Справа № 467/1912/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.03.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі: Головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000334 від 13 вересня 2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свистуни Оршанського району Вітебської області республіки Білорусь, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, одруженого, що відбуває покарання в Арбузинській ВК № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02 липня 2013 року Чаплинським районним судом Херсонської області за вчинення злочинів, передбачених п.12 ч.2 ст.115 та ч.2 ст. 289 КК України до 13 років позбавлення волі, 12 лютого 2016 року Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області зараховано в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення із 06 квітня 2010 року по 11 березня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи засудженим 02 липня 2013 року Чаплинським районним судом Херсонської області за вчинення злочинів, передбачених п.12 ч.2 ст.115 та ч.2 ст. 289 КК України до 13 років позбавлення волі, 27 серпня 2015 року прибув для відбування покарання до Арбузинської ВК № 83 Миколаївської області, що розташована в смт.Костянтинівка Арбузинського району, вул. Володимирська, 1.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, систематично порушував встановлений режим відбування покарання, допустивши при цьому ряд порушень, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності.

На підставі постанови начальника Арбузинської ВК № 83 від 25 серпня 2016 року засудженого ОСОБА_4 за вчинене порушення було переведено до камери № 7 ПКТ установи. Згідно графіка чергування засуджених, які тримаються в ПКТ № 7, 13 вересня 2016 року ОСОБА_4 призначений черговим, в обов`язки якого відповідно до підпункту 5, додатку № 23 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань (пункту 2 розділу ХХІІ), затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29 грудня 2014 року входить здійснення прибирання камерного санвузла, а після закінчення прогулянки - двориків для прогулянок.

13 вересня 2016 року о 14 годині 30 хвилин у ході проведення перевірки адміністрацією установи на території забороненої зони у складі: голови комісії ОСОБА_5 , який є першим заступником начальника Арбузинської ВК № 83 УДПтС України в Миколаївській області та членів комісії: заступника начальника з виховної та психологічної роботи Арбузинської ВК № 83 УДПтС України в Миколаївської ОСОБА_6 , начальника відділу нагляду та безпеки Арбузинської ВК 83 УДПтС України в Миколаївській області ОСОБА_7 та начальника медичної частини Арбузинської ВК № 83 УДПтС УКраїни в Миколаївській області ОСОБА_8 було виявлено, що після проведення прогулянки засуджених ПКТ № 7 у прогулянковому дворику не прибрано, а саме: в дворику знаходилися шматки паперу.

ОСОБА_9 надано вказівку черговому помічнику начальника установи ОСОБА_10 забезпечити відповідним інвентарем для прибирання прогулянкового дворику чергового по камері №7 та прогулянковому дворику засудженого ОСОБА_4 Забезпечивши засудженого ОСОБА_4 інвентарем, ОСОБА_9 наказав йому здійснити прибирання прогулянкового дворику № 1. Однак, останній в присутності представників адміністрації відмовився від прибирання в прогулянковому дворику.

Після того як ОСОБА_4 відмовився від прибирання прогулянкового дворику, ОСОБА_9 зачитав йому зміст статті 391 КК України та повідомив, що в разі невиконання ОСОБА_4 вимоги щодо прибирання дворику № 1 відносно нього буде вирішено питання про притягнення до кримінальної відповідальності та повторно в присутності представників адміністрації установи наказав засудженому ОСОБА_4 здійснити прибирання прогулянкового дворику №1. Однак, останній в присутності представників адміністрації відмовився від прибирання в прогулянковому дворику, зазначивши, що не може здійснити прибирання за станом здоров`я.

У ході проведення 13 вересня 2016 року начальником медичної частини ОСОБА_8 медичного обстеження засудженого ОСОБА_4 було встановлено, що засуджений здоровий та може виконувати роботу по прибиранню прогулянкового дворику.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст.. 391 КК України, визнав повністю, надав показання, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 погодився визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з обставинами, що встановлені під час досудового розслідування справи.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження, відсутні сумніви в добровільності його позиції, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст. 391 КК України, за обставин, встановлених судом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у вигляді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним повністю, щиро розкаявся у скоєному ним злочині, що відповідно до ст.66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує йому покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, є рецидив злочинів.

Суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості у період відбуття покарання в місцях позбавлення волі, за місцем відбуття покарання характеризується задовільно, одружений, підтримує відносини з родичами шляхом листування, що свідчить про те, що ОСОБА_4 має належні соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію як злочину середньої тяжкості за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 391 КК України у виді позбавлення волі з частковим приєднанням невідбутої частини покарання, призначеного вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 02 липня 2013 року.
При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Запобіжний захід по справі раніше не обирався. Суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому до вступу вироку у законну силу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченого.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст. 391 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 02 липня 2013 року, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з дня ухвалення вироку, тобто з 07 березня 2017 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк тримання його під вартою в установах попереднього ув`язнення в зв`язку з розглядом кримінального провадження №0000334 з 06 лютого 2017 року до набрання вироком законної сили, у співвідношенні та з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1