Справа № 559/1011/17
про продовження строку тримання під вартою
"12" травня 2017 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
захисника адвоката ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селець Народицького району Житомирської області, громадянина України, з середнью-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,-
Прокурор Дубенської місцевої прокуратури звернувся до суду з клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , яке аргументував наступним.
В провадженні Дубенського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч на 29 жовтня 2016 року, ОСОБА_5 , перебуваючи в с. Молодаво Перше Дубенського району Рівненської області, керуючись корисливим мотивом, вступив у попередню змову із ОСОБА_6 з метою вчинення крадіжки грошових коштів із приміщення храму Різдва Пресвятої Богородиці УПЦ КП, що знаходиться по вул. Центральна, 44, в с. Молодаво Перше Дубенського району Рівненської області.
Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, в ніч на 29 жовтня 2016 року, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 скориставшись тимчасовою відсутністю нагляду за їх діями з боку настоятеля храму та інших сторонніх осіб, шляхом зламу навісного замка вхідних дверей та їх відчинення, проникли до приміщення храму Різдва Пресвятої Богородиці УПЦ КП, звідки таємно викрали грошові кошти в сумі 220 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_7 .
Перевівши викрадені грошові кошти у своє протиправне володіння, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та залишили місце вчинення злочину, після чого розпорядилися викраденим за власним розсудом, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 220 гривень 00 копійок.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненою повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у інше приміщення ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.
Ухвалою суду від 07 квітня 2017 року ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 13 травня 2017 року.
Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що досудовим слідством було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від судового слідства, вчинити інші кримінальні правопорушення, що дає підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, а тому прокурор вважає за необхідне, продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою на шістдесят днів.
Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, враховуючи що всі встановлені раніше ризики, не втратили свою актуальність і на сьогодні.
Обвинувачений та його захисник не заперечують щодо продовження стороку тримання під вартою.
Інші сторони судового розгляду покладають вирішення даного питання на розсуд суду.
Вислухавши учасників судового засідання, суд прийшов до висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, інших учасників процесу, приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що крім
обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення прокурором наведено переконливі доводи про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, було встановлено, що ОСОБА_5 являється особою раніше судимою за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК до покарання у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст..75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік - під час іспитового строку вчинив два нових тяжких злочини, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, що дає підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 продовжить злочинну діяльність і буде вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Вищеописане свідчить про те, що ОСОБА_5 належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, продовжив свою злочинну діяльність. Наведене свідчить про те, що обвинувачений є суспільно-небезпечною особою, яка потребує ізоляції від суспільства.
Обрання ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу наприклад у виді домашнього арешту, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, бо, у даному випадку,
будуть створені для нього умови та надана можливість продовжити свою злочинну діяльність та переховуватись від судового слідства.
Враховуючи вищевикладені ризики, суд приходить до висновку про необхідність продовжити обраний йому запобіжний захід тримання під вартою бо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним у клопотанні ризикам.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі суду про обрання такого виду запобіжного заходу як застава, зазначаються, обов`язки, які будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.183, 184, 193, 194, 197, 199, 331 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - задоволити.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селець Народицького району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , продовжити на шістдесят днів до 12.00 години 12 липня 2017 року.
Встановити розмір застави - п`ятдетят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 слідуючі обов`язки:
1. Прибувати на виклик суду за першою вимогою;
2. Не відлучатись з населеного пункту без дозволу суду по місцю власного проживання;
3.Повідомляти суд, в провадженні якого знаходиться справа про зміну місця свого проживання.
Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_5 .
Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області та начальнику Рівненського слідчого ізолятора.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: