Справа № 199/9342/16-к
Провадження № - 1кп/201/134/2017
УХВАЛА
16 січня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000050 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачені ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисники ОСОБА_8

ОСОБА_9

потерпіла ОСОБА_10

представник

потерпілого ОСОБА_11

ВСТАНОВИВ:
В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України та ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що формулювання обвинувачення викладено не коректно, а саме, не вказано час, місце вчинення злочину, факт розподілу ролей між співучасниками. Крім того, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що після закінчення строків досудового слідства, прокурором було проведено ще ряд слідчих дій і процесуальних рішень, що є грубим порушенням вимог КПК України.

Вказане клопотання підтримали обвинувачений, захисник обвинуваченої, обвинувачена та проти його задоволення заперечували прокурор, потерпіла та представник потерпілого.

Заслухавши учасників, суд приходить до висновку, що підстав визначених КПК України для повернення обвинувального акту не має з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акту встановлені в ст. 291 КПК України і обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відповідає цим вимогам.

Що стосується посилань на некоректність викладення фактичних обставин кримінального провадження, то слід зазначити, що прокурором в обвинувальному акті викладено фактичні обставини, так як вони встановлені в ході досудового слідства, що відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України.

Посилання на проведення процесуальних дій після закінчення строків досудового слідства судом перевірене бути не може в межах підготовчого судового засідання, оскільки суд позбавлений права досліджувати докази, а отже це не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Таким чином, підстав передбачених КПК України для повернення обвинувального акту прокурору не зазначено, а отже в задоволенні клопотання захисника належить відмовити.

Прокурором заявлено клопотання про продовження на шістдесят діб строку тримання під вартою ОСОБА_6 та на 30 діб - ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання щодо ОСОБА_6 прокурор посилався на те, що останній обвинувачується у вчинені ряду особливо тяжких злочинів і, перебуваючи на свободі, може намагатись уникнути суду, впливати на свідків чи вчиняти нові злочини.
В обґрунтування клопотання щодо ОСОБА_5 , прокурор посилався на те, що остання обвинувачується у вчинення особливо тяжкого злочину, веде аморальний спосіб життя і може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, а також впливати на свідків.
Потерпілі відносно ОСОБА_5 вирішили дане клопотання на розсуд суду, а відносно ОСОБА_6 просили продовжити строки тримання під вартою.

Захисники просили змінити запобіжні заходи відносно обвинувачених на домашній арешт, так як, ОСОБА_5 , будучи матір`ю одиначкою, має на утриманні малолітню дитину та престарілу матір інваліда, підстав вважати що вона буде впливати на свідків не має, а намагатись уникати суду вона не буде, так як має міцні соціальні зв`язки.

ОСОБА_6 має на утриманні малолітню дитини і його дружина вагітна і в найближчий час буде народжувати дитину, а отже обвинувачений має сталі соціальні зв`язки і не має наміру уникати суду чи вчиняти інші злочини. Що стосується впливу на свідків, то жодних доказів цьому не надано.

Вирішуючи питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на більш м`який, заслухавши учасників процесу, враховуючи особу обвинуваченого, який не працює, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину та вагітну дружину, проте враховуючи тяжкість злочину, яке являється особливо тяжким, кількість епізодів злочинної діяльності суд вважає, що на сьогоднішній день наявні ризики визначені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений, розуміючи тяжкість можливого покарання може спробувати ухилитись від суду а також продовжити свою злочинну діяльність, що є підставою для обрання йому запобіжного заходу. Враховуючи вищеописані обставини суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити нівелювання цих ризиків, а тому вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк його тримання під вартою.

В той же час суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави за умови внесення якого обвинувачений підлягають звільненню з-під варти.
Визначаючи розмір застави, суд враховує вищеперелічені обставини та особу обвинуваченого та вважає за необхідне визначити розмір застави в сумі 413 400 гривень відносно обвинуваченого, оскільки саме такий розмір застави було визначено раніше і саме такий розмір здатен забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Суд, вирішуючи питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, заслухавши учасників процесу, враховуючи особу обвинуваченої, яка не працює, має на утриманні неповнолітню дитину та матір пенсіонного віку, тяжкість злочину, яке являється особливо тяжким. Крім того, суд враховує розмір шкоди, в спричиненні якого вони обвинувачуються, що в своїй сукупності говорить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема обвинувачена, розуміючи наслідки розгляду кримінального провадження відносно нього може вчинити спробу переховатись від суду з метою уникнення відповідальності.

З урахуванням сталих соціальних зв`язків обвинуваченої та тривалості строку тримання її під вартою, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту здатен забезпечити нівелювання ризику, який було встановлено судом вище, а тому продовжувати застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним.

В той же час, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену ОСОБА_5 ряд обов`язків, а саме, прибувати до суду за його вимогою, не залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 без дозволу суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 183, 303, 314, 314-1, 315 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_5 обвинуваченої у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України та ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 14 березня 2017 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_6 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № 0001, отримувач Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, ГУК у м. Києві/м.Київ/22030200, , МФО 820019, застави у розмірі 413 400 гривень, ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти.
У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою, не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.
Застосувати щодо обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком до 14 березня 2017 р.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати до суду за його вимогою;

- не залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 без дозволу суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження щоденно з 20-00 до 07-00 годин.

ОСОБА_5 звільнити з-під варти.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3