Справа № 1-КП/303/86/17
303/7202/16-К
Номер рядка стат. звіту 20
В И Р О К
17 травня 2017 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Мукачеві, кримінальне провадження № 00001524 внесене в ЄРДР від 14.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачева Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, у відповідності до ст. 89 КК України не має судимості,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3
- захисника адвоката ОСОБА_5
потерпілого (який не виявив бажання братии участь у всіх судових засіданнях) ОСОБА_6
в с т а н о в и в:

Згідно формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, обвинувачений ОСОБА_3 13 липня 2016 року, близько 21:00 год., вийшовши з воріт подвір`я по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на тротуарній доріжці, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою відкритого заволодіння чужим майном, тримаючи у руках ніж, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , після чого, застосувавши відносно нього насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я останнього та яке виразилось у нанесенні потерпілому ОСОБА_6 одного удару ножем у задню зовнішню поверхню лівого передпліччя, одного удару в передню черевну стінку зліва від пупка та одного удару ногою в шию зліва, в результаті чого, ОСОБА_6 впав на землю, в подальшому з метою досягнення злочинної мети, погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я, почав вимагати від потерпілого ОСОБА_6 передати йому гроші та мобільний телефон, при цьому прикладаючи потерпілому лезо ножа до шиї, після чого наніс удар ножем по лівій руці потерпілого, від якого останній зжав кулак лівої руки, і подолавши опір потерпілого, ОСОБА_3 відкрито викрав з руки ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1900,00 гривень та мобільний телефон марки «Самсунг Е-1200» білого кольору, бувший у користуванні, вартість якого згідно Висновку експерта Мукачівського відділення Закарпатської ТПП № ОМ-192/1 від 28.07.2016 року становить 200,00 гривень, спричинивши при цьому потерпілому тілесні ушкодження у вигляді ушитих ран на задньо-зовнішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, на передній черевній стінці від пупка, садна на боковій поверхні шиї, які згідно Висновку експерта № 530/16 від 03.08.2016 року відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як такі що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6-ти, але не більше 21 дня. В подальшому ОСОБА_3 з місця події втік.
Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 187 КК України (розбій), - нападі, з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.
Обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України не визнав та показав, що 13 липня 2016 року близько 19:30 годин до нього додому за адресою: АДРЕСА_1 прибув наряд поліції, яку викликали у зв`язку з побиттям вікон у його квартирі невідомими особами. При цьому, були присутній свідок ОСОБА_7 з донькою та сусід ОСОБА_8 . Взявши у нього пояснення щодо обставин побиття вікон, поліція поїхала, а він близько 20:20 годин, того вечора разом з ОСОБА_7 вийшов з воріт будинку де проживає, після чого вони розійшлися в різні сторони. Він пішов по вул.. Берегівській у напрямку центра м. Мукачева, пройшовши повз міськвідділ поліції пішов по вул. Духновича на вул. Пирогова до Мукачівської ЦРЛ. У ЦРЛ прийшов близько 20:45 годин вечора, зайшов у відділення травматології, де у палаті лежала його співмешканка ОСОБА_9 . Дівчина перебувала на лікуванні у травматології, бо вискочила з вікна третього поверху квартири, що належала потерпілому ОСОБА_6 , де 11.07.2016 року її зґвалтували. Побувши у ОСОБА_10 10 хвилин, остання попросила його піти у магазин на території лікарні та купити їй суп швидкого приготування. Він пішов у магазин «АВС» розташований біля входу на територію лікарні, де біля 21:00 год. зустрів знайомого йому на вид ОСОБА_11 , привітавшись з ним, він купив у магазині супи швидкого приготування та повернувся у палату до ОСОБА_10 близько 21:15 год. З того часу, тобто 21:15 год. вечора 13.07.2016 року по 07:30 год. ранку 14.07.2016 року він не покидав палату № 5 травматології Мукачіської ЦРЛ, в якій лежала ОСОБА_10 . У палаті лежало, ще три жінки. Твердження потерпілого ОСОБА_6 про напад на нього з метою грабежу категорично заперечує, посиляючись на те, що саме у квартирі ОСОБА_6 була зґвалтована його співмешканка ОСОБА_9 , внаслідок чого останній мусів продати свою квартиру, тому і затаїв на нього зло та обмовляє його. Про те, що він нібито 13.07.2016 року о 21:00 год. вчинив напад на ОСОБА_6 з метою пограбування, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження, дізнався ранком 14.07.2016 року, коли прийшов до слідчого з приводу дізнатися про хід розслідування зґвалтування його дівчини. Він сам приніс слідчому ОСОБА_12 одяг, у якому був одягнений 13.07.2016 року та просив зняти записи з камер ЦРЛ на підтвердження того, що всю ніч перебував з своєю співмешканкою у лікарні, однак його клопотання були залишені слідчим поза увагою.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні 07.03.2017 року показав, що одного дня, літом минулого року, він йшов по АДРЕСА_2 рахуючи гроші в сумі 1900,00 гривень, які у нього залишилися після покупки (у якогось чоловіка) мобільного телефону. Неподалік бару «Техас» в м. Мукачеві по вул. Берегівська, на нього напав обвинувачений ОСОБА_3 викрикуючи, що «всіх побвиває», вдарив його ногою у груди, від удару він упав на одне коліно, нападник погрожуючи йому ножем, яким махав, спичинивши порізи йому на тілі, вирвав у нього з руки грошові кошти в сумі 1900,00 гривень. Після чого, він вирвався від ОСОБА_3 і втік. Біля пекарні, сторонній перехожий викликав йому швидку, бо побачив, що він у крові. Він не може назвати причини з яких ОСОБА_3 напав на нього, можливо з кимось його переплутав. Куди подівся мобільний телефон, який він купив, точно не пам`ятає, можливо випав з його кишені, коли він втікав від ОСОБА_3 . Не запитання захисника обвинуваченого, про походження грошових коштів, відповів, що грошові кошти йому прислала бабуся, а ОСОБА_9 йому не знайома.
Свідок сторонни обвинувачення ОСОБА_13 показав, що він лікар травматолог Мукачівської ЦРЛ, надає ургентну допомогу хворим, які поступають до травматології під час його чергування. Чергує цілодобово. Точно не пам`ятає чи чергував 13.07.2016 року. Інколи до нього, як до чергового лікаря, звертаються родичі пацієнтів з проханням дозволити залишитися біля хворого на ніч. Відвідування у відділенні травматології вільне у будь який час доби. При наданні дозволу родичам залишитися у палаті хворого на ніч, враховується стан хворого, родинний зв`язок та у якій палаті чоловічій чи жіночій лежить пацієнт. Він не пам`ятає, чи звертався до нього хтось із хворих чи відвідувачів з проханням залишитися на ніч у палаті хворої ОСОБА_9 в ніч з 13.07.2016 року на 14.07.2016 року.
Свідок сторонни обвинувачення ОСОБА_14 показала, що працює медсестрою у травматорлогічному відділенні Мукачівської ЦРЛ. На чергування засупає на добу. 13.07.2016 року вона заступила на чергування. У палаті № 5 лежала хвора ОСОБА_9 . Хвора не зверталася до неї з жодних питань. Може повідомити, що дозвіл залишитися у відділенні наніч родичам хворих може дати черговий лікар в усній формі. У палаті № 5 лежали жінки, серед них булла і ОСОБА_15 , чи були серед них важко хворі не пам`ятає. У нічний час вона заходить у палати хворих, однак не пам`ятає чи був хтось сторонній у палаті № 5 у ніз з 13.07.2016 року на 14.07.2016 року.
Свідок сторонни обвинувачення ОСОБА_16 показав, він є товаришем потерпілого ОСОБА_6 . Одного дня, у липні 2016 року, точно сказати не може, він йшов на ж. д. вокзал. Проходячи біля 20:00 годин по вул. Берегівській в м. Мукачеві, неподалік бару «Техас» почув крики та побачив словесну сварку між двома чоловіками, це були потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 . Проходячи повз них, він не прислухався з приводу чого вони сварилися та в що були одягнені.
Свідок сторонни захисту ОСОБА_17 показала, що вона є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_3 . У липні 2016 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Мукачівськогї ЦРЛ, бо вистрибнула з балкону, бо її згвалтували. 13 липня 2016 року до неї у лікарню прийшов ОСОБА_3 біля 21:00 годин вечора вона попросила його піти купити їй їсти (супи швидкого приготування) у магазині, що біля полового корпусу на території лікарні. ОСОБА_18 пішов та повернувся за кілька хвилин (5 хв) до неї, купивши супи. Після повернення розповів їй, що біля магазину зустрів знайомого на ім`я ОСОБА_19 , який також лежав у травматології тільки у чоловічій палаті. Вона попросила дозволу у чергового лікаря, щоб ОСОБА_18 залишився з нею у палаті на ніч. Володя ліг біля неї на ліжку, крім неї у палаті було ще троє жінок. Ранком, біля 08:00 годин ОСОБА_18 пішов додому. Біля 09:00 годин вона йому зателефонувала і він їй повідомив, що його шукає поліція з приводу того, що ОСОБА_6 написав заяву, що його порізали. Вона знає ОСОБА_6 , бо те, що знею сталося згвалтування, відбулося у квартирі ОСОБА_6 .
Свідок сторонни захисту ОСОБА_7 показав, що він є знайомим ОСОБА_3 . 13.07.2016 року він прийшов до ОСОБА_20 у справах, бо той, день перед тим, зателефонував йому. У дворі Володі була поліція з приводу побиття скла на вікнах у його квартирі. Володі вдома не було, він прийшов за 5-ть хвилин. Поліція відібрала у Володі пояснення з приводу побиття скла на вікнах та поїхала. Після чого, біля 20:15 год. вони з ОСОБА_18 попрощалися, останній пішов у бік центра міста, сказавши, що йде до дівчини у лікарню. При цьому, зауважив, що за ним слідять, бо у нього проблем из хлопцями з мікрорайону «Доси».
Свідок сторонни захисту ОСОБА_8 показав, що він живе по-сусідству з будинком ОСОБА_3 . 13.07.2016 року він знаходився вдома. Після 20:00 год пішов на город і побачив у дворі ОСОБА_21 з ОСОБА_22 та дівчинкою, які рухалися до виходу з двору на вулицю. У дворі він знаходився до 21:00 год. однак нічого підозрілого не чув і не бачив.
Обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України грунтується на письмових доказах, наданих стороною обвинувачення, а саме:
Протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 липня 2016 року, проведеного слідчим ОСОБА_23 у присутності двох понятих за участю потерпілого ОСОБА_6 , згідно якого потерпілий ОСОБА_6 за зовнішніми ознаками обличчя на фотознімку № 3 упізнав чоловіка, який 13.07.2016 року, близько 21:00 годин здійснив напад на нього та спричинив йому тілесні ушкодження, заволодів його майном грошовими коштами в сумі 1900,00 гривень та мобільним телефоном «Самсунг». Відповідно Довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 липня 2016 року під фотозображенням № 3 знаходиться гр. ОСОБА_3 .
Протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 серпня 2016 року, проведеного слідчим ОСОБА_23 у присутності двох понятих за участю свідка ОСОБА_24 , згідно якого свідок ОСОБА_24 , за рисами обличчя на фотознімку № 4 упізнав невідомого чоловіка, який 13.07.2016 року, вчинив відносно ОСОБА_6 протиправні дії. Відповідно Довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.11.2016 року ??? під фотозображенням № 4 знаходиться гр. ОСОБА_3 .
Протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 липня 2016 року, проведеного слідчим ОСОБА_23 у присутності двох понятих за участю свідка ОСОБА_25 , згідно якого свідок ОСОБА_25 , за зовнішніми рисами обличчя на фотознімку № 2 упізнав знайомого ОСОБА_3 , який 13.07.2016 року, спричинив невідомому йому чоловікові тілесні ушкодження, відкрито заволодів грошовими коштами невідомого по вул. Берегівській в м. Мукачеві. Відповідно Довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 липня 2016 року під фотозображенням № 2 знаходиться гр. ОСОБА_3 .
Протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 листопада 2016 року, проведеного слідчим ОСОБА_23 у присутності двох понятих за участю свідка ОСОБА_25 , згідно якого свідок ОСОБА_25 , за загальними рисами обличчя та зачіскою, на фотознімку № 3 упізнав особу, відносно якої, 13.07.2016 року, близько 21:00 год. по вул. Берегівській в м. Мукачеві, було здійснено напад, в ході якого ОСОБА_3 відбрав у потерпілого грошові кошти та спричинив тілесні ушкодження із застосуванням ножа. Відповідно Довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.11.2016 року під фотозображенням № 3 знаходиться потерпілий ОСОБА_6 .
Висновку експерта № 530/16 від 03.08.2016 року, згідно якого у гр. ОСОБА_6 , 1986 р. н., виявлені тілесні ушкодження у виді ушитих ран на задньо-зовнішній поверхні лівого передпліяччя у верхній третині, на передній черевній стінці зліва від пупка (ПХО від 13.07.2016 року), саднини на боковій поверхні шиї зліва. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії колюче-ріжучого предмета чим міг бути ніж. По давності виникнення можуть вкладатися в дату події, яка мала місце 13.07.2016 року і відноситься до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6-ти, але не більше 21 день.
Експертному висновку ОМ -192/1 від 28.07.2016 року експерта Закарпатської ТПП, в особі головного спеціаліста ОСОБА_26 , згідно якого, ринкова вартість телефона марки «Самсунг Е 1200», бувшого у використанні, склала 200,00 гривень, хоч на вирішення експерту ставилось питання «яка залишкова вартість мобільного телефону марки ««Самсунг Е 1200», бувшого у використанні станом на 13.07.2016 року».
Об`єктивно з`ясувавши обставини та дослідивши під час судового розгляду докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, не знайшло свого підтвердження з таких підстав:
Так, обвинувачений ОСОБА_3 під час дачі показів у судовому засіданні, послідовно, обґрунтовано, наполягав на тому, що він близько 20:20 годин, 13 липня 2016 року вийшов з воріт свого будинку разом із знайомим ОСОБА_7 та направився у лікарню до своєї дівчини ОСОБА_17 , що узгоджується з показами свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 даними ними суду. Згідно показів свідка ОСОБА_8 (сусіда ОСОБА_20 ), останній перебував на подвірї будинку з 20:00 по 21:00 годин того вечора, однак не бачив і не чув ніяких подій біля воріт будинку. Твердження обвинуваченого ОСОБА_3 в частині того, що він направився саме у лікарню (Мукачівську ЦРЛ) підтверджуються показами свідка ОСОБА_17 та узгоджуються з показами свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 лікаря та медсестри травматологічного відділення Мукачівської ЦРЛ про те, що ОСОБА_17 дійсно перебувала на стаціонарному лікуванні у той день.
Обвинувачення грунтується на показах потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав, що в один із днів літа минулого року, він йшов по вул. Берегівській в місті Мукачеві і неподалік бару «Техас» в м. Мукачеві по вул. Берегівська, на нього напав обвинувачений ОСОБА_3 , вдарив його рукою та махаючи ножем спричинив йому тілесні ушкодження, після чого, заволодів його грошовими коштами в сумі 1900.00 гривень, а мобільний телефон він мабуть загубив тікаючи від нападника та Протоколі пред`явлення йому потерпілому, особи для впізнання за фотознімками від 16 липня 2016 року, - де він під № 3 впізнав нападника, під яким, згідно довідки до протоколу від 16.07.2016 року, значився ОСОБА_3 .
Свідок сторонни обвинувачення ОСОБА_16 в судовому засіданні підтвердив покази потерпілого ОСОБА_6 тільки в частині того, що дійсно «..у липні 2016 року, точно сказати не може, він проходячи біля 20:00 годин по вул. Берегівській в м. Мукачеві, неподалік бару «Техас» почув крики та побачив словесну сварку між двома чоловіками».
Відповідно до Протоколу пред`явлення свідку ОСОБА_16 , особи для впізнання за фотознімками від 19 серпня 2016 року, свідок впізнав невідомого, який вчинив сварку з потерпілим ОСОБА_6 під № 4 під яким, згідно довідки до протоколу від 07.11.2016 року, значився ОСОБА_3 .
Суд бере до уваги, той факт, що згідно протоколу впізнання за фотознімками впізнання проводилося, згідно протоколу, 19.08.2016 року, а довідка до вказаного протоколу була складена майже через 2 (два) місяці, що вказує на очевидну недопустимість в якості доказу Протоколу впізнання за фотознімками від 19.08.2016 року за участю свідка ОСОБА_16 .
Покази свідка ОСОБА_27 , допитаного під час досудового розслідування, в порядку ст. 225 КПК Украни, згідно журналу судового засідання від 07.11.2016 року у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні№ 0001524 за ч. 2 ст. 186 КК України, суд в порядку ст. 89 КПК України визнає недопустимим та припиняє його дослідження у зв`язку з встановленням його очевидної недопустимості, з наступних підстав:
Відповідно до довідки Мукачівського міськрайонного суду від 30.03.2017 року, фіксація за допомогою технічних засобів при розгляді клопотання про допит свідка ОСОБА_25 у судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0001524 за ч. 2 ст. 186 КК України, не проводилась.
Суд, бере до уваги заперечення сторони захисту щодо допустимості в якості доказу показів свідка ОСОБА_25 , отриманих в порядку ст. 225 КПК Украни у результаті процесуальної дії, оскільки такий здобутий з порушенням вимог ч. 4 ст.107, ст. 225 КПК України в частині незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час відповідної процесуальної дії допиту свідка. Крім того, суд зважає на ту обставину, що згідно журналу судового засідання від 07.11.2016 року, допит свідка ОСОБА_25 проводився ву відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні№ 0001524 за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто поза межами інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч. 1 ст.187 КК України, відомості про зміну кваліфікації дій підозрюваного у реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні.
Стаття 225 КПК України імперативно встановлює, що у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка під час досудового розслідування, обумовлених наявністю обставин, що можуть унеможливити його допит у суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, допит свідка здійснюється в судовому засіданні з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду. Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. Незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, яких воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком, якщо сторонни не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чиним (ч.6 ст. 107 кпк України).
Протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 липня 2016 року та від 07 листопада 2016 року, за участю свідка ОСОБА_25 можуть слугувати доказами об`єктивної сторонни інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.187 КК України, тільки у сукупності з даними свідком ОСОБА_25 показами отриманими органом досудового слідства у порядку ст. 225 КПК України. Однак, такі визнані судом недопустимим доказом.
Достовірність показань потерпілого ОСОБА_6 щодо часу, місця вчинення злочину, механізму та послідовності заподіяння тілесних ушкоджень, знаряддя, яке використано для нападу та інші обставини скоєного, органом досудового слідства належним чином не перевірені, а можливість перевірки таких в судовому засіданні вичерпана.
Стороною обвинувачення, не надано суду жодних доказів, які б підтверджували факт наявності у потерпілого ОСОБА_6 , напередодні події, зазначеної суми грошових коштів 1900,00 гривень та мобільного телефону марки «Самсунг Е-1200», а у обвинуваченого знаряддя злочину ножа, про які йде мова у «формулюванні обвинувачення» ОСОБА_3 .
Експертний висновк ОМ -192/1 від 28.07.2016 року експерта Закарпатської ТПП, згідно якого, ринкова вартість телефона марки «Самсунг Е 1200», виготовлений ним виходячи з усної інформації по об`єкту.
Щодо виявленя у потерпілого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у виді ушитих ран на задньо-зовнішній поверхні лівого передпліяччя у верхній третині, на передній черевній стінці зліва від пупка, саднини на боковій поверхні шиї зліва, які згідно Висновку експерта № 530/16 від 03.08.2016 року, виникли від дії колюче-ріжучого предмета чим міг бути ніж. По давності виникнення можуть вкладатися в дату події, яка мала місце 13.07.2016 року і відноситься до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6-ти, але не більше 21 день, суд не знаходить належних та допустимих доказів, що такі отримані потерпілим ОСОБА_6 саме за обставин, про які останній повідомив суду, оскільки згідно «обставин справи», що відображені у Висноску експерта № 530/16, - вказані тілесні ушкодження отримані ОСОБА_6 біля будинку № 96 по вул. Берегівській в м. Мукачеві, що не узгоджується з викладеним в обвинувальному акті щодо ОСОБА_3 .
Разом з цим, наявність у потерпілого ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, які згідно «обставин справи», що відображені у Висноску експерта № 530/16, - отримані ОСОБА_6 біля будинку № 96 по вул. Берегівській в м. Мукачеві, дають достатні підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР за ст. 125 КК України, яке відповідно до ч.1 ст. 477 КПК України є кримінальним провадження у формі приватного обвинувачення та може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого, а тому не можуть розглядатися в межах даного кримінального провадження.
Посилання сторони обвинувачення на те, що характеризуючі дані (вимога про наявність судимості, характеристика за місцем проживання) на особу обвинуваченого ОСОБА_3 , характеризують його, як особу схильну до вчинення кримінального правопорушення, жодним чином не можуть слугувати доказом його вини у інкримінованому йому за ч.1 ст. 187 КК України.
Враховуючи наведене й те, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 істотних розбіжностей з показами свідків не містять і відповідають іншим об`єктивним доказам у справі, а твердження потерпілого ОСОБА_6 про те, що розбійний напад вчинив ОСОБА_3 , не знаходять свого об`єктивного підтвердження дослідженими судом доказами, суд приходить до висновку про недоведеність вчинення кримінального правопорушення, оскільки факт кримінального правопорушення встановлено, але беззаперечно доведено, що обвинувачений його не вчинив і сторона обвинувачення вичерпала можливість надати інші докази для усунення сумнівів, які виникли.
Обвинувачення ґрунтується лише на припущеннях щодо наявності в обвинуваченого ОСОБА_3 прямого умислу вчинення нападу на потерпілого ОСОБА_6 з метою заволодіння його майном, які жодними доказами об`єктивно не підтверджуються. Як і не підтверджується жодними доказами факт застосування насильства з боку обвинуваченого ОСОБА_3 у відношенні потерпілого ОСОБА_6 .
Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки такі самі по собі, так і в сукупності - прямо чи не прямо не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті та свідчили б про вину обвинувачено ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України - розбою, тобто нападі, з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.
У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства).
Такий же принцип закріплений у статті 17 КПК України, відповідно до якої ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватості особи поза розумним сумнівом.
У відповідності до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, крім іншого, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Як передбачено ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя, і суд встановлюють наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Склад кримінального правопорушення це сукупність встановлених у кримінальному законі об`єктивних та суб`єктивних ознак, які визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 9 ч. 5 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерела права.
Відповідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У справі «Barbera, Messegu and Jabarbo v. Spain» від 6 грудня 1998 року п. 146 Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обовязки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудній вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обовязок доказування лежить на обвинуваченні, і будь який сумнів має тлумачитись на користь підсудного.
Така позиція також знаходить своє відображення і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку». Відповідно до п. 23 вказаної постанови, є недопустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли всі зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Стаття 8 Коституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно ст. 373 ч. 1 п.2 КПК України, коли не доведено що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, суд ухвалює виправдувальний вирок.
Сторона обвинувачення не зуміла, переконливо для суд, всебічно, повно й неупереджено доказати факт (подію) вчиненого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.187 КК України.
Всі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченого, тому в цьому випадку він визнається невинуватим з огляду на принцип презумпції невинуватості в доказовому плані - недоведеність вини означає доведеність невинуватості.
Оцінюючи докази, суд за внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку про недоведеність вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , доказів його вини не було здобуто, а обстяг обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, а тому ОСОБА_3 слід визнати невинуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та виправдати.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись: Конституцією України, Конвенцією Ради Європи від 04.11.1950 року Про захист прав людини і основоположних свобод, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», ст.ст. 373, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 187 КК України та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України, - через недоведеність вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1