Справа № 129/3379/16-к
1-кп/140/90/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.02.2017 року м.Немирів
Немирівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 перебуваючи стані алкогольного сп`яніння, близько 18 години 30 хвилин 25.09.2016 року проїжджаючи у автомобілі поряд з домогосподарством АДРЕСА_2 , побачив місцевого мешканця ОСОБА_9 , який проходив по тротуару. Після зупинки автомобіля на вимогу ОСОБА_5 , останній вийшов з автомобіля та підійшов до ОСОБА_9 , з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, на грунті особистих неприязних відносин. Реалізуючи вказаний злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, прикладаючи значну фізичну силу, наніс ОСОБА_9 два удари кулаком правої та лівої рук в область обличчя, не передбачаючи, що внаслідок вказаних ударів останній втратить рівновагу та під час падіння вдариться головою об землю, внаслідок чого отримає тяжкі тілесні ушкодження, що призведуть до його смерті, хоча повинен був і міг передбачити такі наслідки. Так, після нанесення ОСОБА_5 двох ударів кулаками обох рук в область обличчя ОСОБА_9 , останній втратив рівновагу та під час падіння вдарився головою об землю, внаслідок чого отримав тяжкі тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася травматичним субарахноідальним крововиливом (крововилив під м`які мозкові оболонки), від якої помер на місці.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 №133 від 25.11.2016 року виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці нижньої повіки правого ока, верхньої та нижньої повіки лівого ока, спинки носа, в ділянці слизової оболонки верхньої губи, лівій скроневій ділянці, саден в ділянці лоба справа, верхньої губи, спинки носа, поверхневої ранки в ділянці слизової оболонки верхньої губи, травматичного субарахноідального крововиливу. Дані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупого-их твердого-их предметів або співудару об них та виникли незадовго до смерті або в момент її настання. Ушкодження у вигляді синців, саден, поверхневої забійної ранки та перелому кісток носа мають ознаки легких тілесних ушкоджень відносно живих осіб. Ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася травматичним субарахноїдальним крововиливом є небезпечним для життя та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 стала закрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалася травматичним субарахноїдальним крововиливом(крововиливом під м`які мозкові оболонки). Всі вище описані тілесні ушкодження мають ознаки при життєвості. Після заподіяння ОСОБА_9 закритої черепно-мозкової травми смерть настала в короткий проміжок часу і стоїть в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.119 КК України, тобто вбивство вчинене через необережність.
09.02.2017 року між потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення на підставі ст.ст.469,471 КПК України.
Згідно даної угоди потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.119 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений ОСОБА_5 повністю відшкодував потерпілим завдану злочином шкоду, щиро розкаявся в скоєному. Претензій матеріального та морального характеру потерпілі не мають, з обвинуваченим примирилися. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.119 КК України у вигляд п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з іспитовим строком три роки. На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про примирення, вказавши на добровільність її укладення. Прокурор заперечує проти затвердження судом угоди про примирення через м`якість узгодженого покарання.
Розглядаючи та вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням - злочином середньої тяжкості.
При цьому суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому ОСОБА_5 зрозуміло, що для нього наслідком затвердження угоди про примирення є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.
Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 розуміють, що для них наслідком затвердження угоди про примирення є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_9 і ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання.
Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши угоду про примирення, суд приходить до висновку, що укладена між потерпілими та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 1 ст. 119 КК України , умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для примирення наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченому ОСОБА_5 належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном три роки не вчинить нового злочину. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
При призначенні покарання суд виходить з того, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного. Суд приймає до уваги наявність обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 65, 66, 67, 75,76 , ч.1 ст. 119 КК України, ст.ст. 373, 374, 394, 468, 469, 474, 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 09.02.2017 року укладену між потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном три роки не вчинить нового злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До вступу вироку в законну силу змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання та звільнити його з-під варти в залі суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Немирівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: (підпис)
З оригіналом вірно:
Суддя Немирівського
районного суду ОСОБА_1 .