Справа № 405/5961/16-к
УХВАЛА
01 вересня 2017 року колегія суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

адвоката: ОСОБА_6

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004947 від 16.04.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно ухвали Ленінського райсуду м. Кіровограда від 06 липня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_10 було продовжено термін перебування під вартою на шістдесят днів до 03 вересня 2017 року.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою, оскільки такий термін спливає 03 вересня 2017 року.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про необхідність продовження терміну перебування обвинуваченого під вартою, оскільки ОСОБА_10 раніше неодноразово судимий, вчинив особливо тяжкий злочин, що може бути ризиком ухилення від суду. Також прокурором зазначено, що ОСОБА_10 характеризується негативно, оскільки по справі не допитані свідки, то існує ризик незаконного впливу на останніх. За таких підстав прокурор вважає, що ОСОБА_10 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Потерпілі підтримали позицію прокурора щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_10 стоку тримання під вартою.

Обвинувачений та його адвокат заперечили проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого. Так, адвокатом зазначено, що прокурором не доведено ризику впливу обвинуваченим на свідків. Крім цього, адвокатом наголошено, що ОСОБА_10 одружений, має постійне місце проживання. За таких обставин адвокат та обвинувачений вважають, що до обвинуваченого ОСОБА_10 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши доводи прокурора, думку адвоката та обвинуваченого, колегія суддів прийшла до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути позбавлений свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Тому, вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить не лише з вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 , судом взято до уваги практику Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України») в якому зазначено, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Також судом враховано наявність суспільного інтересу і обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я та майновий стан. Так, ОСОБА_10 раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення злочину проти життя і здоров`я особи, що є ризиком вчинити інше кримінальне правопорушення. Також судом враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_10 у разі визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений до затримання не працював та не має сталих соціальних зв`язків. Разом з цим, судом взято до уваги, що по справі не дослідженні зібрані докази та не допитані всі свідки. За таких обставин колегія суддів прийшла до переконання про наявність ризиків кримінального провадження, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризик продовжити злочинну діяльність і скритись від суду та ризик впливу на свідків. Крім цього, судом взято до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_10 вчинив злочини із застосуванням насильства до потерпілих. Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам кримінального провадження, передбачених статтею 177 КПК України.

З метою виконання обвинуваченим ОСОБА_10 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 30 жовтня 2017 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 30 жовтня 2017 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головоючий суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3