Справа №552/5102/16-к
Провадження № 1-в/552/131/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2017 року Київський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтаві клопотання захисника засудженого вироком Київського районного суду м.Полтави від 05.10.2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відстрочення виконання вироку та звільнення від відбування покарання у зв`язку зі станом здоров`я,

В С Т А Н О В И В :
10.03.2017 року захисник засудженого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про відстрочення виконання вироку Київського районного суду м.Полтави від 05.10.2016 року.

28.03.2017 р. до суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою.

В клопотанні посилається на те, що виконання вироку про засудження особи до позбавлення волі може бути відстрочено у разі тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, до його видужання, у зв`язку тим, що ОСОБА_5 знаходиться на лікуванні в ПОКЛ, отримав інвалідність та не може відбувати покарання.

У судовому засіданні захисник засудженого адвокат ОСОБА_4 , просив залишити клопотання про звільнення засудженого від покарання за хворобою без розгляду, в той же час просить задовольнити клопотання, про відстрочення виконання вироку суду, оскільки засуджений ОСОБА_5 хворіє, не може зараз відбувати покарання.

Засуджений ОСОБА_5 , в судовому засіданні просить відстрочити виконання вироку Київського районного суду м. Полтави від 5.10.2016 року у зв`язку з його тяжкою хворобою, неможливістю відбувати покарання та ненадання належного лікування в установі відбуття покарання.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на необгрунтованість клопотання, оскільки засудженим не надано жодних доказів на підтвердження того, що хвороба перешкоджає відбуванню покарання, та входить до переліку тяжких захворювань.

Заслухавши думку прокурора, захисника та засудженого, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Установлено, що вироком Київського районного суду м.Полтави від 05.10.2016 року ОСОБА_5 засуджено за ст.345 ч.2 КК України до 1 року обмеження волі.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 18 січня 2017 року вирок Київського районного суду м.Полтави від 05.10.2016 року залишено без змін. Вирок набрав законної сили 18.01.2017 року та підлягає негайному виконанню.

Як вбачається з наданих захисником засудженого копій медичних документів ОСОБА_5 , в 2016 р. консультувався у спеціаліста невролога 1-ї МКЛ та знаходився з 16.06.2016 р. по 22.06.2016 р. на лікуванні в 1-й МКЛ. Також надав консультативний висновок спеціаліста ПОКЛ, що ОСОБА_5 знаходиться на стаціонарному лікуванні в проктологічному відділенні з 03.03.2017 р. Діагноз не вказано.

В судове засідання захисником засудженого надано копію посвідчення про інвалідність ОСОБА_5 , згідно якого ОСОБА_5 в березні 2017 року отримав третю групу інвалідності загального захворювання.

За змістом п. 1 ч.1 ст. 537, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про відстрочку виконання вироку вирішує суд, який ухвалив вирок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 536 КПК України виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, - до його видужання.

За змістом вказаного положення закону відстрочка виконання вироку з підстав тяжкої хвороби засудженого може бути застосована лише за наявності даних, що така хвороба перешкоджає відбуттю покарання.

Разом із тим ОСОБА_5 , надавши консультативний висновок про те, що він знаходиться на лікуванні, не надав докази на підтвердження того, що його хвороба перешкоджає відбуттю покарання.

Крім того, станом на день розгляду клопотання засудженим будь-яких доказів на підтвердження цього надано теж не було.

Відповідно до ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або до постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

ОСОБА_5 засуджений до покарання у виді 1 року обмеження волі. Згідно ст.61 ч.3 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої груп.

Ураховуючи, що надані захисником засудженого ОСОБА_5 медичні документи підтверджують лише наявність у засудженого в минулому певних захворювань та призначення йому третьої групи інвалідності, проте не містять інформації на підтвердження того, що такі хвороби перешкоджають відбуттю покарання, враховуючи особу засудженого, характер захворювання та інші обставини справи, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про про відстрочку виконання вироку.

Керуючись ст. ст. 536, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання про відстрочку виконання вироку Київського районного суду м.Полтави від 05.10.2016 року засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м.Полтави області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1