Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/111/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 189 (86-1, 86-2, 144) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянула у закритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 ,на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.03.2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_9 , та стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кропивницький, українця, громадянина України, освіта середня загальноосвітня, не одруженого, на утриманні дітей не має, працюючого молодшим інспектором УВП № 14, раніше не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2,3 ст.189, ч.3 ст.189 КК України,застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 10:40 год. 09.03.2017 року по 10:40 год. 07.05.2017 року, без визначення розміру застави

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.03.2017 року, задоволено клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_9 , та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 10:40 год. 09.03.2017 року по 10:40 год. 07.05.2017 року, без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання слідчого і застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя районного суду своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2,3 ст.189, ч.3 ст.189 КК України, що підтверджується наданими до клопотання доказами.
Також, слідчим суддею відзначено наявність ризиків, встановлених ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобігання в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_7 , в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді відносно ОСОБА_8 . Постановити нову ухвалу, якою до ОСОБА_8 застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги мотивує тим, що ухвала слідчого судді відносно ОСОБА_8 являється незаконною і необґрунтованою, в зв`язку з тим:, що повідомлена ОСОБА_8 підозра являється необгрунтованою, а також не доведена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Посилання суду, що обвинувачений ОСОБА_8 скоїв тяжкий злочин, як на одну з підстав обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, суперечить п.3 Рішення Конституційного суду України, щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення ст.150 КПК України стосовно тяжкості злочину від 08 липня 2003 року №14-рп/2003.

Відповідно вказаного Рішення тяжкість злочину не визначається законом як підстава для застосування будь-якого запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту. Особа вважається не винуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який вступив в законну силу.

Вина ОСОБА_8 у скоєнні злочину, що йому інкримінують не доведена та не підтверджується нічим.

Крім того зазначає, що слідчий суддя не врахував, що підозрюваний ОСОБА_8 : раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався; має постійні соціальні зв`язки - постійне місце проживання та роботи; за місцем проживання характеризується з позитивної сторони; компрометуючі матеріали відсутні; на обліках не перебуває. Тобто ніяких підстав вважати ОСОБА_8 особою з сумнівною репутацією немає.

Враховуючи зазначені обставини, вважає, що суд не повинен був задовольняти подання слідчого та мав достатньо підстав обрати стосовно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу останнього, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду, та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як убачається з матеріалів клопотання, які надані до апеляційного суду, за фактом вимагання мешканцями м. Кропивницький від мешканців регіону передати майно чи право на нього, або вчинити будь-які дії майнового характеру, застосовуючи для цього насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, чи погрози застосування вказаного насильства, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, розпочато досудове слідство у кримінальному провадженні №0000226.

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом прокуратури Кіровоградської області 16.12.2016 на підставі повідомлення УСБУ в Кіровоградській області №61/к/2369/нт від 16.12.2016 про виявлення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за фактом вимагання мешканцями м. Кропивницький від мешканців регіону передати майно чи право на нього, або вчинити будь-які дії майнового характеру, застосовуючи для цього насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, чи погрози застосування вказаного насильства та розпочато досудове слідство у кримінальному провадженні №0000226, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України.
У період кінця 2015 початку 2016 року, точний час слідством не встановлено, мешканці м. Кропивницький ОСОБА_10 та ОСОБА_8 утворили угрупування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в тому числі з акаунтами в мережі Інтернет «ВКонтакте», до якої долучились та стали її активними членами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .
Основним видом діяльності вказаної групи є вишукання через підставних молодих дівчат (хлопців), шляхом переважно приватної бесіди в соціальних мережах осіб, які погоджуються на спільне проведення вільного часу з можливим продовженням інтимних стосунків. Після призначення зустрічі в обумовленому місці, до неї приховано прибувають члени «White Lions» у значній кількості, де колективно раптово завдають тілесні ушкодження потерпілій особі, небезпечні для життя та здоров`я у момент нанесення. При цьому вказані дії супроводжуються відеофіксацію, а після фізичної розправи, члени угруповання починають шантажувати потерпілого та вимагають грошові кошти за нерозповсюдження в соціальну мережу відзнятого відео матеріалу. 03.03.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.189, ч.3 ст.15 ч.2, 3 ст.189 КК України, шляхом вручення повідомлення про підозру в порядку ст.135 КПК України під розпис адміністрації за місцем роботи останнього (УВП № 14 в особі начальника ОСОБА_21 ).

На підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.03.2017 року, 09.03.2017 року о 10:40 год. ОСОБА_8 затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.189, ч.3 ст.15 ч.2, 3 ст.189 КК України

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що оголошена ОСОБА_8 підозра обґрунтовується наявними в матеріалах судового та кримінального проваджень та зазначених у клопотанні слідчого.

Колегія суддів зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 в угрупуванні «White Lions», згідно матеріалів клопотання, займає не рядове положення, з метою уникнення відповідальності у разі доведеності вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тобто існують ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_8 , у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, матиме реальну можливість незаконно впливати прямо чи опосередковано як на свідків, частина яких є неповнолітніми, думками яких він легко вміє маніпулювати, зокрема визначати з ними спільний план заходів надання свідчень у провадженні, в тому числі можливість повідомляти неправдиві дані щодо власних дій з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання, а так само впливати на інших свідків з вказаною метою, оскільки такі особи проживають в одній місцевості (на території Кіровоградської області), тиснути на потерпілих. Зважаючи на прихований спосіб ведення своїх протиправних дій, може мати схованки для зберігання речових доказів - засобів та знарядь вчинення кримінальних правопорушень чи інших предметів, що можуть виступати носієм інформації з даного приводу, про які на даний час ще не відомо органу досудового розслідування, та які, у випадку не обмеження у пересуванні та ізоляції, може зіпсувати чи знищити, що підтверджує ризик можливості приховування або знищення і речових доказів.

За таких обставин на думку колегії суддів, до підозрюваного ОСОБА_8 неможливо застосувати інший запобіжний захід окрім як тримання під вартою. Оскільки підозрюваний в угрупуванні «White Lions», займав одну з лідируючих позицій, тому може використовувати свої соціальні зв`язки набуті під час перебування в « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на шкоду інтересам та потребам досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги захисника, стосовно того, що ОСОБА_8 , раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався; має постійні соціальні зв`язки - постійне місце проживання та роботи; за місцем проживання характеризується з позитивної сторони; відсутні компрометуючі матеріали; на обліках не перебуває, колегія суддів бере до уваги, проте, вказані доводи не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про обґрунтованість висунутої підозри ОСОБА_8 та існування ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого.

Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2,3 ст.189, ч.3 ст.189 КК України, а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення встановленого судом ризику, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Враховуючи викладене, твердження сторони захисту стосовно відсутності у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри ОСОБА_8 та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними та такими, що суперечать зібраним органом досудового розслідування матеріалам.

Безпідставними є також доводи апелянта щодо можливості застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя тим самим виключив можливість того, що більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, в апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 поставив під сумнів обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.2,3 ст.189, ч.3 ст.189 КК України, при цьому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт. Така позиція захисника безумовно суперечить вимогам ч. 3 ст.132 КПК України, так як у разі, якщо не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, то застосування заходів забезпечення кримінального провадження є не допустимим.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження, а тому є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Переглядаючи судове рішення в межах апеляційної скарги колегія суддів не встановила порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.03.2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_9 , та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 10:40 год. 09.03.2017 року по 10:40 год. 07.05.2017 року, - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді:Підписи:
Згідно з оригіналом.
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2