АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 659/37/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/319/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 125 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження № 0000416 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 16.02.2017 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого 24.02.2016 року Нижньосірогозьким районним судом Херсонської області за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою суду обвинувальний акт у вказаному провадженні повернуто прокурору Каховської місцевої прокуратури Херсонської області у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Свої доводи суд мотивував тим, що органом досудового розслідування не встановлено місце проживання обвинуваченого, крім того в обвинувальному акті відсутній виклад стислих свідчень допитаного в якості підозрюваного ОСОБА_7 по суті пред`явленої підозри, його доводів, наведених на свій захист та результатів їх перевірки.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що місце проживання обвинуваченого органом досудового розслідування встановлено належним чином, тому саме суд повинен був вжити заходів для забезпечення прибуття обвинуваченого до суду. В матеріалах провадження наявні повістки про виклик до суду обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на 07.02.2017 року та поштові повідомлення про їх отримання, однак судові повістки про виклик ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на 09.02.2017 року, 13.02.2017 року та 16.02.2017 року судом не направлялись, тобто в порушенні вимог ч. 2 ст. 134 КПК України вказаних осіб не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду провадження. Крім того, копію паспорта громадянина України ОСОБА_7 прокурором долучено під час судового розгляду із власної ініціативи, вказаний документ не є обов`язковим додатком до обвинувального акту, тому посилання на це судом у своїй ухвалі як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, є безпідставним.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відомості, які має містити обвинувальний акт, передбачені ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, серед інших відомостей, має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

З матеріалів судового провадження вбачається, що 26.01.2017 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 надійшов до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області. При цьому, в обвинувальному акті зазначено як місце реєстрації обвинуваченого, так і місце його фактичного проживання.

27.01.2017 року кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 07.02.2017 року.

27.01.2017 року на адресу, яка зазначена в обвинувальному акті як фактичне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_7 рекомендованим листом з повідомленням судом направлено виклик про його явку до суду на 07.02.2017 року о 07:15 годин (а.п.8) .

Вказану повістку обвинувачений ОСОБА_7 отримав, про що свідчить його підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.п.12), однак в судове засідання не з`явився.

Справу відкладено на 09.02.2017 року, однак про дату наступного судового засідання повідомлено лише прокурора (а.п.14).

09.02.2017 року судове засідання відкладено на 13.02.2017 року в зв`язку із неявкою обвинуваченого, однак про призначену дату обвинуваченого не повідомлено.

13.02.2017 року розгляд провадження відкладено на 16.02.2017 року, однак обвинуваченого про нову дату судового розгляду знов не повідомлено.

Виходячи з того, що ОСОБА_7 07.02.2017 року отримав судову повістку за фактичним місцем проживання, вказаним в обвинувальному акті, а в наступні судові засідання судом взагалі не викликався, висновок суду про неналежне встановлення слідчим місця фактичного проживання обвинуваченого є очевидно безпідставним, оскільки саме судом не вживались належні заходи щодо повідомлення обвинуваченого про день, час та місце судового розгляду.

Більш того, в судовому засіданні прокурором заявлялось клопотання про привід обвинуваченого, яке безпідставно залишено судом без задоволення, тобто суд не вичерпав всі передбачені законом процесуальні можливості для забезпечення участі обвинуваченого в судовому засіданні.

Викладені в ухвалі висновки суду про невідповідність обвинувального акту закону через відсутність викладу стислих свідчень допитаного в якості підозрюваного ОСОБА_7 по суті пред`явленої підозри, його доводів, наведених на свій захист та результатів їх перевірки є вочевидь надуманими, оскільки не ґрунтуються на нормі ст. 291 КПК, що регламентує структуру обвинувального акта.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що місце фактичного проживання обвинуваченого станом на час направлення обвинувального акту до суду органом досудового розслідування встановлено належним чином, оскільки саме за цією адресою він отримав судову повістку, а тому ухвала суду про повернення обвинувального акту прокурору з цих підстав є незаконною, такою, що постановлена з істотним порушенням КПК.

Таким чином, ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 16.02.2017 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження № 0000416 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України в тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_2