ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0004683 від 05 жовтня 2016 року, по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,
ВСТАНОВИВ:
25 червня 2016 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні кв. АДРЕСА_3 , в якості гостя, шляхом вільного доступу, викрав золоту каблучку вагою 5,35 грама, 583 проби, вартість якої відповідно до розпорядження Національного банку України «Про закупівельні ціни на дорогоцінні метали в брухті» № 2707-р від 27 липня 2016 року складає 3 222 грн. 84 коп., яка належить потерпілому ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, розкаявся у скоєному, вибачився перед потерпілим. Підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті щодо часу та місця скоєння інкримінованого ним злочину. Зокрема, зазначив, що 25 червня 2016 року він перебував в гостях у потерпілого, з яким познайомився на вулиці у цей же день. Коли він у коридорі взувався, а потерпілий в цей час знаходився на кухні і за його діями не спостерігав, він взяв золоту каблучку, яку в подальшому здав у ломбард, за що отримав грошові кошти в сумі 3 160 грн., які витратив на власні потреби. Матеріальну шкоду на час розгляду справи судом відшкодував частково, в сумі 1 500 грн. В повному обсязі шкоду не відшкодував оскільки на даний час не має такої суми грошових коштів, але зобов`язується у найближчий час повернути всі грошові кошти.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

Під час розгляду досудового розслідування кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов на суму 3 222 грн. 84 коп., який у судовому засіданні підтримано частково, на суму 1 722 грн. 84 коп., з урахуванням того, що ОСОБА_4 повернув частину коштів в сумі 1 500 грн.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що його винуватість є доведеною, та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, який закон відносить до злочину середньої тяжкості, його наслідки, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину, розкаявся у вчиненому, його вік та стан здоров`я, згідно довідок на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, сімейний та матеріальний стан, даних про працевлаштування обвинуваченого у суду немає, неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, має батька пенсіонера, раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не погашена, має постійне місце проживання та місце реєстрації, поведінку обвинуваченого після скоєного злочину та підчас судового розгляду кримінального провадження, добровільне часткове відшкодування спричиненої шкоди.

При цьому, суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає визнання вини, часткове відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин у справі, загальних засад призначення покарання, а саме: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням того, що обвинувачений не працює, у зв`язку з чим доходів не має, шкоду відшкодував не у повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що після вчинення злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню, Комунарським районним судом м. Запоріжжя 20.01.2017 року відносно нього постановлено вирок за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі та звільнено обвинуваченого від відбування цього покарання з іспитовим строком 1 рік.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням встановлених обставин та відомостей про обвинуваченого, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя із покаранням, призначеним за цим вироком.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Крім того, приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням особи винного, враховуючи думку прокурора та потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, яке не пов`язано із реальним його відбуттям, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе за умов, що не пов`язані із його ізоляцією від суспільства, що також сприятиме відшкодуванню матеріальної шкоди потерпілому у повному обсязі.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином в сумі 3 222 грн. 84 коп., підлягає задоволенню частково, оскільки під час знаходження кримінального провадження у суді обвинувачений частково відшкодував завдану шкоду в сумі 1 500 грн., що підтвердив у судовому засіданні потерпілий, а тому з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню 1 722 грн. 84 копр.

Процесуальні витрати по справі відсутні, арешт на майно не накладався.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 366-368, 369-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання покарання призначеного вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2017 року, з покаранням призначеним за цим вироком, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України протягом дії іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду, завдану злочином, в сумі 1 722 (одна тисяча сімсот двадцять дві) гривні 84 копійки.

Речові докази:
- закладний лист з чеком ломбарду «Капітал», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0004683, залишити в матеріалах кримінального провадження № 0004683.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1