АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1201/17 Справа № 202/811/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді- доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2017 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 1) 23 березня 2007 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі; 2) 12 листопада 2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року і позбавлення волі

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002726 від 25 листопада 2016 року, -

встановила:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 16 березня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 25 листопада 2016 року приблизно об 11 год., знаходячись на сходовому майданчику буд. АДРЕСА_2 , де на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_9 , дістав ніж та умисно наніс останньому один удар в живіт ліворуч.

Даними злочинними діями, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних, які небезпечні для життя в момент заподіяння. Після чого ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано судом за ч. 1 ст. 121 КК України.

За даним законом йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту затримання, тобто з 25 листопада 2016 року.

Зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 25 листопада 2016 року по день набрання вироком законної сили відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою ухвалено продовжити до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судово-трасологічної експертизи у сумі - 1 231 грн. 44 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Обвинувачений не погодився з рішенням суду. В апеляційній скарзі просить його в частині призначення покарання змінити через суворість та призначити більш м`яке покарання.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції не врахував обставини, що пом`якшують його покарання, що визнав вину, щиро розкаявся, за своєю ініціативою прибув до органу поліції після вчинення злочину, сприяв слідству, що має хронічні захворювання. Крім того, зазначає, що його мати потребує постійного догляду. Вказує, що потерпілий не має претензій та прохає не позбавляти його волі.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 підтримав свою скаргу, просив її задовольнити та змінити вирок в частині призначення покарання.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

В судових дебатах учасники процесу підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 401 КК України суд переглядає судове рішення щодо ОСОБА_7 в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 121 КК України - вірна та ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Як убачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді фізичної шкоди здоров`ю потерпілого; особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебував на обліку у наркологічному диспансері з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання кількох наркотичних речовин та інших психоактивних речовин. Синдром залежності», знятий з обліку 13 жовтня 2009 року, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; та обставину, яка обтяжує покарання рецидив. Судом прийнято до уваги думку потерпілого, який в заяві просив не позбавляти обвинуваченого волі, претензій матеріального та морального характеру до того не має.

При такій сукупності даних щодо обвинуваченого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі в нижній межі санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам ст.ст. 6567 КК України, а призначене судом першої інстанції покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та зміни вироку суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3