судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив, що він знайомий з ОСОБА_18 біля 5 років, його колишня дружина є дружиною ОСОБА_18 . Наприкінці листопада 2014 року до нього звернувся ОСОБА_18 і запропонував під виглядом співробітника міліції з іменем « ОСОБА_25 » отримати гроші у розмірі 10 тисяч доларів США від, як потім стало відомо, потерпілого ОСОБА_21 . Оскільки він був без роботи, то погодився на цю пропозицію. Кому були призначені ці гроші і за що саме, він не знав, також суму винагороди з ОСОБА_18 не обговорювали. Адресу та номер телефону потерпілого надав ОСОБА_18 . Він спілкувався з потерпілим представившись співробітником міліції з приводу отримання від того грошей. Також з ОСОБА_18 вони приїздили з м. Горлівки до м. Костянтинівки, та ОСОБА_18 надав йому записку, яку він залишив у дверях квартири за місцем проживання ОСОБА_21 , так як двері ніхто не відчинив. Хто писав ту записку він не знає. Про всі телефонні розмови з потерпілим він доповідав ОСОБА_18 , а той давав вказівки як діяти далі. З ким спілкувався ОСОБА_18 з приводу цих грошей, йому невідомо. 13 грудня 2014 року він разом з ОСОБА_18 на автомобілі останнього приїхали до м. Костянтинівки з метою отримати гроші від ОСОБА_21 . Він спілкувався з потерпілим щодо місця передачі грошей, а ОСОБА_18 чекав його в іншому місті. Після отримання від потерпілого грошей його було затримано, а потім був затриманий і ОСОБА_18 . Він усвідомлював, що скоює злочин, оскільки гроші вимагав під видом представника міліції. З ОСОБА_23 він знайомий не був, побачив його тільки під час слідства. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, підтвердив повністю. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо його не карати.
Не дивлячись на повне не визнання обвинуваченим ОСОБА_15 , часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_16 , та повне визнання обвинуваченим ОСОБА_17 своєї провини, суд вважає, що провина обвинувачених в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги:

- потерпілий ОСОБА_6 повідомив у судовому засіданні, що з ОСОБА_18 він знайомий років 5-7, познайомилися у слідчому ізоляторі, підтримували дружні стосунки. Іноді матеріально допомагав ОСОБА_18 по 500-1000 грн., останній неодноразово бував у нього вдома. 02 листопада 2014 року близько 08.30 год. він прокинувся від стуку в двері, при цьому електропостачання було вимкнене. На його телефон поступив виклик з незнайомого номеру та повідомили, що це з міліції і наказали відчинити двері. У вікно він побачив людей у масках і камуфляжній формі. Коли він відчинив двері, то до квартири зайшли озброєні люди в масках і камуфляжній формі, один з них показав службове посвідчення співробітника міліції. Потім хтось із них сказав його дружині: « ОСОБА_26 , не хвилюйся і нікуди не дзвони». Забрали його паспорт, вивели його з квартири, посадили на заднє сидіння автомобіля «Опель» між двома озброєними чоловіками, одягли наручники та повезли у напрямку ОСОБА_27 . Поки їхали, то його били, погрожували відрізати голову, при цьому тиснули на його кримінальне минуле, питали скільки і де він накрав. В районі «Шанхаю» повернули на кладовище с. Сантуринівка, де зупинилися, достали із багажника автомобіля лопату і змусили копати собі могилу. Він став просити їх вирішити все інакше. Один з людей в камуфляжі спитав: «що ти пропонуєш»? Він сказав, що є 5 тисяч доларів США, на що люди в камуфляжі сказали, що у нього 1 година часу щоб зібрати 10 тисяч доларів США, посадили його до автомобіля і поїхали. По гучному зв`язку він став телефонувати близьким та знайомим і просити гроші. Години за три назбирали гроші. Під`їхали до його будинку, трохи відкрили вікно і його дружина, побачивши його, кинула на сидіння гроші у сумі 85 тисяч грн. Решту грошей у сумі 4 тисячі доларів США зібрав ОСОБА_28 , і його дружина на вул. Леваневського таким же способом передала їх через вікно задньої двері. Потім з нього зняли наручники і відпустили. Додому його привіз ОСОБА_28 . Автомобіль він не міг покинути самостійно, так як перебував на задньому сидінні між двома озброєними людьми. За кермом автомобіля «Опель» був ОСОБА_23 , він був без маски, тому запам`ятав його в обличчя. На кладовище вони були хвилин 30, при цьому реально сприйняв погрозу життю. Приблизно через три тижні або у середині грудня йому зателефонував незнайомий чоловік і сказав, що буде їхати людина від них та заїде, казав він це різким тоном. Після чого він викинув сім-картку. Через деякий час він прийшов додому і знайшов записку з погрозами, номером телефону і вимогою зателефонувати до вечора. Зателефонував за вказаним у записці номером, чоловік представився співробітником міліції на ім`я « ОСОБА_25 », сказав, що прикомандирований до ОСОБА_27 . Потім питав, якою сумою володіє. Телефонував декілька разів, потім сказав, що строку тиждень щоб зібрати 10 тисяч доларів США, інакше буде гірше ніж минулого разу. Після цього він звернувся до СБУ та до прокуратури, домовився про передачу грошей спочатку у м. Артемівську, а потім у м. Костянтинівці. В районі «Екомаркету» передав ОСОБА_24 гроші у розмірі 800 доларів США і 4800 грн. Записку у двері вставляв ОСОБА_24 , він проглядав записи камери спостереження. Всі рази йому телефонували з одного номеру;

- свідок ОСОБА_29 повідомила у судовому засіданні, що вона проживає разом з ОСОБА_30 . Так, 02 листопада 2014 року в період часу з 8 год. до 8.30 год. вони прокинулися від того, що вибивали у квартиру вхідні двері. Вони хотіли подивитися, хто прийшов, але виключили світло. Після чого невідомі подзвонили по телефону та сказали відкрити двері, що це міліція. До квартири зайшли троє озброєних людей у масках, один був у під`їзді також у масці, вони були одягнені у військову форму камуфляж. На плечах у них висіли автомати. Озброєні люди їй сказали сидіти вдома, не дзвонити нікому, також сказали, що заберуть ОСОБА_31 без пояснення причин. Люди забрали ОСОБА_31 та його паспорт. У квартирі ОСОБА_31 не били, грубої сили до нього не застосовували. Його посадили в автомобіль. У її присутності ніхто нічого передати не вимагав. Після чого подзвонив ОСОБА_32 та сказав, що йому негайно потрібні гроші, суму не говорив, він сказав, щоб вона шукала гроші протягом 1 години. Вона почала шукати гроші. У матері ОСОБА_33 вона взяла 10 тисяч гривень. Грецький привіз 75 тисяч гривень. ОСОБА_28 передав долари, у якій сумі не знає. Всього зібрала 85 тисяч гривень. ОСОБА_32 попрохав її вийти через дорогу від сауни «Парус» на кут будинку. Під`їхав автомобіль темного кольору, не нового зразка, у якому сидів ОСОБА_32 у наручниках. Вона кинула пакет з грошима у вікно автомобіля і вони поїхали вниз. Денис був червоний, на голові була невелика рана, він сидів між двома людьми в масках. Після передачі грошей ОСОБА_32 повернувся через 15 хвилин та розказав, що його невідомі люди вивозили на кладовище в районі водоймища Шанхай, здійснювали на нього моральний тиск, змушували копати собі могилу. За медичною допомогою він не звертався. Після цього у нього був головний біль, так як його били пластиковою пляшкою з водою по голові. Через деякий час, взимку, у двері подзвонили, але їм не відкрили. У дверях невідомі залишили записку з погрозами ОСОБА_34 , щоб він готував 10 тисяч доларів, точно не пам`ятає. Денис звернувся до правоохоронних органів. Зі слів ОСОБА_31 , після цього йому надходили телефонні дзвінки з грошовими питаннями. ОСОБА_35 вона не знає. Другий раз дзвонили ті ж самі люди;

- свідок ОСОБА_36 повідомила у судовому засіданні, що ОСОБА_37 проживає разом з її дочкою ОСОБА_38 протягом 3-4 років у АДРЕСА_4 . Приблизно рік тому з 08 години до 10 години ранку до неї прибігла заплакана дочка і повідомила, що потрібні гроші. Вона їй винесла гроші у розмірі 10 тисяч гривень і та вибігла. Потім дочка розповіла, що невідомі люди прийшли до них додому, стукали у двері, їм прийшлося відкрити двері, так як останні погрожували вибити їх. Вони зайшли в квартиру, були у воєнній формі та в балаклавах, забрали ОСОБА_31 . Вона зібрала гроші, щоб ОСОБА_31 відпустили. Після чого дочка сказала, що все нормально, що ОСОБА_31 відпустили;

- свідок ОСОБА_39 повідомив у судовому засіданні, що з ОСОБА_30 він знайомий, навчався з ним. Зі ОСОБА_28 він також знайомий, це його товариш. У листопаді 2014 року він був у Одеській області. Вранці йому подзвонив ОСОБА_37 та сказав, що йому потрібна допомога, а саме якщо він не знайде гроші, то його вб`ють. Озброєні люди вивезли його на кладовище, змушували копати могилу та дали строк зібрати гроші. Він подзвонив матері та попросив, щоб вона дала грошей. Мати дала 1 тисячу доларів ОСОБА_40 . Коли він приїхав у місто, то ОСОБА_21 розповів йому про те, що сталося. Також розповів, що їх спільний товариш ОСОБА_41 організував все. Розповів, що його вивезли за місто, точно не бачив, оскільки у нього були закриті очі, на кладовище. Невідомі озброєні люди під загрозою позбавлення життя сказали йому дзвонити та збирати гроші;

- свідок ОСОБА_42 пояснила у судовому засіданні, що вона проживає по АДРЕСА_5 , на другому поверсі. Приблизно у листопаді 2014 року, точної дати вона не пам`ятає, вранці вона побачила хлопців через відчинені двері. Вона бачила трьох, однак чула, що їх було 5-6 чоловік. Був шум приблизно 1 годину, крики. Після чого, як їй стало відомо зі слів дочки, ті поїхали на автомобілі. У них була зброя, вона бачила пістолети, автомати не бачила. Про те, що вони ходили на 4 поверх, вона дізналася від співробітників міліції;

- свідок ОСОБА_43 повідомив у судовому засіданні, що восени 2014 року вранці приблизно о 08 годині у робочий день йому подзвонив син ОСОБА_37 , у того був переляканий голос. Він просив зайняти йому 500 доларів та передати їх його колишній дружині ОСОБА_44 , що він і зробив. Після ОСОБА_32 розповів, що його забрали із квартири, вивезли у лісосмугу поблизу Шанхайського водоймища, вимагали гроші та змушували копати собі могилу. Він сказав, що люди були одягнені у камуфляжну форму у масках. Денис говорив, що його били, проте не пояснював чим та куди;

- свідок ОСОБА_45 повідомила у судовому засіданні, що восени, точну дату вона не пам`ятає, її чоловіку подзвонив його друг ОСОБА_32 та сказав, що його викрали, попросив грошей, щоб його відпустили. Суму не пам`ятає. Вони шукали гроші, знайшли 4 тисячі доларів. Вони заїхали до ОСОБА_46 за грошима. Їм сказали, щоб вони під`їхали нижче магазина «Спутник», де була припаркована машина. Вона підійшла до машини, всередині якої люди були у масках. Ззаду витягнули руку та вона передала гроші. Люди були озброєні, у закритій формі. Вона зразу пішла. У ОСОБА_31 була шишка на лобі та гематома на обличчі. Потім він розповів, що йому погрожували розправою, якщо він не знайде грошей. З нею проводили слідчий експеримент, де вона розказувала та показувала про обставини правопорушення. Перед переданням грошей, вони не були запаковані;

- свідок ОСОБА_47 повідомив у судовому засіданні, що в ранковий час восени 2014 року, точної дати він не пам`ятає, подзвонив ОСОБА_32 та сказав, що йому потрібні гроші у розмірі 10 тисяч доларів. По розмові він зрозумів, що у ОСОБА_31 проблеми. Від дружини ОСОБА_31 він дізнався, що його викрали та увезли якісь люди у масках. Зібрали приблизно 4 тисячі доларів. Приблизно в обід вони приїхали до магазину «Спутник», де стояв автомобіль марки Опель Омега сірого кольору старий. Його дружина підійшла до автомобіля. Денис сидів у автомобілі між невідомими людьми у воєнній формі, в масках, з автоматами. Із машини протягнули руку та дружина передала гроші, які були без пакета, після чого приблизно через 5 хвилин відпустили ОСОБА_31 . ОСОБА_32 сказав, що його забрали з дому, вивезли на кладовище в сторону ОСОБА_27 та заставили копати могилу. Вимагали 50 тисяч доларів, після чого сказали 10 тисяч доларів. По ОСОБА_34 було видно, що його били. Номера на автомобілі були різні. Історія мала продовження. З ОСОБА_31 вимагали 10 тисяч доларів, залишили записку з погрозами, що буде гірше, ніж в минулий раз. Записку він бачив, потім ОСОБА_32 звернувся в міліцію;

- свідок ОСОБА_48 повідомив у судовому засіданні, що в листопаді 2014 року вранці приблизно о 09 годині йому зателефонував схвильований ОСОБА_32 та попросив 5 тисяч доларів, сказав, що він копав собі могилу. Оскільки ОСОБА_32 його друг, то через годину-півтори він привіз 75 тисяч гривень купюрами номіналом по 500 грн. та 200 грн. за місцем проживання ОСОБА_31 та передав його дружині ОСОБА_49 , щоб ОСОБА_31 відпустили. ОСОБА_50 сказала, що ОСОБА_31 забрали військові. Однак потім ця схема з грошами, зі слів ОСОБА_31 , повторилася;

- свідок ОСОБА_51 повідомив у судовому засіданні, що він познайомився з ОСОБА_18 у 2013 році, оскільки останній був помічений ним у вживанні наркотиків. Так як він був оперативним співробітником відділу БНОН у м. Донецьк, то ОСОБА_18 запрошувався ним на профілактичну бесіду. У подальшому ОСОБА_18 був його агентурним джерелом. З ОСОБА_22 він познайомився приблизно у 2008-2009 році, коли орендував у його матері кімнату. Відносини з ОСОБА_23 у нього дружні. ОСОБА_18 та ОСОБА_23 знайомі не були, він їх зістикував по мобільному телефону, коли ОСОБА_23 був направлений у Донецьку область в зону АТО, оскільки оперативне джерело було необхідним для виявлення правопорушень. ОСОБА_18 він сказав, що потрібна буде його допомога ОСОБА_22 . По приїзду ОСОБА_23 нічого не говорив про ОСОБА_18 . Давав номер картки своїй дружині для переведення грошей на оренду житла у Київській області, скидував на мобільний телефон ОСОБА_18 . Ніяких грошей не було. 20 грудня 2014 року на мобільний телефон ОСОБА_22 надійшло смс, у якому ОСОБА_18 написав, що співробітники СБУ їдуть за ними. ОСОБА_23 йому передзвонив, сказав, що той у слідчому ізоляторі, а за ОСОБА_23 їдуть співробітники СБУ;

- свідок ОСОБА_52 повідомила у судовому засіданні, що в кінці 2014 року вона працювала в слідчому ізоляторі м. Артемівська. У кабінеті слідчого ізолятора вдень у робочий час, точної дати вона не пам`ятає, проводилося впізнання за фотознімками. Фотографій було декілька. Фотознімки були розміром 1/4 листа формату А4. Впізнання проводилося два рази. Впізнаючий дивився на фотознімки сам, йому ніхто нічого не підказував та не показував. Пояснень того, хто впізнавав, вона не пам`ятає. Тілесних пошкоджень на впізнаючому не було візуально. При них складалися документи, які вони підписували. Зауважень, доповнень не надходило;

- свідок ОСОБА_53 повідомив у судовому засіданні, що в кінці 2014 року він працював фельдшером у слідчому ізоляторі м. Артемівська. 24 грудня 2014 року він був запрошений в якості понятого при проведенні впізнання за фотознімками. Проводив впізнання воєнний прокурор. Чоловік, який оглядав фотографії, впізнавав людей. Фотографій було або 5, або 6, і також у іншому комплекті. Особа, яка впізнавала, сама показувала на фотознімки. Він не пам`ятає пояснень, але чоловік показував зразу, впевнено, швидко. Після цього складалися письмові документи, зауважень не надходило. У особи, яка впізнавала, тілесних ушкоджень не було. На впізнаючого ніхто впливу не здійснював. Фотознімки були розміром 1/4 аркуша формату А4 кожна, та були пронумеровані.

Наведені вище пояснення потерпілого, свідків є послідовними, узгоджуються між собою і підтверджуються іншими доказами:

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23 січня 2015 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_6 розповів про обставини та показав на місцевості яким чином відносно нього було скоєно злочин 02 листопада 2014 року (т.2, а.к.п. 16-19);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 січня 2015 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_17 як особу, яка залишила записку з погрозами у дверях квартири за місцем його проживання та якій він 13 грудня 2014 року передав грошові кошти у сумі 4800 грн. та 800 доларів США (т.2, а.к.п. 20-22);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 січня 2015 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_15 як особу, яка 02 листопада 2014 року разом із невідомими особами приїхали до нього та яка була присутня на кладовищі; саме ця особа 02 листопада 2014 року була без балаклави (т.2, а.к.п. 22-25);
- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 13 грудня 2014 року, в ході якого були оглянуті грошові кошти у розмірі 4800 грн. та 800 доларів США, які були вручені потерпілому ОСОБА_6 для передачі особам, які представилися працівниками міліції і вимагають зазначені гроші з погрозою насильства стосовно нього (т.2, а.к.п. 26-49);
- протоколом огляду від 17 грудня 2014 року, в ході якого були оглянуті речі, вилучені під час затримання ОСОБА_17 , а саме: грошові кошти у розмірі 4800 грн. та 800 доларів США, номери купюр яких збігаються з номерами купюр грошових коштів, які були вручені потерпілому ОСОБА_6 для передачі особам, які представилися працівниками міліції і вимагають зазначені гроші з погрозою насильства стосовно нього; паспорт громадянина України та довідка про присвоєння РНОКПП на ім`я ОСОБА_17 ; мобільний телефон «Nokia 206» (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ); сім-картка оператора «МТС» НОМЕР_3 ; довідка МСЕК на ім`я ОСОБА_17 ; сумка (барсетка) чорного кольору (т.2, а.к.п. 50-54);
- протоколом огляду від 06 січня 2015 року, в ході якого були оглянуті грошові кошти у розмірі 4800 грн. та 800 доларів США, які були передані під розписку потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання (т.2, а.к.п. 61-63);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21 січня 2015 року, в ході якого свідок ОСОБА_29 розповіла про обставини вчинення відносно ОСОБА_6 злочину 02 листопада 2014 року, та про обставини збору та передачі нею грошових коштів невідомим озброєним особам у камуфляжній формі (т.2, а.к.п. 64-67);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 29 січня 2015 року, в ході якого свідок ОСОБА_45 розповіла про обставини передачі нею грошових коштів невідомим особам у камуфляжній формі (т.2, а.к.п. 68-70);
- інформацією Державного Ощадного банку України від 12 березня 2015 року № 0237 щодо офіційного курсу долару США станом на 02 листопада 2014 року та на 13 грудня 2014 року (т.2, а.к.п. 71);
- протоколом огляду від 22 грудня 2014 року, в ході якого були оглянуті мобільні телефони: «Samsung» (IMEI: НОМЕР_4 ) із карткою мобільного оператора НОМЕР_5 ; «Samsung» (IMEI: НОМЕР_6 ) із карткою мобільного оператора НОМЕР_7 ; «Samsung» (IMEI: НОМЕР_8 ) із карткою мобільного оператора «Life - ТОВ «Астеліт»; «Iphone apple» (IMEI: НОМЕР_9 ) із карткою мобільного оператора НОМЕР_10 , вилучені під час затримання ОСОБА_54 (т.2, а.к.п. 72-76);
- протоколом огляду від 12 січня 2015 року, в ході якого були оглянуті наявні контакти у мобільних телефонах, вилучених під час затримання ОСОБА_54 , та де з`ясовано наявність номерів мобільних телефонів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (т.2, а.к.п. 77-94);
- протоколом огляду від 23 грудня 2015 року, в ході якого були оглянуті речі, вилучені під час затримання ОСОБА_15 , а саме: мобільний телефон «Samsung» ( НОМЕР_11 ); мобільний телефон «Samsung» ( НОМЕР_12 ); службове посвідчення НОМЕР_13 ; посвідчення водія НОМЕР_14 ; картка для проходу до ОВС УБОЗ УКО; картка «Піваріум» № 8502; картка «ПриватБанку» № НОМЕР_15 дійсна до 03/16; зв`язка ключів (т.2, а.к.п. 98-101);
- протоколом огляду від 12 січня 2015 року, в ході якого були оглянуті наявні контакти у мобільних телефонах, вилучених під час затримання ОСОБА_15 , та де з`ясовано наявність номерів мобільних телефонів ОСОБА_54 (т.2, а.к.п. 102-116);
- протоколом огляду від 14 січня 2015 року, в ході якого були повторно оглянуті речі, вилучені під час затримання ОСОБА_15 , а саме: службове посвідчення НОМЕР_13 ; посвідчення водія НОМЕР_14 ; картка для проходу до ОВС УБОЗ УКО; картка «Піваріум» № 8502; картка «ПриватБанку» № НОМЕР_15 дійсна до 03/16; зв`язка ключів (т.2, а.к.п. 117-118);
- протоколом огляду від 16 грудня 2014 року, в ході якого були оглянуті наявні контакти у мобільних телефонах, вилучених під час затримання ОСОБА_16 (т.2, а.к.п. 122-129);
- протоколом огляду від 12 січня 2015 року, в ході якого були оглянуті наявні контакти у мобільних телефонах, вилучених під час затримання ОСОБА_16 , а також: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_16 , довідка про присвоєння РНОКПП на його ж ім`я, сувенір у вигляді купюри номіналом 100 доларів США (т.2, а.к.п. 135-138);
- протоколом огляду від 12 січня 2015 року, в ході якого були оглянуті наявні контакти у мобільному телефоні, вилученому під час затримання ОСОБА_17 , а також: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_17 та інші предмети (т.2, а.к.п. 142-146);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 грудня 2014 року, в ході якого ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_15 як співробітника міліції, який був організатором та вчинив злочини проти ОСОБА_6 (т.2, а.к.п. 172-180);
- висновком судової комп`ютерно-технічної експертизи № 266 від 24 лютого 2015 року, відповідно до якого встановлено інформаційне наповнення мобільних телефонів, вилучених у ОСОБА_54 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (т.2, а.к.п. 222-226);
- протоколом огляду від 10 березня 2015 року, в ході якого були оглянуті файли, розміщені на DVD-R диску «ORION» з назвою «Эксп 266», що є додатком до висновку експерта № 266 від 24 лютого 2015 року (т.2, а.к.п. 227-236);
- довідкою за наслідками огляду файлів, розміщених на DVD-R диску «ORION», що є додатком до висновку експерта № 266 від 24 лютого 2015 року, в ході чого встановлено, що: 13 грудня 2014 року на номер телефону, належний ОСОБА_16 , надійшла смс з номером банківської карти НОМЕР_16 з номеру телефону НОМЕР_17 , який, відповідно до протоколу огляду мобільних телефонів ОСОБА_54 , записаний в його телефонній книзі як « ОСОБА_55 »; 15 грудня 2014 року на номер телефону, належний ОСОБА_16 , надійшла смс з наступним змістом: «Киев, ОСОБА_56 », та «Ну что там», з номеру телефону НОМЕР_18 , який, відповідно до протоколу огляду мобільних телефонів ОСОБА_15 , записаний в його телефонній книзі як «Сестричка 2» (т.2, а.к.п. 237);
- протоколом огляду від 12 січня 2015 року, в ході якого була оглянута записка, надана потерпілим ОСОБА_6 (т.2, а.к.п. 238-239);
- висновком судової почеркознавчої експертизи № 120 від 30 січня 2015 року, відповідно до якого рукописні записи у записці, яка починається словами: «Денис, ты что ...» та закінчується словами: «...(мы с тобой разговаривали) НОМЕР_19 », виконані ОСОБА_57 (т.2, а.к.п. 241-245);
- протоколом огляду від 01 квітня 2015 року, в ході якого були оглянуті автомобілі, у тому числі автомобіль «Opel Omega» сріблястого кольору, на якому працівники УБОЗ ГУМВС України в Київській області перебували в зоні АТО у м. Слов`янську з 28 жовтня 2014 року до 19 листопада 2014 року (т.2, а.к.п. 246-250);
- постановами про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 13 грудня 2014 року, від 12 грудня 2014 року; від 13 грудня 2014 року; від 13 грудня 2014 року; від 12 грудня 2014 року (т.3, а.к.п. 15-19);
- постановою про проведення контролю за вчиненням злочину від 12 грудня 2014 року (т.3, а.к.п. 20-21);
- довідкою 33-ї військової прокуратури Південного регіону України (т.3, а.к.п. 22);
- ухвалами слідчого судді апеляційного суду Донецької області від 30 грудня 2014 року, якими надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії (т.3, а.к.п. 23-24, 28-29, 33-34, 38-39, 43-44,);
- протоколом огляду місця події від 26 січня 2015 року, в ході якого була проведена радіотехнічна розвідка перед 1 під`їздом будинку АДРЕСА_6 та встановлені базові станції мобільних операторів (т.3, а.к.п. 57-60);
- протоколом огляду місця події від 26 січня 2015 року, в ході якого була проведена радіотехнічна розвідка місцевості на території кладовища «Сантуринівське» та встановлені базові станції мобільних операторів (т.3, а.к.п. 61-64);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 09 лютого 2015 року, в ході якого була вилучена інформація про зв`язок абонента НОМЕР_20 на цифровому носії (т.3, а.к.п. 66-68);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 09 лютого 2015 року, в ході якого була вилучена інформація про зв`язок абонента НОМЕР_7 та НОМЕР_21 на цифровому носії (т.3, а.к.п. 71-73);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 16 лютого 2015 року, в ході якого була вилучена інформація про зв`язок абонента НОМЕР_22 на цифровому носії (т.3, а.к.п. 74-76);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 12 лютого 2015 року, в ході якого була вилучена інформація про зв`язок абонента НОМЕР_22 на цифровому носії (т.3, а.к.п. 77-80);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 09 лютого 2015 року, в ході якого була вилучена інформація про зв`язок абонента НОМЕР_23 на цифровому носії (т.3, а.к.п. 82-84);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 12 лютого 2015 року, в ході якого була вилучена інформація про зв`язок абонента НОМЕР_11 на цифровому носії (т.3, а.к.п. 87-90);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13 лютого 2015 року, в ході якого була вилучена інформація про зв`язок абонента НОМЕР_24 на цифровому носії (т.3, а.к.п. 91-94);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 09 лютого 2015 року, в ході якого була вилучена інформація про зв`язок абонента НОМЕР_25 на цифровому носії (т.3, а.к.п. 96-98);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13 лютого 2015 року, в ході якого була вилучена інформація про зв`язок кінцевих обладнань на цифровому носії (т.3, а.к.п. 100-102);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 23 березня 2015 року, в ході якого була вилучена інформація про зв`язок кінцевих обладнань на цифровому носії (т.3, а.к.п. 104-106);
- протоколом огляду файлів від 24 березня 2015 року, в ході якого були оглянуті цифрові носії інформації з`єднань абонентів ОСОБА_54 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 (т.3, а.к.п. 107-189);
- протоколом про хід і результати негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 31 січня 2015 року (т.3, а.к.п. 190-192);
- протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії - «аудіо-, відеоконтроль особи» від 31 січня 2015 року (т.3, а.к.п. 193-194);
- протоколом за результатами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 31 січня 2015 року (т.3, а.к.п. 195-228);
- протоколом за результатами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 31 січня 2015 року (т.3, а.к.п. 229-234);
- протоколом за результатами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 31 січня 2015 року (т.3, а.к.п. 235-242);
- протоколом за результатами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 31 січня 2015 року (т.3, а.к.п. 243-244).
Суд, вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій кожного з обвинувачених.

Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що події кримінальних правопорушень мали місце, провина обвинувачених у вчиненні даних кримінальних правопорушень повністю доведена.

Крім того, в ході судового розгляду досліджено судом достатньо доказів, які беззаперечно свідчать про пряму причетність саме обвинуваченого ОСОБА_15 до вчинення кримінальних правопорушень відносно потерпілого ОСОБА_6 , що, у тому числі, підтверджується поясненнями обвинуваченого ОСОБА_16 , та повністю узгоджується з аналізом змісту розмов за телефонами, з чого можна зробити висновок про зацікавленість ОСОБА_23 в отриманні грошей від ОСОБА_18 після отримання їх від ОСОБА_21 , а саме: розмова від 18.12.2014 року між ОСОБА_23 № НОМЕР_26 та колегою по роботі з 11.42 про пусту СМС, «еду в банк», вислав пусту СМС, що співпадає з розмовою ОСОБА_18 з сестрою ОСОБА_23 (16.12.2014) «я переживал, чтоб он забирал, потому что наркоман». Розмова в 14.20 «Лехин кент, это моя афера. Лехин должен был человек забрать и пропал»; розмова від 20.12.2014 року о 16.03 між ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_58 ( ОСОБА_18 ) « ОСОБА_59 не сказал, что его чекисты пасут после терпилы. Он знает, за которого я говорю»; розмова від 16.12.2014 року - 11.36 - між ОСОБА_23 № НОМЕР_26 та колегою по роботі - «Джентельмен вышел на связь. Это вроде уже отправил, сейчас еду, если что забирать»; розмова від 16.12.2014 року - сестра ОСОБА_23 з ОСОБА_18 та ОСОБА_23 з 11.34 по протоколу про банк, пусту СМС, «отправлял деньги»; розмова від 17.12.2014 року ОСОБА_23 з колегою по роботі з 15.03 «Что выходил на связь вчера, а колега - что он там взял все. Давай данные, давай сделаем до конца это дело»; з ним же в той же день о 17.23, 17.29 - колега питає щодо даних будь-кого з них, ОСОБА_23 відповідає «Денис», потім « ОСОБА_21 », потім про «гуся, который нам тему заказал» і те, що ОСОБА_60 дав агента, тобто про ОСОБА_18 ; розмова від 15.12.2014 року та далі все по протоколу ОСОБА_61 з ОСОБА_18 о 15.17 та ОСОБА_19 з ОСОБА_23 , висилає СМС з номером ОСОБА_18 ОСОБА_62 ОСОБА_18 ; ОСОБА_18 каже, що «забрал свою денежку, менять ли доллары», ОСОБА_60 «спроси, как удобнее», передзвонює ОСОБА_23 . Деталізація знаходження номерів мобільних телефонів ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , згідно якої у листопаді 2014 року, саме на час перебування у м. Слов`янську ОСОБА_23 , співпадає час та місце їх знаходження (включно до вулиці) протягом тривалого періоду часу. Телефон ОСОБА_15 02.11.2014 відключений. Після затримання ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , який не отримав від нього грошей згідно з його злочинним планом, розшукував ОСОБА_18 через ОСОБА_19 , обговорював те, що ОСОБА_18 повинен передати гроші, що його «кинули», з іншими своїми колегами, намагався встановити повні дані ОСОБА_18 та ОСОБА_21 , навіть обговорював можливість розправи з ОСОБА_18 (розмови від 15.12, 16.12, 17.12, 18.12., 20.12.2014 р.).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно роз`яснень п. 6, 9, 12 Постанови Пленуму ВСУ № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Відповідно до статті 189 КК вимагання полягає у незаконній вимозі передати чуже майно чи право на майно або вчинити будь-які дії майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмежити права, свободи або законні інтереси цих осіб, пошкодити чи знищити їхнє майно або майно, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголосити відомості, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці. Погроза при вимаганні може стосуватись як самого потерпілого, так і його близьких родичів. Вимагання є закінченим злочином з моменту пред`явлення вимоги, поєднаної з вказаними погрозами, насильством, пошкодженням чи знищенням майна незалежно від досягнення поставленої винною особою мети.

Небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

Погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки), а при грабежі - насильства, що не є небезпечним для його життя чи здоров`я.

Погроза при вимаганні має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що якщо він протидіятиме винній особі або не виконає її вимог, то ця погроза буде реалізована. Це стосується і випадків, коли винна особа погрожує застосуванням предметів, які завідомо для неї не можуть бути використані для реалізації погроз (зіпсована зброя, макет зброї тощо), але потерпілий сприймає ці предмети як такі, що являють собою небезпеку для життя чи здоров`я. Така погроза може стосуватись як потерпілого, так і його близьких родичів і завжди містить у собі вимогу майнового характеру щодо передачі майна в майбутньому.

Якщо винна особа при вимаганні погрожувала потерпілому позбавленням життя або заподіянням тяжкого тілесного ушкодження, то її дії за відсутності інших кваліфікуючих ознак належить кваліфікувати за частиною другою статті 189 КК.

При розмежуванні вимагання і грабежу чи розбою слід виходити з того, що при грабежі та розбої насильство або погроза його застосування спрямовані на заволодіння майном у момент їх застосування. При цьому погроза являє собою такі дії чи висловлювання, які виражають намір застосувати насильство негайно. Дії, що полягають у насильстві або в погрозі його застосування, спрямовані на одержання майна в майбутньому, а також вимогу передати майно, поєднану з погрозою застосувати насильство до потерпілого або його близьких родичів у майбутньому, слід кваліфікувати як вимагання.

Так, органом досудового слідства ОСОБА_15 пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Втім дана кваліфікація діяння не знайшла свого підтвердження в ході судового слідства, т.я. стороною обвинувачення не надано доказів того, що обвинувачений ОСОБА_15 , як учасник події, безпосередньо виконував діяння, що повністю чи частково утворюють об`єктивну сторону складу злочину - розбою, а саме напад.

Показання потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_29 не свідчать про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_15 та невстановлених осіб у камуфляжній формі полягали саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (розбій), тобто показання потерпілого та свідка не свідчать про наявність факту нападу та вимоги про негайне вилучення чужого майна.

Тому дії обвинуваченого ОСОБА_15 по епізоду від 02 листопада 2014 року слід перекваліфікувати на ч.2 ст. 189 КК України, як вимога передачі чужого майна з погрозою вбивства, насильства над потерпілим, обмеження його прав та свобод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що завдало значну шкоду потерпілому.

Покази сторони захисту щодо непричетності обвинуваченого ОСОБА_15 до вчинення кримінальних правопорушень відносно потерпілого ОСОБА_21 , суд розцінює як намагання будь-яким чином уникнути обвинуваченим відповідальності за вчинене, оскільки дана позиція не узгоджується з доказами по даному кримінальному провадженню, дослідженими у сукупності.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області від 28 листопада 2016 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження № 0001152 від 27 жовтня 2016 року за відсутністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України щодо перевищення влади або службових повноважень із застосуванням фізичного або психологічного насильства працівниками правоохоронних органів стосовно ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Таким чином, враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинувачених:

- ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, які кваліфікує:

- за ч.2 ст. 146 КК України, тобто у незаконному позбавленні волі особи, вчиненому з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням зброї;

- за ч.2 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою вбивства, насильства над потерпілим, обмеження його прав та свобод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що завдало значну шкоду потерпілому (вимагання), перекваліфікувавши його дії із ч.2 ст. 187 КК України (по епізоду від 02 листопада 2014 року);

- за ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 189 КК України, тобто у організації вчинення вимагання чужого майна, з погрозою вбивства, насильства над потерпілим, обмеження його прав та свобод, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також у керуванні підготовкою та вчиненням вимагання;

- ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, які кваліфікує:

- за ч.5 ст.27, ч.2 ст. 189 КК України, тобто у пособництві вимаганню чужого майна з погрозою обмеження прав та свобод особи, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, що завдало значну шкоду потерпілому;

- за ч.2 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою вбивства, насильства над потерпілим, обмеження його прав та свобод, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб (вимагання);

- ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.2 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою вбивства, насильства над потерпілим, обмеження його прав та свобод, скоєним за попередньою змовою групою осіб (вимагання).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості кожного з вчинених кримінальних правопорушень, відомості щодо особи кожного з обвинувачених, обставини, що пом`якшують покарання.

ОСОБА_15 раніше не судимий; за місцем тримання під вартою характеризується посередньо; за місцем проходження служби та місцем проживання характеризується добре; має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_16 раніше судимий; за місцем тримання під вартою характеризується посередньо; у скоєному щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_16 , суд вважає щире каяття у скоєному.

ОСОБА_17 раніше не судимий; за місцем тримання під вартою характеризується посередньо; у скоєному щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_17 , суд вважає щире каяття у скоєному.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити:
- обвинуваченому ОСОБА_15 за кожне з вчинених кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, не можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень;

- обвинуваченому ОСОБА_16 за кожне з вчинених кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття та його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, не можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень;

- обвинуваченому ОСОБА_17 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття та його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, не можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Відомостей щодо процесуальних витрат по справі стороною обвинувачення суду не надано.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_63 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Його ж визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Його ж визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 189 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_64 визначити у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Строк покарання засудженому ОСОБА_15 рахувати з 21 грудня 2014 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_15 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21 грудня 2014 року по 13 грудня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_15 залишити у виді тримання під вартою в Бахмутській УВП УДПтСУ в Донецькій області до набрання вироком законної сили
ОСОБА_13 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 189 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Його ж визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_65 визначити у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк покарання засудженому ОСОБА_16 рахувати з 13 грудня 2014 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_16 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 13 грудня 2014 року по 13 грудня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_16 в залі суду по відбуттю строку покарання.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_16 у виді тримання під вартою в Бахмутській УВП УДПтСУ в Донецькій області до набрання вироком законної сили змінити на особисте зобов`язання.
ОСОБА_66 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк покарання засудженому ОСОБА_17 рахувати з 13 грудня 2014 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_17 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 13 грудня 2014 року по 13 грудня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_17 в залі суду по відбуттю строку покарання.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_17 у виді тримання під вартою в Бахмутській УВП УДПтСУ в Донецькій області до набрання вироком законної сили змінити на особисте зобов`язання.
Цивільний позов не заявлено.

Відомостей щодо процесуальних витрат по справі стороною обвинувачення суду не надано.

Речові докази:
- телефон «Nokia» модель 206 (IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ); одну сім-картка оператора «МТС» НОМЕР_3 ; паспорт громадянина України НОМЕР_27 , виданий Калінівським РВ Горлівського МУ УМВС Донецької області 1 жовтня 1997 року; довідку про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я ОСОБА_17 НОМЕР_28 на 1 арк.; довідку до акта огляду МСЕК №388316 на 1 арк., сумку (барсетку) чорного кольору з маркуванням «Giorgio Armani», які зберігаються з матеріалами кримінального провадження, - повернути засудженому ОСОБА_17

- грошові кошти у розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) грн. та 800 (вісімсот) доларів США, які зберігаються у прокуратурі Донецької області, - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон Samsung GT-I9260 IMEI № НОМЕР_29 з сім-карткою оператора «Life» з номером мобільного телефону НОМЕР_11 ; мобільний телефон Samsung Е250 IMEI № НОМЕР_30 ; сім-картку оператора «Київстар» з номером НОМЕР_24 ; службове посвідчення НОМЕР_13 ; картка для проходу до ОВС УБОЗ УКО; картка «Піваріум» № 8502; картка «ПриватБанку» № НОМЕР_15 дійсна до 03/16, які зберігаються з матеріалами кримінального провадження, - повернути засудженому ОСОБА_15 ;
- мобільний телефон «Nokia» марки С5 IMEI НОМЕР_31 , сім-картку оператора «Life» НОМЕР_32 ; мобільний телефон «Nokia» марки 6700 IMEI № НОМЕР_33 з мобільним номером оператора «МТС» НОМЕР_25 ; паспорт громадянина України НОМЕР_34 , виданий Торезівським МВ УМВС України в Донецькій області; копію картки платника податків ОСОБА_16 № НОМЕР_35 , - повернути засудженому ОСОБА_16 ;

- ключі від автомобіля «Chevrolet» з трьома брелоками вважати повернутими за належністю;

- ключі від будинку, кредитні картки, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_15 , - вважати повернутими за належністю;

- записку, надану ОСОБА_6 , зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя