Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/727/17
Провадження №: 1-кс/332/256/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2017 р.

Слідчий суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000654 від 07 березня 2017 року,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, в якому вказане наступне.

У провадженні слідчого відділення Заводського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000654 від 07.03.2017, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, незаконно придбав при невстановлених в ході досудового слідства обставинах полімерний медичний шприц градуюванням на 2мл. з прозорою безбарвною рідиною об`ємом 1,6мл. всередині, яка згідно висновку експерта № 7-346 від 07.03.2017 містить у своєму складі наркотичний засіб МЕТАДОН, маса якого складає 0,0225 грама (у перерахунку на основу), а також димедрол, який до наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів сильнодіючих і отруйних лікарських засобів не віднесено, який у подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту, після чого 07.03.2017, приблизно о 10 годині 45 хвилин, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1 , повторно незаконно збув ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (під зміненими анкетними даними), шляхом продажу за 460 гривень.

07.03.2017 об 11 годині 00 хвилин навпроти 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 у порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, був затриманий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та проживає: АДРЕСА_4 .

Під час проведення обшуку затриманої особи на підставі ч.3 ст.208 КПК України у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено наступне майно:

1)грошові кошти у сумі 40 гривень наступними купюрами, серіями на номерами:

- 20 двадцять) гривень: ПВ 6 року,

- 20 (двадцять) гривень: СБ 1 року,

2)мобільний телефон марки «Nokia» 6021 в корпусі сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 з sim-картою оператора мобільного зв`язку «МТС»,

07.03.2017 вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами, та визначено місце його зберігання.

У зв`язку з тим, що під час досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вищевказане тимчасово вилучене майно, а саме мобільний телефон використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення, а саме для незаконного збуту наркотичного засобу, а грошові кошти одержані внаслідок його вчинення і є доходом від нього, в тому числі й за незаконний обіг наркотичних засобів. Таким чином вилучений мобільний телефон та грошові кошти мають істотне значення для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Згідно ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 діючого КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим в клопотанні ставиться питання про арешт вищезазначеного майна.
Заслухавши слідчого, який підтримав доводи клопотання та надав суду пояснення, аналогічні тим, що викладені ним у клопотанні, а також заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, вислухавши думку інших учасників процесу, які проти клопотання не заперечували, перевіривши надані до клопотання матеріали і дослідивши подані докази у його обґрунтування, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.

Враховуючі викладені обставини, суд вважає, що прокурором доведена необхідність арешту вказаного майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів на наступне майно, яке було вилучено 07.03.2017 під час затримання та обшуку особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

1)грошові кошти у сумі 40 гривень наступними купюрами, серіями на номерами:

- 20 двадцять) гривень: ПВ 6 року,

- 20 (двадцять) гривень: СБ 1 року,

2)мобільний телефон марки «Nokia» 6021 в корпусі сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 з sim-картою оператора мобільного зв`язку «МТС»,

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення відповідно до п.9 ч.1 ст.309, ст.395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1