Справа № 276/152/17
Провадження по справі 1-кс/276/17/17

28 лютого 2017 року смт. Хорошів
В С Т А Н О В И В :
Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав та дав пояснення по суті скарги.
Слідчий просить відмовити у задоволенні скарги, так як при проведенні неодноразових судово-медичних експертиз не виявлено у заявника тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 заперечив заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , покази ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є різними, перехресні допити не дали можливості усунути розбіжності в показах.
Прокурор вказав про відсутність підстав для задоволення скарги, так як слідчий вжив достатніх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, дав належну оцінку доказам, а тому постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою.
Заслухавши заявника, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 303 ч.1 п.3 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
В судовому засіданні встановлено, що по даному кримінальному провадженню слідчим 30.03.2016 року провадження по справі було закрите за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, однак 13.04.2016 року прокурором Коростишівської місцевої прокуратури постанову слідчого від 30.03.2016 року було скасовано та матеріали провадження направлено для організації подальшого розслідування.
27.12.2016 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 125 КК України.
В постанові викладені обґрунтування та підстави закриття кримінального провадження.
Як слідує із матеріалів справи по справі призначались судово-медична, повторна судово-медична та додаткова судово-медична експертизи за висновками яких не підтверджено наявність тілесних ушкоджень у потерпілого.
Об`єктивна сторона злочину передбачена ст. 125 КК України характеризується дією або бездіяльністю спрямоване на заподіяння легкого тілесного ушкодження, наслідками у виді спричинення легкого тілесного ушкодження, причинним зв`язком між вказаними діями та наслідками.
За висновками судово-медичних експертиз № 787 від 21.03.2016 року, № 1536 від 17.06.2016 року, № 2158 від 26.08.2016 року слідує, що у ОСОБА_8 відсутні тілесні ушкодження, що виключає склад злочину передбаченого ст. 125 КК України.
Під час розслідування кримінального провадження ОСОБА_6 неодноразово у своїх показах стверджував, що він не наносив ОСОБА_9 побоїв та ударів, а покази потерпілого ОСОБА_3 щодо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 суперечить висновкам судово-медичних експертиз та він під час досудового розслідування неодноразово їх змінював. Інших доказів які б підтверджували заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . ОСОБА_6 досудовим розслідуванням не отримано.
Згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій,службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що слідчий при розслідуванні кримінального провадження вжив достатніх заходів для повного всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, дав належну оцінку доказам та виніс обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження, а доводи заявника в цій частині є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.
За таких обставин скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя -
Апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти з дня її оголошення до Апеляційного суду Житомирської області через Володарсько-Волинський районний суд.
Слідчий суддя: /підпис/
Суддя: ОСОБА_1