Справа № 521/9742/17
Номер провадження:1-кс/521/2871/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області, погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області про арешт майна, за кримінальним провадженням №0000134 від 28.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
З клопотання слідчого вбачається, що службові особи підприємств, які здійснюють перевалки вантажів на території Одеської області, які діючи умисно, протягом 2015-2016 рр., ухилилися від сплати податків понад 3,5 млн. грн., що є коштами у особливо великих розмірах.

Крім цього, під час досудового розслідування отримано узагальнені матеріали Державної служби фінансового моніторингу України (Держфінмоніторингу) № 0010/2017/ДСК від 25.01.2017 року, за фактом налагодження схеми «конвертації» безготівкових коштів у готівку, спрямовану на приховування джерел походження коштів на загальну суму 126,84 млн. грн.

Згідно матеріалів Держфінмоніторингу, у вказаній злочинній схемі задіяна значна кількість інших підприємств, в тому числі з ознаками «фіктивності» та фізичних осіб.

За даним фактом почато досудове розслідування, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2016 року внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за №№0000134 за ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно оперативної інформації УСБУ в Одеській області встановлено, що вказана злочинна схема функціонує під керівництвом громадянина України ОСОБА_4 . За оперативними даними ОСОБА_4 організовує та контролює здійснення бухгалтерського обліку, виготовлення бухгалтерської документації, податкової звітності, роботу з системою «клієнт банк», а також зняття готівкових грошових коштів з розрахункових рахунків задіяних фіктивних підприємств. ОСОБА_4 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

23 червня 2017 року в період часу з 16 год. 50 хв. до 19 год. 05 хв, без ухвали слідчого судді, враховуючи невідкладний випадок, тобто врятування майна, проведено обшук автомобіля марки «TOYOTA LAND CRUISER», державний номер НОМЕР_1 . В ході обшуку було вилучено та вилучено: грошові кошти у загальній сумі 296 901,00 грн., мобільний телефон марки SАMSUNG с/н НОМЕР_2 , мобільний телефон марки XMI чорного кольору ID: НОМЕР_3 ; банківські карточки «Приватбанк» № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 ; банківська карточка «ПУМБ» № НОМЕР_8 .

Враховуючи, що вилучене під час обшуку майно є речовими доказами злочину, слідчий просить накласти арешт на вказане майно, яке було вилучено, яке є тимчасово вилученим.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, та вважав, за необхідне його задовольнити. Окрім того, прокурор вважав, що є всі законі підстави для розгляду клопотання без власника даних предметів, оскільки ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про розгляд клопотання.
Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Щодо суті клопотання слідчим суддею встановлено наступне.

Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, серед іншого, є збереження речових доказів. Частина 3 статті 170 КПК України також передбачає, що у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як встановлено під час розгляду клопотання, 23.06.2017 року в період часу з 16:50 години до 19:05 години було проведено обшук автомобіля марки «TOYOTA LAND CRUISER», д.н. НОМЕР_1 . Вказаний обшук проведено до постановлення ухвали слідчого суді, оскільки був невідкладений випадок, а саме переслідування особи, яка причетна до злочину - ОСОБА_4 . 29.06.2017 року слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси клопотання слідчого задоволено та надано дозвіл на обшук автомобілю «TOYOTA LAND CRUISER», д.н. НОМЕР_1 , проведений 23.06.2017 року, в ході якого виявлено та вилучено відповідне майно.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчий суддя вважає, що правовою підставою для арешту майна є сукупність об`єктивних даних та розумних підозр які свідчать про те, що вилучене майно є речовим доказом злочину.

Вказане майно в теперішній час підлягає дослідженню органом досудового розслідування та з ним необхідне проведення слідчих дій.

Слідчий суддя вважає за необхідне заборонити користуватись та розпоряджатись вказаним вилученим майном, оскільки обставини злочину, свідчать про те, що їх не застосування призведе до зникнення та знищення вказаного майна.

Потреби досудового розслідування на думку слідчого судді, виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, Слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області, погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області, про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000134 від 28.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України задовольнити.

Накласти арешт майно, вилучене 23.06.2017 року в ході проведення обшуку автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER», д.н. НОМЕР_1 , а саме:

?грошові кошти у загальній сумі 296 901,00 грн. (двісті дев`яносто шість тисяч дев`ятсот одна гривня),

?мобільний телефон марки SАMSUNG с/н НОМЕР_2 ,

?мобільний телефон марки XMI чорного кольору ID: НОМЕР_3 ;

?банківські карточки «Приватбанк» № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 ;

?банківська карточка «ПУМБ» № НОМЕР_8 .

Заборонити власнику вилученого майна розпоряджатись та користуватись майном.

Копію ухвали надіслати слідчому та прокурору.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1