№612/809/16-к
1 кп /612/78/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області в в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бурбулатове Близнюківського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, с середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Викраденими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
У судовому засіданні встановлено, що 22 листопада 2016 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди потерпілий та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, інших істотних для даного кримінального провадження обставин.
Прокурор, потерпілий та обвинувачений у судовому засіданні заявили клопотання про затвердження цієї угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен нести ОСОБА_4 . За ч.1 ст.185 КК України йому має бути призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн .
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зокрема те що відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є наступне.
Згідно п.1 ч.1 ст.473 КПК України: для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Відповідно до ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.
Відповідно до ч.3 ст.424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:
1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди потерпілого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; нероз`яснення потерпілому наслідків укладення угоди;
3) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
Згідно ч.1 ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 476 КПК України клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду.
Згідно ч. 3 ст. 476 КПК України суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.
Згідно ч. 4 ст. 476 КПК України ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Згідно ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Вищенаведені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення та наслідки її невиконання потерпілому та обвинуваченому у судовому засіданні роз`яснені.
Суд переконався, що укладена угода сторонами є добровільна, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Потерпілий у судовому засіданні пояснив, що ніяких претензій до обвинуваченого він не має. Викрадені кошти йому повністю повернені.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і відсутні підстави для його обрання.
Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314,373, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 22 листопада 2016 року про примирення між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим за ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази: 2 покришки та 2 камери «Вороніж», грошові кошти в сумі 2200 грн, коробок з бензопилою марки Гудлак GL4300C червоного кольору з детялями до неї, 3 пральних порошки Gala (французький аромат) 400 гр., 2 рулоти туалетного пареру «розумний вибір, крем лля взуття «Сова» 50 гр., зубна пасту Colgate «цілющі трави» 150 мл., 2 пачки вологих серветок по 72 шт. «дитячі», чоловічий светер чорного кольору в білу та синю полосу з цінником 157 грн., штани джинсові темно-синього кольору «LSLYVANS», шкарпетки сірого та чорного кольорів, рукавиці жіночі бежевого кольору, мішок з мукою 10 кг., шпалери в кількості 7 рулонів, 2 пачки клею «Momental» по 200 гр. кожна, пластикове відро білої акрилової фарби 4,2 кг, передані на зберігання ОСОБА_3 , залишити йому ж.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право копію вироку суду отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1