Справа № 1-317/11
Номер провадження 1/404/1/16
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року м. Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Кропивницькому кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.368, ч.2 ст.191, ч.2 ст.364 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.364, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.368 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального висновку, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.368, ч.2 ст.191, ч.2 ст.364 ККУкраїни.

В судовому засіданні підсудний заявив клопотання про закриття справи щодо нього по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку зі спливом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. При цьому зазначив, що йому зрозуміло, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. ст. 7-1, 11-1 КПК України, ст. 49 КК України є звільненням від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими підставами.
Прокурор, захисники та інші обвинувачені не заперечують проти закриття справи по даним обставинам.
Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінальної справи, дійшов до наступного висновку.
Згідно обвинувального висновку, органом досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, вчиненого при наступних обставинах. ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді ліквідатора ДП «УБТС», будучи службовою особою, зловживаючи службовим становищем, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, вчинив привласнення грошових кошті в сумі 5850 грн. за таких обставин:
Так, 26.02.2009 р. ОСОБА_14 звернувся до ОСОБА_8 з приводу придбання токарного верстату, що реалізовувався в ході ліквідації підприємства. На вказану пропозицію ОСОБА_8 повідомив, що вказаний верстат коштує 10000 грн., на що ОСОБА_14 погодився та передав ОСОБА_8 10000 грн. готівкою. Однак, ОСОБА_8 підписав та надав покупцеві документи про реалізацію вказаного майна (договір купівлі-продажу № 14 від 26.02.2009 р., акт приймання-передачі б/н і б/д, видаткову накладну № 15 від 26.02.2009 р.), згідно умов якого вартість реалізованого майна становила 4150 грн. У подальшому частину отриманих коштів, а саме 4150 грн. ОСОБА_8 вніс в касу підприємства, а решту - 5850 грн. привласнив та використав на власний розсуд, чим спричинив ДП «УБТС» матеріальних збитків на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_8 , будучи головою ліквідаційної комісії ДП являючись службовою особою, діючи умисно з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, шляхом зловживання своїм службовим становищем привласнив чуже майно у вигляді грошових коштів в сумі 5850 грн., тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 191 КК України.

В судовому засіданні підсудний свою вину у вчиненні злочину за обставин, вказаних у обвинувальному висновку не визнав. Щодо суті обвинувачення, показав суду, що на підприємстві було дуже багато людей, майбутніх покупців. ОСОБА_15 не завжди, навіть, бачив цих людей, які зверталися до підприємства. Атрощенка, як саме він сплачував гроші, ОСОБА_15 не пам`ятає, але запевняє суд, що такого не було щоб в договорі була менша ціна, а різницю ОСОБА_15 поклав собі в карман. ОСОБА_15 не брав ніяких коштів від ОСОБА_16 . ОСОБА_15 просить суд приділити належну увагу тому як змінюються покази ОСОБА_16 : якщо в протоколі слідчого написане одне, а під час судового засідання він сказав, що вже не пам`ятає з ким спілкувався з приводу станка, але це був молодий чоловік і гроші він платив якомусь молодому чоловіку і не може стверджувати, що він ОСОБА_15 платив хоч якісь гроші.

ОСОБА_15 звернувся до суду з заявою в якій просить кримінальну справу про обвинувачення його закрити у зв`язку з закінченням строків давності.
У відповідності до ч. 2 ст. 11-1 КПК України (в редакції 1960 року), особа, на підставі ст. 49 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності із закриттям справи у зв`язку із закінченням строків давності, якщо вона проти цього не заперечує. При цьому особа звільняється від кримінальної відповідальності незалежно від визнання нею вини за наявності клопотання цієї особи про звільнення від кримінальної відповідальності, у випадку, якщо вирок не набрав законної сили, а строки давності минули.
Так, санкція ч. 2 ст. 191 КК України передбачає найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Тому згідно ст. 12 КК України злочини за ч. 2 ст. 191 КК України віднесені до злочинів середньої тяжкості.
Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину середньої тяжкості складає п`ять років з дня вчинення злочину.
Оскільки злочин передбачений ч. 2 ст. 191 КК України підсудним ОСОБА_15 скоєно 26.02.2009 року, тому станом на теперішній час по даній справі строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину сплив, навіть з урахуванням положень ч. 3 ст. 49 КК України та обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.368 ККУкраїни, які за версією обвинувачення були закінченні 05.03.2009 року.

При вирішенні клопотання, заявленого підсудним, суд приймає до уваги Постанову Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", з якої вбачається, що закриття кримінальної справи із звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише у разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК України. Відповідно до п.8 вказаної постанови слідує, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилилася від слідства та суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого та особливо тяжкого. Відповідно до ст.11-1 КПК України (в редакції 1960 року), таке звільнення є обов`язковим за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України.
Відповідно до ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: закінчення зазначених у законі строків, не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості, не ухилення особи від слідства або суду.
Враховуючи те, що ОСОБА_8 вчинив злочини невеликої та середньої тяжкості, до кримінальної відповідальності протягом п`ятирічного строку не притягувався, від слідства та суду не ухилявся та на даний час з дня вчинення злочину сплив п`ятирічний строк, передбачений ст.49 КК України, тому в суду наявні всі підстави для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи.
Підсудному ОСОБА_8 роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. ст.7-1, 11-1 КПК України, ст. 49 КК України є звільненням від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими підставами, на що ОСОБА_8 зазначив суду, що він розуміє ці обставини і просить звільнити його від кримінальної відповідальності за спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності.
На підставі зазначеного суд, приходить до висновку про закриття справи за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ч. 2 ст. 191 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Керуючись ст. ст. 7-1, 11-1, 282 КПК України ( ред. 1960р.), ст. 49 КК України,-
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, подальшим провадженням закрити.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1