АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2017 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000036 від 17 січня 2016 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні 3 неповнолітніх дітей, раніше не судимого, уродженця с. Купка Глибоцького району Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26 травня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26 травня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у вигляді трьох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком два роки.

КП №11-кп/794/257/17 р. Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія ст. 286 КК України Доповідач: ОСОБА_1 .
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування основного виду покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, поклавши на нього наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу органу пробації на постійне місце проживання, повідомляти органи пробації про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися в органи пробації для реєстрації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення витрат на лікування та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 37827 гр.67 коп та моральну шкоду в сумі 50000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_6 судові витрати на проведення експертизи в сумі 1528 гр.02 коп. (одну тисячу п`ятсот двадцять вісім гр. дві коп.) на користь держави.

Як вбачається з вироку районного суду обвинувачений ОСОБА_6 визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, 16 січня 2016, приблизно о 20 годин 40 хвилин, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. О. Кобилянської, в с. Верхні Петрівці, зі сторони с. Нижні Петрівці, в напрямку с. Буденець, Сторожинецького району, Чернівецької області. Наближаючись до буд. № 3, вказаної вулиці, водій ОСОБА_6 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість в своїх діях, маючи реальну можливість спостерігати пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в межах проїзної частини дороги по смузі руху в напрямку с. Будинець, Сторожинецького району Чернівецької області не вжив заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на останнього.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден на обох стегнах на середній третині, закритий перелом середньої третини обох стегнових кісток із зміщенням, які у відповідності до висновку СМЕ № 747-д від 24 травня 2016 року, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п. п. 1.5 та 12.3. встановлених «Правилами дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 та ведених в дію з 01 січня 2002, які вимагають від водія:

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

На вказаний вирок захисником ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26 травня 2017 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 , посилається на те, що вирок районного суду ухвалений з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, судом була допущенна неповнота судового розгляду, а висновки суду, викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Захисник ОСОБА_7 вказує на те, що показання потерпілого ОСОБА_8 є неправдивими та не відповідають матеріалам кримінального провадження, та саме потерпілий винний у дорожньо-транспортній пригоді. Зазначає, що в матеріалах справи наявні два суперечливих висновки експертів та суд необґрунтовано не взяв до уваги висновок наданий стороною захисту. Крім того, в доповненні до апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 вказує, що постанови про призначення групи прокурорів, які наявні в матеріалах справи, не підписані керівником місцевої прокуратури, у зв`язку з чим все досудове розслідування проведено незаконно.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку та доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, та потерпілого ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження та з`ясувавши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, надавши останнє слово обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до нижчевикладених висновків з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття остаточного рішення у справі.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що прокурор - це особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 17 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Частиною 3 та 6 статті 110 КПК України визначено, що рішення прокурора приймається у формі постанови. Постанова прокурора виготовлюється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Так, в матеріалах кримінального провадження наявна постанова керівника Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області від 20 січня 2016 року про призначення групи прокурорів (а.п. 3 Т. 1), відповідно до резолютивної частини якої вбачається, що в даному кримінальному провадженні призначено двох прокурорів, а саме: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Проте, в порушення вимог ч. 6 ст. 110 КПК України, у вказаній постанові відсутній підпис керівника прокуратури, який прийняв вказане процесуальне рішення.

Згідно вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 37 КПК України прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Так, в матеріалах справи міститься постанова керівника Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області від 31 травня 2016 року про зміну групи прокурорів (а.п. 4 Т. 1), згідно резолютивної частини якої вбачається, що в даному кримінальному провадженні змінено групу прокурорів з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

При цьому, жодних доводів, визначених ч. 2 та ч. 3 ст. 37 КПК України, які б надавали прокурору правові підстави для зміни групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, в постанові не наведено та в матеріалах кримінального провадження не містяться.

Крім того, вказана постанова керівника Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області від 31 травня 2016 року також, в порушення вимог ч. 6 ст. 110 КПК України, не містить підпису керівника прокуратури, який прийняв вказане процесуальне рішення.

Колегія суддів приходить до висновку, що відсутність підпису керівника прокуратури на вищевказаних постановах свідчить про те, що дані процесуальні рішення ним не приймались, а отже по даному кримінальному провадженні повноваження щодо здійснення процесуального керівництва не були закріплені за жодною особою.

З метою усунення вказаних недолік кримінального провадження, прокурором ОСОБА_5 , під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження заявлено клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження постанови керівника Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області від 20 січня 2016 року про призначення прокурора та постанови керівника Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області від 31 травня 2016 року про зміну групи прокурорів, з наявними підписами особи, що прийняла відповідне процесуальне рішення.

Досліджуючи надані прокурором постанови, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, із наданої прокурором під час апеляційного розгляду постанови керівника Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області від 20 січня 2016 року про призначення прокурора вбачається, що остання хоча й містить підпис уповноваженої особи, проте її мотивувальна частина взагалі не відповідає примірнику цієї постанови, наявному в матеріалах кримінального провадження за змістом (а.п. 4 Т.1).

Крім того, відповідно до резолютивної частини постанови, наявної в матеріалах кримінального провадження, вбачається, що по даному кримінальному провадженні призначено групу прокурорів у складі: прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_10 та прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_11 .

Надана, під час апеляційного розгляду, вищевказана постанова жодних відомостей, у своїй резолютивній частині, про призначення по даному кримінальному провадженні саме групи прокурорів, так і прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_11 не містить (а.п. 157 Т. 2).

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку що вищезазначені постанови хоча й містять однакові відомості щодо дати їх прийняття, номеру кримінального провадження та відомостей щодо посадової особи, яка їх прийняла проте є цілком різними.

Крім того, згідно наданої під час апеляційного розгляду прокурором постанови керівника Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області від 31 травня 2016 року про зміну групи прокурорів вбачається, що остання виготовлена шляхом фотокопіювання наявної в матеріалах кримінального провадження постанови (а.п. 5 Т.1) та проставлення на неї підпису відповідної посадової особи, на що вказує факт наявності на наданій прокурором постанові аналогічних відміток, що й у постанові, наявній в матеріалах кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що постанови, надані прокурором під час апеляційного розгляду, не можуть бути належним доказом прийняття керівником Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області вищенаведених процесуальних рішень.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які інші постанови, які б відповідно до вимог ст. 37 КПК України, визначали та закріплювали повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, згідно матеріалів справи вбачається, що 02 серпня 2016 року по даному кримінальному провадженні проведено підготовче судове засідання, за результатами якого справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до журналу судового засідання (а.с. 29-30 Т.2) вбачається, що у підготовчому судовому засіданні в якості прокурора приймала участь ОСОБА_14 .

Також, під час здійснення судового розгляду даної справи судом першої інстанції в якості прокурорів по кримінальному провадженні приймали участь ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Колегією суддів, під час апеляційного розгляду, не встановлено будь-яких відомостей, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у розумінні вимог кримінального процесуального закону, здійснювали повноваження прокурора під час судового розгляду справи на правових підставах.

При цьому колегія суддів враховує, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не були вказані у вищенаведеній постанові про призначення групи прокурорів від 20 січня 2016 року та постанові про зміну групи прокурорів від 31 травня 2016 року, що також вказує на відсутність в них повноважень прокурора в цьому кримінальному провадженні.

Доводи захисника ОСОБА_7 щодо відсутності в матеріалах кримінального провадження правових підстав для участі під час судового розгляду в суді першої інстанції прокурорів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 повністю знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду та жодним чином не були спростовані прокурором.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо, зокрема, судове провадження здійснено за відсутності прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.

Наведене, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України є підставою призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, у зв`язку з тим, що під час апеляційного розгляду встановлено, що судове провадження в суді першої інстанції здійснювалось за участі працівників прокуратури, без призначення їх прокурорами в даному кримінальному провадженні та при відсутності в них повноважень прокурора в даному кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції іншим складом суду, зі стадії підготовчого провадження.

Крім того, колегією суддів встановлені аналогічні порушення вимог кримінального процесуального закону щодо призначення керівником органу

досудового розслідування слідчих по даному кримінальному провадженні.

Так, відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений, зокрема, визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Проте в матеріалах кримінального провадження відсутній підпис заступника начальника Сторожинецького ВП Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_16 у постанові про здійснення досудового розслідування слідчою групою від 20 січня 2016 року (а.п. 6 Т.1), що також вказує на те, що керівником органу досудового розслідування не приймалось рішення про визначення слідчих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 уповноваженими на здійснення даного досудового розслідування.

У зв`язку з тим, що під час апеляційного розгляду встановлені безумовні підстави скасування оскаржуваного рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції інші доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 по суті прийнятого судом першої інстанції рішення не були предметом апеляційного перегляду.

Під час нового судового розгляду суду необхідно врахувати наведене у даній ухвалі, вирішити питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону, перевірити доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, в тому числі й щодо суперечностей висновків експертів, і постановити рішення, яке б відповідало вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26 травня 2017 року задовольнити частково.

Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26 травня 2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Призначити в Сторожинецькому районному суді Чернівецької області новий судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України, іншим складом суду, зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1
Судді: [підпис] ОСОБА_19
[підпис] ОСОБА_3
"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя -доповідач _______________ ОСОБА_1

28.07.2017 року
(дата засвідчення) копії)