Справа № 509/179/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2017 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

19 січня 2017 р., до Овідіопольського райсуду Одеської області з Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області надійшли обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування складених у відношенні ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , який затвердив обвинувальний акт вважав, що справа може бути призначена до судового розгляду, з чим погодився обвинувачений та його захисник і проти чого заперечував потерпілий, з підстав його невідповідності вимогам ст.ст. 290,291 КПК України та з мотивів, викладених у його письмовому клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення : зокрема повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Пунктом 13 частини 1 статті 3 КПК України передбачено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частинами 1,2,4,7,9,10,12 ст. 290 КПК України передбачено складання обвинувального акту здійснюється щодо підозрюваного. Визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів. Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази. При чому, сторонам кримінального провадження, потерпілому надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, обвинувальний акт повинен містити відомості про правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Таким чином, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо. Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 р. зазначив, що у тексті п.п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82 п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення п.п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі - надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Крім того, право бути проінформованим по характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого п.п. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, «Даллос проти Угорщини» п. 47, «Матточіа проти Італії» п. 58).

Суд встановив, що в обвинувальному акті, складеного відносно ОСОБА_8 не в повному обсязі відображені фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, а саме відсутнє належне формулювання обвинувачення і в даному випадку має місце зміст повідомлення ОСОБА_8 про підозру, а в подальшому, про висунуте обвинувачення останньому.

З опису вичиненого ОСОБА_8 злочину вбачається, що він таємно заволодів наплічною сумкою потерпілого з майном і грошовими коштами останнього. Однак, з обвинувального акту не зрозуміло, де знаходилась вищевказана наплічна сумка, на лавочці, чи безпосередньо при потерпілому (на його плечі, в руках, поряд з ним) і де в момент скоєння злочину знаходився сам потерпілий, чи було викрадення його майна таємним.

Також, в обвинувальному акті вказано про викрадення ОСОБА_8 серед іншого майна потерпілого, технічні паспорти на мотоцикл марки «Ямаха» д/н НОМЕР_1 та технічний паспорт на автомобіль «Мерседес Спрінтер» д/н НОМЕР_2 , однак не вказано, на чиї імена були видані вказані технічні паспорти, тобто кому належать вказані транспортні засоби (власники транспортних засобів), що є порушенням вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Згідно з ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємною частиною обвинувального акту, складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити : 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення ; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування ; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до вищевказаного обвинувального акту, що є його невід`ємною частиною, не містить найменування всіх процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, що має важливе значення для оцінки зібраних сторонами доказів, їх належності та допустимості при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 278 КПК України дата і час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вноситься слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні потерпілий стверджував, що досудове розслідування було проведено з грубим порушенням його прав як потерпілого, так як про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_8 за ст. 185 ч. 4 КК України його було повідомлено поштою 13.01.2017 р., і в цей же день, ОСОБА_8 було змінено раніше висунуту підозру з ч. 3 ст. 185 на ч. 4 ст. 185 КК України, про що він як потерпілий не був поставлений до відома слідчим і не ознайомився зі зміненим обвинуваченням. Тобто, повідомлення про відкриття матеріалів кримінального провадження було надіслано потерпілому до повідомлення про зміну раніше висунутої підозри ОСОБА_8 , про що він не знав.

Крім цього, у своєму клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору, потерпілий вказує на те, що в порушення вимог ч.ч. 7,9 ст. 290 КПК України, прокурор не надав слідчому доручення на повідомлення йому, як потерпілому про відкриття матеріалів кримінального провадження та про завершення досудового розслідування, про що він як потерпілий не був повідомлений належним чином і йому не була надана можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження у повному обсязі, чим були суттєво порушені та звужені його права як потерпілого, що підтверджується відсутністю в Реєстрі матеріалів досудового розслідування письмового підтвердження про надання потерпілому доступу до матеріалів кримінального провадження і відсутні відомості про ознайомлення потерпілого з матеріалами кримінального провадження.

Також, в порушення вимог ч. 10 ст. 290 КПК України, потерпілому не було надано достатнього часу для ознайомлення з матеріалами провадження, що позбавило його законного права надати слідчому додаткові докази, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального провадження, і до яких повинно бути надано доступ слідчим і без відома потерпілого, був складений слідчим та затверджений прокурором вищевказаний обвинувальний акт, що є порушенням вимог ст. 56 КПК України (права потерпілого), п.п. 2,11 ч. 1 якої передбачено, що протягом кримінального провадження потерпілий має право бути повідомленим про закінчення досудового розслідування та знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в тому числі після відкриття матеріалів згідно із ст. 290 цього Кодексу, а також, знайомитися з матеріалами кримінального провадження, зокрема з відеозаписом, на якому зафіксовано факт крадіжки належного потерпілому майна.

В п. 33 Розділу І Реєстру вказано про долучення 10.01.2017 р. до матеріалів кримінального провадження витягу з ЄРДР за ознаками злочину за ч. 3 ст. 185 КК України. Разом з тим, витяг з ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відсутній, хоча обвинувальний акт складався саме за цією частиною кримінального Закону.

Суд встановив, що в Реєстрі відсутній час повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 278 КПК України.

Вказані порушення, шляхом позбавлення гарантованих Конституцією України та КПК України прав учасників кримінального провадження, зокрема прав потерпілого та недотримання визначеної Законом процедури судочинства, на думку суду перешкоджають призначенню обвинувального акту відносно ОСОБА_8 до розгляду по суті, є істотними та такими, що тягнуть за собою повернення обвинувального акту прокурору.

Як встановив суд - відомостей про обвинувальний акт № 0002501 від 08.11.2016 р., складений саме відносно ОСОБА_8 із зазначенням кваліфікації (статей, їх частин) кримінального правопорушення в Реєстрі матеріалів досудового розслідування не міститься, хоча згідно ст. 110 ч. 4 КПК України, обвинувальний акт також є процесуальним рішенням і відповідно повинен бути належним чином відображений у Реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст.ст. 109,110,278,290,291 КПК України, а тому зазначені матеріали підлягають поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст. 109,110,278,290,291,314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Повернути обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 4 КК України прокурору Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 .

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1