Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1522/17
Провадження № 1-в/644/216/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2017 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
представника Державної Установи «ХВК (№ 43)» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова у м. Харкові подання начальника ДУ «Харківської виправної колонії (№43)», голови спостережної комісії в Індустріальному районі м. Харкова «Про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням» (далі за текстом Подання) щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (43)» за адресом: м. Харків вул. Таджицька, 17, -
засудженого 24.05.2007 року вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області за ч. 1 ст. 115, ст.71 КК України до 12 років 6 місяців позбавлення волі, -
в с т а н о в и в:
До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло Подання начальника ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)» ОСОБА_10 та Голови спостережної комісії в Індустріальному районі м. Харкова ОСОБА_11 , у якому ставиться питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у відношенні ОСОБА_7 , засудженого 24.05.2007 року вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області за ч. 1 ст. 115, ст.71 КК України до 12 років 6 місяців позбавлення волі.
В обґрунтування подання зазначено, що під час відбування покарання ОСОБА_7 , характеризується позитивно. До праці ставиться, добре, мав 4 стягнення, які погашені в установленому законом порядку, за сумлінну поведінку мав 12 заохочень. Активно приймає участь у культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходах.
В судовому засіданні ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_6 підтримали подане Подання та прохали його задовольнити.
Прокурор проти задоволення Подання заперечував, пославшись на те, що на даний час засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.
Представник ДУ «ХВК (№ 43)» - прохав Подання задовольнити.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого та матеріали судової справи, суд приходить до наступних висновків:
Відповідно до вимог ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Згідно п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_7 засуджено 24.05.2007 року вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області за ч. 1 ст. 115, ст.71 КК України до 12 років 6 місяців позбавлення волі, цей вирок в частині стягнень на користь потерпілих не виконано; у березні місяці 2016 року, 09 березня, на засіданні комісії ХВК (43) відмовлено ОСОБА_7 у направлені матеріалів до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення бо він не довів своє виправлення (особова справа, розділ 1 а.с. 28-32 , розділ 2 а.с. 117)
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.02.2016 року ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання за вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 24.05.2007 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 3.01.2007 року по 10.06.2007 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (особова справа, розділ 2 а.с. 35)
Початок строку: 30.01.2007 року, кінець строку: 18.03.2019 року.
На момент розгляду Подання засуджений ОСОБА_7 відбув тричетвертих частини призначеного судом строку покарання.
Як вбачається з характеристики, засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 13.02.2007 року. За час перебування у Харківському слідчому ізоляторі стягнень та заохочень не мав, характеризувався посередньо. З 16.07.2007 року відбуває покарання у Харківській виправній колонії (№43). За час відбування покарання мав 12 заохочень та 4 стягнення. Працевлаштований шліфувальником на столярній дільниці установи, до роботи ставиться сумлінно. Добровільно залучається без оплати праці до роботи з благоустрою колонії, поліпшення житлово-побутових умов. Із засудженими не конфліктний, по відношенню до персоналу установи ввічливий. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно. Вину у скоєнні злочину визнав.
Згідно психологічної характеристики від 14.11.2012 року ОСОБА_7 рекомендовано перевести до дисциплінарного ізолятора (особова справа, розділ 2 а.с. 115, 90 ).
Суд зазначає, що сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого був засуджений ОСОБА_7 відноситься до умисного тяжкого злочину.
Таким чином, суд враховує тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_7 умисного тяжкого злочину та форму вини, а саме вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, значний строк невідбутого покарання, невиконання засудженим вироку суду в частині стягнень на користь потерпілих, накладення на засудженого 4 стягнень, відтак приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 82 КК України, для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки наданими матеріалами не доведено, що засуджений став на шлях виправлення, а тому суд вважає дане клопотання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд-
у х в а л и в:
Подання начальника ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)» ОСОБА_10 та Голови спостережної комісії в Індустріальному районі м. Харкова ОСОБА_11 , «Про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено 24.05.2007 року вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області за ч. 1 ст. 115, ст.71 КК України до 12 років 6 місяців позбавлення волі - залишити без задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом семи діб з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1