печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В :
19.07.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002519.
В обґрунтування клопотання зазначається наступне.
У ході здійснення досудового розслідування встановлено ряд ризикових та пов`язаних між собою суб`єктів господарювання, службові особи яких, при здійсненні фінансово-господарських операцій здійснюють підміну позицій товарних груп та задіяні у схемах формування ризикового податкового кредиту з податку на додану вартість. Такі їхні дії фактично призвели ненадходження до державного бюджету грошових коштів в особливо великих розмірах.
Зокрема встановлено, що власниками ТОВ «Дніпроолія» створено ряд підприємств для покриття незаконної діяльності спрямованої на ухилення від сплати податків та легалізації доходів одержаних злочинним шляхом.
Так, насіння соняшника перероблялось на потужностях ТОВ «Дніпроолія» та отримана продукція нібито була реалізована в адресу ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (), ТОВ «Техремпоставка» (), ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (ЄДРПОУ 178353), ТОВ «Шахта Білозерська» (), ТОВ «Інтеренергосервіс» (), ПП "ЕРУ ТРЕЙДІНГ" (). По факту вироблена продукція реалізована за договорами комісії від ТОВ «Дніпроолія» на експорт до Італії, Малайзії, Марокко, Туреччини, Франції, Швейцарії та інших держав. Загальна фактурна вартість експортних операцій ТОВ «Дніпроолія» складає 2,2 млрд. грн.
Також встановлено, що грошові кошти з підконтрольних підприємств перераховувались на ряд підприємств з ознаками «фіктивності» через які безготівкові кошти переводились у готівку, а саме: ТОВ «Анталь груп» (код 40150394), ТОВ «Аверій» (код 40145054), ТОВ «Вайлон» (код 40162499), ТОВ «Касіан» (код 40143125), ТОВ «Фірма Мілоріта» (код 40125860), ТОВ «Агростандарт» (код 30296722), ТОВ «Транзит 2008» (код 35553961), ТОВ «Рамвес» (код 39948727), ТОВ «Мідіна» (код 38920653), ТОВ «Промі-лайт» (код 38920669), ФГ «Вікторія» (код 33424916), СГ «Інея» (код 31950351), ФГ «Пустомитівське» (код 33424916), ТОВ «Кепітал Агроінтернешенел» (код 39745848), ТОВ «Горсан» (код 39791208) по яким згідно наявних баз ДФС виставлено картки «суб`єкта фіктивного підприємства», а допитані посадові особи зазначених підприємств свідчать про їх не причетність до фінансово господарської діяльності підприємств.
Так, прокурор вказав, що у слідчого органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Дніпроолія» № НОМЕР_1 , який відкритий у Державній казначейській службі України (МФО 899998), набуті невстановленими особами в результаті вчинення кримінального правопорушення. З метою недопущення втрат Бюджету України, припинення кримінального правопорушення, забезпечення можливості для подальшої конфіскації майна або забезпечення цивільного позову в разі його задоволення, виникла необхідність в накладенні арешту на майно ТОВ «Дніпроолія» Код , а саме - на грошові кошти, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий у Державній казначейській службі України (МФО 899998).

У зв`язку з вищевикладеним, прокурор в судовому засіданні просив накласти арешт на грошові кошти, які розміщені на рахунку № НОМЕР_1 .
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки грошові кошти ТОВ «Дніпроолія» , що розміщені на відкритому в Державній казначейській службі України рахунку, мають ознаки таких, що були здобуті кримінально протиправним шляхом, тобто відповідають критеріям ст. 98 КПК України з огляду на предмет кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України і з метою збереження речових доказів - вбачається доцільним застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна зазначеного суб`єкта господарської діяльності.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчий суддя вважає необхідним заборонити здійснювати видаткові операції по рахунку ТОВ «Дніпроолія», як просить прокурор у своєму клопотанні, за винятком сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету та виплати заробітної плати, що відповідатиме положенням ч. 4 ст. 173 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на безготівкові грошові кошти ТОВ «Дніпроолія» , які розмішені на відкритому в Державній казначейській службі України (МФО 899998)рахунку № 0093 із забороною здійснювати видаткові операції по вказаному рахунку за винятком сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету та виплати заробітної плати
Зобов`язати службових осіб Державної казначейської служби України надати довідку співробітнику органу досудового розслідування про залишок коштів на рахунку вищезазначеного підприємства, станом на момент вручення даної ухвали слідчого судді для безпосереднього виконання.
В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1