АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 491/186/17
ВИРОК
Іменем України
07 квітня 2017 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
з участю: секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ананьєві кримінальне провадження №0000024 відносно обвинуваченого громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, уродженця с.Гандрабури Ананьївського району Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, співмешкає, має на утриманні одну малолітню дитину, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 18 лютого 2016 року Кривоозерським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, на підставі ч.1 ст.70, ч.1 ст.71, п.1 ч.1 ст.72 КК України до 4 років позбавлення волі
за участю сторін кримінального провадження : прокурора - ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
19 січня 2017 року біля 17 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння своєї сусідки ОСОБА_6 , розташоване за адресою: с.Гандрабури Ананьївського району Одеської області, під час розмови зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , на ґрунті неприязних відносин, виникла сварка, під час якої ОСОБА_3 маючи намір на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, умисно наніс останній чотири удари долонею правої руки по обличчю та один удар правою ногою по лівій нозі, при цьому спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синців, вогнища забою м`яких тканин та наскрізну забиту рану обличчя, синці та садна правої нижньої кінцівки. Всього ОСОБА_5 було нанесено не менше п`яти ударів.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №8 від 20 січня 2017 року, наявні у ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців, вогнища забою м`яких тканин та наскрізна забита рана обличчя, синці та садна правої нижньої кінцівки, викликають короткочасний розлад здоров`я та у відповідності з п.2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» віднесено до категорії легких тілесних ушкоджень.
В зв`язку з вище наведеним дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, так як він скоїв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину повністю визнав та підтвердив той факт, що 19 січня 2017 року в ході сварки з ОСОБА_5 , наніс їй декілька ударів долонею правої руки по обличчю та один удар правою ногою по лівій нозі, тобто спричинив тілесні ушкодження. В скоєному щиро кається..
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що будь-яких претензій до обвинуваченого у неї немає.
Прокурор Котовської місцевої прокуратури Одеської області пояснила, що під час розгляду кримінального провадження, в судовому засіданні було встановлено та доведено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, при цьому враховуючи те, що обвинувачений є раніше судимим, при цьому має не зняту та не погашену судимість за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу, при цьому приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком від 18 лютого 2016 року.
Сторони кримінального провадження не побажали досліджувати докази щодо обставин скоєння злочину, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, і в суду немає сумнівів в добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України.
В зв`язку з вище наведеним дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності. Крім того суд враховує, що раніше обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України та ч.3 ст.185 КК України, судимість за які не знята і не погашена.
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, на обліку в психіатра та нарколога не стоїть.
На підставі викладеного, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та обставин що обтяжують та пом`якшують покарання, враховуючи його особу, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу.
Крім того клопотань щодо обрання чи зміни міри запобіжного заходу від учасників кримінального провадження не надходило.
При таких обставинах, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, а у зв`язку з тим, що кримінальні правопорушення ОСОБА_3 вчинив, маючи при цьому не зняту та не погашену судимість за вироком Кривоозерського районного суду Одеської області від 18 лютого 2016 року, яким він був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, на підставі ч.1 ст.70 ч.1 ст.71, п.1 ч.1 ст.72 КК України до 4 років позбавлення волі, застосувати до нього дії ч.1 ст.71 КК України, приєднавши не відбуте покарання за попереднім вироком.
Відповідно до ст.71 КК України та п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, то суд на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно роз`яснень пункту 10 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі засудження особи за злочин, вчинений у період не відбутого покарання за попереднім вироком, та призначення покарання, яке згідно з ч.3 ст.72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги ст.71 КК України і призначити за сукупністю вироків остаточне покарання. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності не відбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.
Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 366-371, 374-376, 380, 395,532 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень).
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Кривоозерського районного суду Одеської області від 18 лютого 2016 року за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, на підставі ч.1 ст.70, ч.1 ст.71, п.1 ч.1 ст.72 КК України до чотирьох років позбавлення волі, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання - 4 роки позбавлення волі зі штрафом у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень).
Відповідно до ч.3 ст.72 КК України вирок в частині призначеного ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень - виконувати самостійно.
Відповідно до ч.3 ст.72 КК України вирок в частині призначеного ОСОБА_3 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі - виконувати самостійно.
Запобіжний захід не обирався.
Запобіжний захід до набирання законної сили вироку відносно ОСОБА_3 не обирати.
Термін відбуття покарання обчислювати з моменту затримання та взяття під варту ОСОБА_3 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з моменту його проголошення в Одеський апеляційний суд через Ананьївський районний суд Одеської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_7