Справа № 711/8481/16-к
Провадження № 1-кп/711/65/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2017 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

за участі прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0002556 за звинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, не судимого, одруженого, який має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого майстром в ТОВ «Геобудсервіс плюс» (м. Черкаси), мешканця м. Черкаси, пров. Нестерова, 48

в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачено ч.1 ст. 122 КК України, суд
встановив:

Підсудний (обвинувачений) ОСОБА_5 умисне заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження середньої тяжкості за наступних обставин.

Приблизно о 16 годині 19 березня 2016 року підсудний ОСОБА_5 і потерпілий ОСОБА_7 перебували біля кафе-бару «Анталія», розташованого по вул. Гагаріна, 122 в м. Черкаси, де під час конфлікту, що виник між ними на ґрунті особистих неприязних стосунків, ОСОБА_9 умисне наніс ОСОБА_10 два удари кулаками лівої та правої рук в щелепу, від яких потерпілий упав, після чого обвинувачений умисно наніс йому ще один удар ногою в область голови, від чого потерпілий втратив свідомість.

Внаслідок вказаних умисних дій підсудного ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження: перелом нижньої щелепи з двох сторін, які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; садна лоба, в правій завушній ділянці та в потиличній ділянці голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями підсудний ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе не визнав і пояснив, що 19.03.2016 р. перебував разом із знайомими, серед яких був ОСОБА_11 , в кафе-барі «Анталія», де знаходився в стані алкогольного сп`яніння потерпілий ОСОБА_10 , який висловлював якісь претензії до ОСОБА_11 , але той не захотів із ним спілкуватись, потім чіплявся до нього, але він також не захотів розмовляти з ОСОБА_10 , а після 15 години покинув розважальний заклад. Фізичне насильство до потерпілого не застосовував і тілесних ушкоджень йому не заподіював.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину доведена наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що після 15 години 19.03.2016 р. перебував разом із ОСОБА_12 в кафе-барі «Анталія», де знаходився також обвинувачений ОСОБА_9 разом зі своїми знайомими, зокрема, з ОСОБА_11 , який був керівником компанії «ТЕКС», неправомірну діяльність якої викривала громадська організація, членом якої був потерпілий. У зв`язку з цим обвинувачений, який був підлеглим ОСОБА_11 , біля приміщення вказаного кафе висловлював йому претензії, але потерпілий не захотів з ним спілкуватись і повернувся до ОСОБА_9 боком, але той наніс йому два удари кулаками в голову, від чого упав, а потім відчув удари ногою та втратив свідомість.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що в його присутності в кафе «Анталія» ОСОБА_9 провокував ОСОБА_10 , вони вдвох про щось розмовляли, а потім ОСОБА_10 з ОСОБА_9 вийшли на вулицю, куди за ними направився свідок і побачив, що обвинувачений ОСОБА_9 наніс потерпілому ОСОБА_10 два удари руками в голову і той упав, після чого обвинувачений наніс потерпілому ще один удар ногою в голову.

Під час слідчих експериментів свідок ОСОБА_12 і потерпілий ОСОБА_10 вказали механізм нанесення обвинуваченим ОСОБА_9 двох ударів кулаками рук та мінімум одного удару ногою в голову потерпілого (т.1 а.с. 46, 54).

За висновками судово-медичних експертиз (т.1 а.с.51, 53, 59, 163) у потерпілого ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження: перелом нижньої щелепи з двох сторін, що відноситься до категорії середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; садно лоба, садна в правій завушній ділянці, садно в потиличній ділянці голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Ці тілесні ушкодження не характерні для тих, які виникають від падіння з положення стоячи та від падіння стоячи з наступним ударом об твердий тупий предмет або поверхню. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути 19.03.2016 р. від ударної дії тупих предметів та поєднання ударної дії цих предметів з тертям, в тому числі й від нанесення ударів руками і ногами, за обставин, які вказали потерпілий ОСОБА_10 і свідок ОСОБА_12 під час слідчих експерименті, в тому числі й від двох ударів кулаками та одного удару ногою в область голови.

Висновками вказаних експертиз об`єктивно підтверджені показання потерпілого та свідка ОСОБА_12 щодо кількості та механізму нанесення обвинуваченим ударів потерпілому в область голови.

Урсалову спочатку висувалось обвинувачення у вчиненні злочину біля 17 години 19.03.2016 року (т.1 а.с.6).

Свідок ОСОБА_14 дала показання про те, що працює офіціантом в кафе-барі «Анталія», де відпочивала компанія з 8-10 осіб із дітьми, а потім прибули ОСОБА_10 з ОСОБА_12 , які вживали спиртні напої. За подіями в приміщенні та за межами кафе не спостерігала, але компанія, серед яких був обвинувачений ОСОБА_9 , покинули заклад біля 14-15 години, а потерпілий приблизно через годину.

Судом допитано свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , які пояснили, що вони разом з ОСОБА_20 і підсудним ОСОБА_9 19.03.2016 р. перебували в кафе «Анталія», де також бачили потерпілого ОСОБА_10 , який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, безпідставно висловлював претензії ОСОБА_11 з приводу господарської діяльності підприємства, яким той керував, а також чіплявся до ОСОБА_9 . В період з 15 до 15-30 години ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , які були з дітьми, і ОСОБА_21 покинули заклад, а решта (обвинувачений, брати ОСОБА_22 і ОСОБА_23 ) поїхали звідти в період з 15 год. 30 хв. до 16 год. В їх присутності ОСОБА_9 не залишався наодинці з ОСОБА_10 , на вулицю з кафе з ним не виходив.

Судом отримано дані про з`єднання мобільних телефонів, якими користувались підсудний, потерпілий і свідки, зокрема, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 і ОСОБА_22 , з яких встановлено, що ці особи могли перебувати в районі кафе-бару «Анталія» мінімум до 16 години 19.03.2016 р.

У зв`язку з цим суд вважає, що свідок ОСОБА_24 добросовісно помиляється у часі, коли обвинувачений та його знайомі покинули приміщення кафе, а показання свідків про те, що свідок ОСОБА_11 поїхав з кафе задовго до 16 години, не відповідають дійсності. Цим доказом об`єктивно підтверджені показання потерпілого і свідка ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_11 перебував біля кафе в той час, коли обвинувачений ОСОБА_9 наносив удари потерпілому.

Свідок ОСОБА_25 пояснив, що в період з 15 до 16 год. зайшов у кафе «Анталія» і бачив там потерпілого ОСОБА_10 , після чого покинув цей заклад, тому що не було вільних місць, а біля 20 години того ж дня бачив без ознак тілесних ушкоджень потерпілого, який спілкувався з двома незнайомими йому особами.

Показання цього свідка не свідчать про те, що потерпілий ОСОБА_10 міг отримати тілесні ушкодження в іншому місці та за інших обставин, тому що свідок бачив потерпілого нетривалий час, а згідно з показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_12 вони спочатку направились до штабу громадської організації, де обговорили ситуацію, після чого потерпілий звернувся за медичною допомогою.

Згідно з довідкою медичного закладу потерпілий ОСОБА_7 звернувся за медичною допомогою о 21 год. 30 хв. 19.03.2016 року.

Та обставина, що потерпілий в цей день відмовився давати показання поліцейському, не свідчить про невинуватість підсудного Урсалова, тому що він обвинувачується у вчиненні злочину приватного обвинувачення, а потерпілий сам вправі вирішувати, чи звертатись із заявою про вчинення злочину. Тим більше, що потерпілий пояснив вказану обставину суду тим, що не міг давати показань із-за щойно отриманих травм, а із заяви про вчинений злочин встановлено, що наступного дня, тобто 20.03.2016 р., потерпілий в заяві зазначив, що тілесні ушкодження йому заподіяв саме підсудний ОСОБА_9 19.03.2016 р. біля кафе «Анталія».

Свідок ОСОБА_26 дав показання про те, що в указаний день біля 16 години ОСОБА_10 по телефону домовився з ним про зустріч і після 17 години вони зустрілись в штабі громадської організації, де ОСОБА_10 розповів про те, що ОСОБА_9 нещодавно цього ж дня побив його біля кафе із-за конфлікту, який виник із-за громадської діяльності потерпілого.

Показання свідка об`єктивно підтверджені даними телефонних з`єднань потерпілого, з яких встановлено, що 19.03.2016 р. він спілкувався зі свідком ОСОБА_27 в період з 16 год. 28 хв. до 16 год. 50 хв.

Використання потерпілим телефону при спілкуванні з різними абонентами після 16 години зазначеного дня і його виступ на прес-конференції 23.03.2016 р. не ставить під сумнів те, що він отримав тілесні ушкодження за інших обставин, ніж встановлено судом, тому що очевидець свідок ОСОБА_12 бачив, що тілесні ушкодження потерпілому заподіяв саме підсудний ОСОБА_9 біля кафе приблизно о 16 год. 19.03.2016 р., а не інша особа за інших обставин. Про це зазначив сам потерпілий в заяві до правоохоронного органу, тобто він спілкувався з поліцейським з пошкодженою щелепою, а також заявив на прес-конференції і на дослідженому відеозаписі видно, що потерпілий розмовляв, хоча й скрізь стиснуті зуби.

Проаналізувавши зазначені докази, суд вважає доведеним, що приблизно о 16 годині 19 березня 2016 року біля кафе-бару «Анталія», розташованого по вул. Гагаріна, 122 в м. Черкаси, підсудний ОСОБА_5 своїми умисними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, чим вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

Вирішуючи питання про мотив злочину, суд виходить з того, що із показань потерпілого, підсудного та зазначених свідків встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 перебуває членом громадської організації, яка нібито виявила незаконну господарську діяльність підприємства, керував яким свідок ОСОБА_11 , підлеглим якого був підсудний ОСОБА_9 . У зв`язку з цим в приміщенні кафе між вказаними особами виникали суперечки, тому суд вважає доведеною причину виникнення неприязних стосунків між потерпілим і підсудним, який під час конфлікту діяв з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_7 не відмовився від підтримання обвинувачення, а суд дійшов до висновку про доведеність винуватості підсудного ОСОБА_5 в пред`явленому обвинуваченні, тому виносить обвинувальний вирок.

Підсудним вчинено умисний злочин середньої тяжкості згідно з класифікацією тяжкості злочинів, яка містяться в ст. 12 КК України.
ОСОБА_5 не судимий, має постійне місце роботи та проживання, де позитивно характеризується, його покарання пом`якшує наявність на утриманні неповнолітньої дитини, обтяжуючі покарання обставини відсутні.
Призначаючи підсудному вид покарання, суд враховує те, що за вчинений злочин передбачено покарання у вигляді виправних робіт, обмеження волі та позбавлення волі.

З урахуванням того, що обвинувачений не судимий та має постійне місце роботи, де характеризується позитивно, суд вважає за необхідне для його виправлення та попередження нових злочинів призначити покарання у вигляді виправних робіт.

При цьому суд враховує першу судимість обвинуваченого, його позитивні характеристики, наявність постійного місця проживання і роботи, а також сім`ї з малолітньою дитиною, тобто його міцні соціально-побутові зв`язки, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тому приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і приймає рішення про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про речові докази, суд вважає за необхідне медичну карту потерпілого залишити в користуванні медичного закладу.

З висновків судово-медичних експертиз та довідки на а.с.14 т. 1 встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 перебував на стаціонарному лікуванні, на яке витрачено 7438 грн.62 коп., тому суд задовольняє заявлений прокурором цивільний позов.

Підстав для зміни або скасування запобіжного заходу не встановлено.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у вигляді виправних робіт за місцем роботи строком 1 (один) рік з відрахуванням в доход держави 10 % заробітку.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання у вигляді виправних робіт з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з положеннями п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід підсудному до вступу вироку в законну силу залишити особисте зобов`язання.

Цивільний позов прокурора задовольнити: стягнути з ОСОБА_5 на користь Черкаської обласної ради кошти на лікування потерпілого ОСОБА_7 в сумі 7438 грн.62 коп.

Речовий доказ у справі: медичну карту ОСОБА_7 залишити в розпорядженні комунального закладу «Черкаська обласна лікарня» Черкаської обласної ради.

Копію вироку вручити прокурору і підсудному негайно після проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.

Головуючий: ОСОБА_1