Єдиний унікальний номер справи 185/4357/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2017 року. Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

секретаря ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства Юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вирок суду Російської Федерації щодо засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецька, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, не маючої судимостей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживала: АДРЕСА_2 , засудженої 25.12.2015 року Люблинським районним судом м. Москви, з урахуванням змін судової колегії по кримінальним справам Московського міського суду від 25 лютого 2016 року до 7 років позбавлення волі. На підставі ч.3 ст. 69 КК РФ по сукупності злочинів шляхом часткового складання покарань до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з відбуванням покарання в виправній колонії загального режиму,
В С Т А Н О В И В :
Згідно клопотання Міністерства юстиції України 24 квітня 2017 року наказом №1357/5 Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженої вироком російського суду громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Керуючись статтею 606 Кримінального процесуального кодексу України, статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 01.12.2016 року за № 06-138387/16 ОСОБА_4 засуджено вироком Люблінського районного суду м. Москви від 25.12.2015 року, з урахуванням апеляційної ухвали Московського міського суду від 25.02.2016 року, до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених пунктом «г» частини четвертої статті 228.1 (незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі) (два злочини), частиною першою статті 30, пунктом «г» частини четвертої статті 228.1 (готування до незаконного збуту наркотичних засобів у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність. ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 1 УФСВП Росії по Володимирській області», та кінець відбуття строку покарання - 24.03.2023 року. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянці України російським судом, Міністерство юстиції України просить суд, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтями 606-610 Кримінального процесуального кодексу України:
1.Визначити норми (статті, частини статей) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винною вироком Люблінського районного суду м. Москви від 25.12.2015 з урахуванням апеляційної ухвали Московського міського суду від 25.02.2016 року.
2.Визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженою ОСОБА_4 на підставі вироку Люблінського районного суду м. Москви від 25.12.2015 року з урахуванням апеляційної ухвали Московського міського суду від 25.02.2016 року.
3.Розглянути клопотання без участі у судовому засіданні представника Міністерства юстиції України.
Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання Міністерства юстиції України, та дослідивши матеріали клопотання, суд вважає за необхідне привести вирок від 25.12.2015 року Люблинського районного суду м. Москви, з урахуванням змін судової колегії по кримінальним справам Московського міського суду від 25 лютого 2016 року у відповідність із законодавством України щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог частини третьої статті 609 Кримінального процесуального кодексу України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до частини першої статті 610 Кримінального процесуального кодексу України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.
Згідно з Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 №27/0/38-14 розгляд справ, підсудних Калінінському районному суду м. Донецька, здійснюється Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області.
Правовою базою для вирішення питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України є Конвенція про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, яка ратифікована Україною 22 вересня 1995 року і набула чинності для України 1 січня 1996 року. Безпосередньо дані відносини регулюються п. б ч.1 ст.9,11 Конвенції.

Відповідно до вимог ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч.3-4 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є громадянкою України, і рахується зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 засуджена 25.12.2015 року Люблинським районним судом м. Москви, з урахуванням змін судової колегії по кримінальним справам Московського міського суду від 25 лютого 2016 року до 7 років позбавлення волі. На підставі ч.3 ст. 69 КК РФ по сукупності злочинів шляхом часткового складання покарань до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з відбуванням покарання в виправній колонії загального режиму. Вирок набрав законної сили і звернений до виконання.

ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 1 УФСВП Росії по Володимирській області». Кінець відбуття строку покарання - 24.03.2023 року.
Під час відбування покарання ОСОБА_4 звернулася із заявою про переведення її в Україну для подальшого відбування покарання.

Вчинені ОСОБА_4 злочини на території Російської Федерації є кримінально караними діяннями за кримінальним законодавством України.

Так, кваліфікація дій ОСОБА_4 за ст. 228-1 ч.4 п."г", ст.30 ч.1 КК РФ відповідає ч.2 ст. 307 КК України як готування до незаконного збуту наркотичних засобів у великому розмірі, за яке передбачено покарання вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Також кваліфікація дій ОСОБА_4 за ст. 228-1 ч.4 п."г" КК РФ відповідає ч.2 ст. 307 КК України, як незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі за яке передбачено покарання вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ч.3 ст. 69 КК РФ відповідає ч.1 ст. 70 КК України., а саме призначення покарання за сукупністю злочинів.

Ст. 64 КК РФ відповідає ч.1 ст. 69 КК України, а саме призначення більш м' якого покарання ніж передбачено законом.

Враховуючи зазначені обставини, особу винної, суд вважає за необхідне вирок Люблінського районного суду м. Москви від 25.12.2015 року, з урахуванням апеляційної ухвали Московського міського суду від 25.02.2016 року до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених пунктом «г» частини четвертої статті 228.1 (незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі) (два злочини), частиною першою статті 30, пунктом «г» частини четвертої статті 228.1 (готування до незаконного збуту наркотичних засобів у великому розмірі), з використанням ч.3 ст. 69, та ст. 64 Кримінального кодексу Російської Федерації, привести у відповідність до законодавства України, та вважає ОСОБА_4 засудженою:
зач.2 ст. 307 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.2 ст. 307 КК України до семи років позбавлення волі, з використанням ст. 69 КК України, з конфіскацією майна;

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 слід призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарань, та визначити їй остаточне покарання у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до Ч.6 ст.610 КПК України при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.

В клопотанні Міністерства юстиції України відсутня спроба про вирішення питання про виконання вироку іноземної держави в частині цивільного позову, тому дане питання судом не розглядалось.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 609, 610 КПК України, п. б ч.1 ст. 9,11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст. 9 Конституції України,суд
У Х В А Л И В :
Клопотання Міністерства Юстиції України про приведення вироку Люблінського районного суду м. Москви від 25.12.2015 року з урахуванням апеляційної ухвали Московського міського суду від 25.02.2016 року, яким ОСОБА_4 засуджена до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених пунктом «г» частини четвертої статті 228.1 (незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі) (два злочини), частиною першою статті 30, пунктом «г» частини четвертої статті 228.1 (готування до незаконного збуту наркотичних засобів у великому розмірі), з використанням ч.3 ст.69, та ст. 64 Кримінального кодексу Російської Федерації у відповідність із законодавством України - задовольнити.

ОСОБА_4 вважати засудженою:
- ч.2 ст. 307 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.2 ст. 307 КК України до семи років позбавлення волі, з використанням ст. 69 КК України, з конфіскацією майна;

Відповідно до ч.1-2 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарань, та визначити їй остаточне покарання у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити попередньою - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 25 березня 2015 року.
Речові докази:
-наркотичні засоби: кокаїн, масою 0,41 гр., 25,58 гр., метадон масою 46,87 гр., ваги, ложку, полімерні пакети, що зберігаються УФСКН Росії по м Москві по квитанції №018389, кокаїн, масою 3, 26 гр., метадон масою 39,7 гр., ваги, вилучення в рамках кримінальної справи № 212184, метадон масою 4,48 гр., вилучені в рамках кримінальної справи №212134, що зберігаються в камері схову УФСКН Росії по м Москві відповідно по квитанціями №018180 та 017853 знищити;

-два відрізки зі слідами рук, фрагменти паперу зі змивами з кистей рук ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , і зі зразками ідентифікатора "Лютик-комбос", компакт-диск з відеозаписом- зберігати в матеріалах кримінальної справи;

-два мобільних телефони з сім-картами - повернути ОСОБА_4 .

Суддя ОСОБА_1 .