В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.03.2017 Справа №607/871/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0000070 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 31.10.2005 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням двохрічного іспитового строку;

- 25.12.2007 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.355 КК України до покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за наступних обставин:

«07 січня 2016 року близько 22.00 год. по АДРЕСА_2 , у ОСОБА_5 , раніше судимого за вчинення умисного корисливого злочину, за який на даний час судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину, за який на даний час судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, близько 22.00 год. 07.01.2016 року, перебуваючи біля під`їзду №6 будинку АДРЕСА_3 , переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає, та він не буде помічений сторонніми особами, шляхом вільного доступу через відчинені двері автомобіля марки «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 , таємно викрав із салону вказаного автомобіля автомагнітолу торгової марки «Prology МСН 375U», яка належить ОСОБА_4 . Із викраденим майном ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення втік, своїми діями заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 893,14 гривень».

Таким чином, ОСОБА_5 , на думку сторони обвинувачення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Проте, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно виправдати з наступних мотивів.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, не визнав та суду пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із членами своєї сім`ї. У той день, який вказаний в обвинувальному акті, тобто 07.01.2016 року, він разом із членами своєї сім`ї, за вказаною адресою, святкували Різдво. Вдома він перебував упродовж всього дня, проте близько 20.00-21.00 год. того дня, він вирішив відвідати свого знайомого ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Таким чином, залишивши вказане місце свого проживання він навідався до свого знайомого ОСОБА_7 , за місцем його проживання. Вдома у ОСОБА_7 , вони разом продовжили святкування Різдва. У той день, за місцем проживання ОСОБА_7 , перебували він, тобто ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В гостях у ОСОБА_7 він перебував до 22.00 год. того дня, після чого вирішив відлучитися з метою придбання алкоголю. Реалізуючи свій намір, він викликав таксі за номером «579», за адресою: АДРЕСА_4 , та повідомив службі таксі про свій маршрут з АДРЕСА_5 , до АДРЕСА_2 , та в подальшому у зворотному напрямку. Залишивши помешкання ОСОБА_7 , він вийшов з будинку на вулицю, де зустрів свого іншого знайомого на ім`я « ОСОБА_9 », який був разом із іншими двома невідомими йому чоловіками. Перебуваючи на вулиці, поблизу вказаного будинку, та очікуючи на таксі, він запропонував їм разом проїхати на вул. 15 Квітня, де придбати алкоголь, та повернутися назад, з метою продовження святкування. Погодившись на його пропозицію, вони четверо очікували приїзду таксі, яке прибуло через 2 хвилини, за місцем замовлення, це був автомобіль марки «ВАЗ 2101» синього кольору, служби таксі номер « НОМЕР_2 ». В подальшому вони разом сіли в автомобіль таксі, він - ОСОБА_5 на переднє пасажирське місце, « ОСОБА_9 » - позаду водія таксі, двоє інших на заднє сидіння, та поїхали на вул. 15 Квітня, 1. Прибувши у вказане місце, він ОСОБА_5 вийшов з автомобіля, та пішов за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_10 , який проживає в АДРЕСА_6 , з метою придбання у нього алкоголю. Зайшовши до нього додому, та отримавши від ОСОБА_10 пляшки горілки, пробувши у нього вдома близько 5 хвилин, він вийшов на вулицю, де побачив замовлений ним автомобіль таксі «ВАЗ 2101», який був із увімкненою звуковою сигналізацією та сигналами аварійної зупинки, всередині автомобіля і поблизу автомобіля ні його знайомих ні водія автомобіля не було. Після цього він попрямував до себе додому. Просить суд винести відносно нього виправдувальний вирок, оскільки будь-якого відношення до вчинення крадіжки він немає.
Допитаний під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 07.01.2016 року, він вирішив надавати послуги таксиста в м. Тернополі автомобілем марки «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 , за допомогою служби таксі «579», одним із його замовлень того дня близько 22.00 год., було перевезення пасажирів з вул. Злуки, 35, до вул. 15 Квітня, 1. Отримавши вказане замовлення, та прибувши за адресою, він побачив чотирьох невідомих йому чоловіків, які сіли в його автомобіль. На переднє пасажирське місце сів раніше невідомий йому ОСОБА_5 , троє інших присіли на заднє пасажирське місце. Під час здійснення перевезення пасажирів, невідомий чоловік який сидів позаду нього, проявляв до нього агресію та неадекватно поводився. Прибувши за адресою вул. Злуки, 1, в м. Тернополі, ОСОБА_5 вийшов з автомобіля, перед виходом передав йому 100,00 грн. та сказав що решту потім візьме, та зайшов у під`їзд вказаного будинку. В час відсутності ОСОБА_5 невідомий чоловік який сидів позаду нього, розпочав погрожувати йому фізичною розправою, та злякавшись за своє життя, він ОСОБА_4 , вийшов з автомобіля, після чого, невідомий вийшов із заднього пасажирського місця та пересів на місце водія, а інший невідомий сказав потерпілому підійти до нього, він злякавшись за своє життя відбіг від автомобіля на відстань 100 метрів, таким чином що в полі його зору був залишений ним автомобіль, та набрав з телефону код охорони, диспетчер передзвонив до нього та він повідомив про інцидент. Згодом, за місцем його перебування, прибули двоє інших таксистів та працівники міліції. Підійшовши через 2 хв. до автомобіля, він виявив викрадення з автомобіля його автомагнітоли. Вважає, що до викрадення автомагнітоли, ОСОБА_5 немає жодного відношення, оскільки автомобіль був в полі його зору і ОСОБА_5 поблизу автомобіля він не бачив.
Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 07.01.2016 року, він разом із своєю дружиною ОСОБА_8 святкували Різдво, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 . Близько 20.00-21.00 год. того дня, до них в гості зайшов його знайомий, ОСОБА_5 , з яким вони продовжили святкування. Близько 22.00-23.00 год. того дня, ОСОБА_5 вирішив відлучитися з метою придбання алкоголю, та викликав за вказаною адресою автомобіль таксі. В свою чергу він ОСОБА_7 провів його до виходу із під`їзду свого будинку, та більше того дня його не бачив.
Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, надано в розпорядження суду виключно наступні ДВА процесуальних документа:

1. Протокол огляду місця події від 07.01.2016 року проведений старшим слідчим СВ ТВП ГУНП в Т/о ОСОБА_11 , який розпочатий о 22.35 год. та закінчений о 23.15 год., предметом огляду якого був автомобіль марки «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, припаркований поблизу будинку №1 по вул. 15 Квітня, в м. Тернополі, під час огляду якого виявлено відсутність автомагнітоли;

2. Висновок експерта №6-58/16 від 26.01.2016 року, згідно якого залишкова вартість, бувшої у користуванні автомобільної магнітоли торгової марки «Prology» модель «МСН-375U», станом на 07.01.2016 року може становити 893,14 грн., при цьому суд звертає увагу, що згідно мотивувальної частини вказаного висновку, сам предмет вчинення злочин автомобільна магнітола, у розпорядження експерта надана не була, а її орієнтовна вартість визначалася порівняльним методом.

Суд дослідивши матеріали кримінального провадження №0000070, заслухавши доводи учасників процесу приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, є безпідставним, а ОСОБА_5 підлягає виправданню у зв`язку з недоведеністю вчинення ним інкримінованого злочину з наступних підстав, а саме:

- надання стороною обвинувачення, виключно двох процесуальних документів, в підтвердження винуватості ОСОБА_5 , а саме протоколу огляду та висновку експерта жодним чином не підтверджують винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення;

- допитані в судовому засіданні: свідок сторони обвинувачення ОСОБА_7 взагалі не повідомив жодних обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки йому такі не відомі; потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив факт непричетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину; допитаний обвинувачений ОСОБА_5 заперечив факт вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно з ст.368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Згідно ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Згідно ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст.91,92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Таким чином, проаналізувавши фактичні обставини кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 185 КК України, суд приходить до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати слід віднести у витрати Державного бюджету України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,373,374 КПК України, Суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Процесуальні витрати - віднести у витрати Державного бюджету України.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1