Справа №295/3640/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000787 від 16.02.2017р. стосовно

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до ст.89КК України

по обвинуваченню за ч.2 ст.15ч.1 ст.185КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 15.02.2017року близько 16 години перебував в супермаркеті «АТБ», що розташований за адресою: м. Житомир, вул.Покровська,135 та належить ТзОВ «АТБ - маркет».
У цей день, час та місці, перебуваючи у лікеро-горілчаному відділі торговельного залу даного супермаркету у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ТзОВ «АТБ - маркет».
Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, будучи впевненим, що його дії залишаються таємними та ніким не поміченими, ОСОБА_3 о 16 годині 05 хвилин підійшов до прилавка на якому розміщувались алкогольні коньячні вироби та взяв дві пляшки коньяку марки «SHABO GRANDE RESERVE» ординарний п`ять зірочок ємкістю 0,5л вартістю 126грн 65коп за пляшку, які є власністю ТзОВ «АТБ - маркет».
Отримавши у такий спосіб дві пляшки коньяку марки «SHABO GRANDE RESERVE», ОСОБА_3 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, оминувши каси торговельного залу через турнікет входу до приміщення торговельного залу даного супермаркету, вийшов з приміщення торговельного залу, попередньо не розрахувавшись за вказаний товар, намагаючись в такий спосіб залишити місце вчинення злочину, таким чином виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак, свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки одразу після виходу з приміщення торговельного залу, в приміщенні тамбуру даного супермаркету був затриманий охоронцями вищевказаного магазину.
Таким чином, 15.02.2017року ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, а саме двох пляшок коньяку марки «SHABO GRANDE RESERVE» ординарний п`ять зірочок ємкістю 0,5л вартістю 126грн 65коп за пляшку, які належать ТзОВ «АТБ - маркет», чим міг спричинити матеріальної шкоди ТзОВ «АТБ - маркет» на загальну суму 253,30грн.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

31 березня 2017 року обвинувачений ОСОБА_3 та представник потерпілого ОСОБА_5 уклали угоду про примирення, згідно якої обвинувачений визнав свою винуватість за вказаною в обвинувальному акті статтею кримінального кодексу, було визначено та узгоджено вид та розмір покарання у виді 100 годин громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину, підтримав угоду, укладену між ним та представником потерпілого.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні угоду підтримав та ствердив, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор висловив думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1ст.314КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.1ст.185КК України, який згідно ч.2 ст.12КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абзацами 1-4 п.1 ч.5 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обставинами, що пом`якшують його покарання є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують його покарання по справі не встановлено. Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, вчинив умисне кримінальне правопорушення, що була укладена угода про примирення між обвинуваченим та представником потерпілого. З врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого суд вважає призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст.314, 373, 374, 375, 394, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та представником потерпілого ОСОБА_5 укладену 31 березня 2017року по кримінальному провадженню №0000787 від 16.02.2017р. по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185КК України та призначити покарання за цим законом у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 не обирати.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до апеляційного суду Житомирської області:

обвинуваченим виключно з підстав призначення покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

потерпілим виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1