Справа № 443/1464/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/391/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
заявника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 13 лютого 2017 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,
в с т а н о в и л а :
Вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 19 серпня 2014 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 126 КК України, та на підставі ст. 70 КК України йому призначено остаточне покарання штраф у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04 листопада 2014 року вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 19 серпня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишено без змін.
ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами в порядку ст. 459 КПК України.
Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 13 лютого 2017 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.
На ухвалу суду ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою скасувати вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 19.08.2014р. відносно нього. Судове рішення вважає незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права.
В обгрунтування апеляційної скарги покликається на те, що підставами для перегляду вироку за нововиявленими обставинами стали обставини, які не були відомі суду під час судового розгляду і які підтверджують його невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Про ці обставини його нещодавно повідомили вихователі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . ОСОБА_8 в судовому засіданні місцевого суду ствердила, що жодних скарг від дітей про побиття ОСОБА_7 не надходило, тілесних ушкоджень на дітях не бачила, про допит дітей у школі їй нічого не відомо. Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні місцевого суду ствердила, що 22.03.2014р. вона не бачила приїзду працівників міліції в школу та допиту ними дітей. Також свідки зазначили, що потерпілі діти в силу свого захворювання не могли давати показання, які давали під час допитів, у дітей ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 жодних синців на тілі не виявили. 21 травня 2013 року ОСОБА_10 не висловлювала скарг щодо її побиття, тілесних ушкоджень у неї ОСОБА_9 не виявляла. Діти школи - інтернату перебувають під цілодобовим наглядом учителів та вихователів, у кожному класі ведеться журнал спостережень, в якому відразу після виявлення відмічаються всі надзвичайні події щодо дітей. В журналі не виявлено за 19 березня 2013 року та 21 травня 2013 року письмових записів щодо побиття дітей.
Також зазначає, що він тричі заявляв відвід судді Жидачівського районного суду Львівської області з приводу неналежного розгляду кримінальної справи та відмовою суду клопотань про виклик свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також відмовою в проведенні психолого психіатричної експертизи потерпілих дітей.
Вважає, що висновки місцевого суду про те, що наведені ним у поданій заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не можуть бути визнані як нововиявлені, оскільки мають характер повторного дослідження процесуальних дій досудового та судового слідства, є хибними та не відповідають матеріалам досудового та судового слідства у кримінальному провадженні.
Заслухавши доповідь судді, виступ заявника на підтримання доводів апеляційної скарги, позицію прокурора із запереченням доводів апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ст.125 ч.1, 126 ч.1 КК України, та розглянувши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Згідно ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;
5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
В своїй заяві до місцевого суду ОСОБА_7 зазначав нововиявленими обставинами те, що гр.гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які у 2013 році працювали в Лівчицькій спецшколі-інтернаті вихователями, не були опитані під час досудового розслідування та під час розгляду справи в суді. Лише в 2016 році він від них довідався, що цим громадянам нічого невідомо про побиття дітей /а.п.1-3/.
Судом першої інстанції встановлено, що під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 Жидачівським районним судом Львівської області 11.12.2013 року допитана в якості свідка гр. ОСОБА_9 , а гр. ОСОБА_8 викликалась в судове засідання в якості свідка, але в районний суд не з`явилася.
Наведені обставини свідчать про те, що суду першої інстанції достовірно було відомо про гр.гр. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які мали можливість реалізувати свої права і обов`язки свідка згідно ст.66 КПК України під час розгляду справи відносно ОСОБА_7 у 2014 році.
У зв`язку з чим є правильним висновок місцевого суду про те, що наведені обставини неможливо розглядати як нововиявлені обставини згідно ч.1 па п.5 ч.2 ст.459 КПК України.
Погоджується колегія суддів і з тим, що вимога заявника про визнання вказаних вище обставин нововиявленими, зводиться до надання таким іншої правової оцінки, ніж зазначено у вироку суду та намагання заявника перегляду судового рішення, яке у встановленому порядку набуло законної сили.
Європейський суд з прав людини також вважає, що скасування остаточних судових рішень є порушенням принципів неприпустимості повторного розгляду одного разу вирішеної справи і правової визначеності, а отже положень ст.6 Європейської Конвенції з прав людини.
Принцип неприпустимості повторного розгляду одного разу вирішеної судом справи закріплює, що жодна із сторін не може вимагати перегляд остаточного і того, що набрало законної сили, рішення тільки з метою проведення повторного слухання та отримання нового рішення. Повноваження щодо перегляду справи повторно здійснюється з метою виправлення судових помилок, неправильного відправлення правосуддя, а не перегляду по суті / «Бурлеску проти Румунії», «Пономарьов проти України», «Христов проти України».
Враховуючи наведене суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що підстав для скасування вироку Жидачівського районного суду Львівської області від 19.08.2014р. відносно ОСОБА_7 немає.
Таким чином колегія суддів прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 376,404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 13 лютого 2017 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Жидачівського районного суду Львівської області від 19.08.2014р., залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий
Судді