АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представника власника майна ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.06.2017 року,-
В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на речові докази товарно-матеріальні цінності та грошові кошти, вилучені за результатами проведення обшуку 15.06.2017 за адресою нежитлових приміщень, які використовує у своїй діяльності ФОП ОСОБА_7 (і.н. НОМЕР_1 ) АДРЕСА_1 , а саме:
SAIL з написом Two Stroke 15 (чорного кольору)
Fisher з написом 2,5 б/н
PARSUNF2. 6 BMs/№M 06020700
PARSUN F5BMs/№P 07054305
PARSUN F6 ABM s/№ Q 01001567
PARSUN T15 BM s/№ T 15 BM s/№ M06019426
YAMAHA 8 CMH 6 NO S 1037883 (СІРОГО КОЛЬОРУ)
PARSUN ТЕ 15BM s/№ Q 01003186
PARSUN T9.88M s/№ R 0204972
PARSUN T40JFWs/№N 09001286
PARSUN F20 AFW s/№ Q 03000459
YCF vincod YCF LT 1256G1635326
YCF vincod YCF FC 1503H1733018
YCF vincod YCF 150MX9H1732015
YCF vincod YCF SP 1157G1626054
YCF vincod YCF SM 1507G1625106
YCF vincod YCF SM 1255G1624004
YCF vincod YCF 125 MX3H 1731013
YCF vincod YCF ST 1256G1618215
YCF vincod YCF ST 50A8G1610303
YCF vincod YCF FD 1903H1734028
YCF vincod YCF ST 1255G1618125
YCF vincod YCF M 1504G1625029
YCF vincod YCF S 125S8G1616091
YCF vincod YCF S 125S0G1616053
YCF vincod YCF PT 150XG1622211
BRP MAVERICK ХЗ X RS * SJBVXAW404KOO1643 *
CFMOTO CFORCE 550*LCELDTS 90G6005026
CFMOTO CFORCL 800 EFI*LCELVYZ30H6000342*
BRP MAVERIPK RS *3JBPXLP11DJ001336
Мотоцикли розібрані в коробках:
YCF 150 MX 1H1732011
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.06.2017 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що арештоване майно грошові кошти є особистою власністю ОСОБА_7 , які були ним отримані в результаті продажу майнових прав відповідно до Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна в 2015 році. Крім того, гроші в сумі 200 000 позичені ОСОБА_7 у іншого громадянина, про що є боргова розписка. Відповідно до податкової декларації ФОП ОСОБА_7 в 2016 році та у 1-му кварталі 2017 року він не отримував прибутку, що стосується техніки, то на момент проведення обшуку вона знаходилась в салоні ФОП ОСОБА_8 . Так, на думку апелянта, вказане майно не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, і будь-яких підстав, які б могли це підтвердити прокурором не надано. Разом з тим, як вважає представник власника майна, вказане у клопотанні прокурора майна, не відповідає і критеріям, передбаченим у ч. 1 ст. 96-2 КК України, а відтак до нього не може бути застосована і спеціальна конфіскація. Враховуючи те, що ОСОБА_7 не є підозрюваним, обвинуваченим або засудженим чи юридичною особою щодо якої здійснюється провадження, застосування норм ч. 5 ст. 170 КПК України, як правової підстави для накладення арешту на майно, також не має. Таким чином, у слідчого судді взагалі були відсутні жодні правові підстави для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.
Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
23.06.2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора задоволено.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.
З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, а тому доводи апеляційної скарги про відсутність повідомлення власнику майна ОСОБА_7 про підозру, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень прав власника майна та необґрунтованого обмеження прав власності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на речові докази товарно-матеріальні цінності та грошові кошти, вилучені за результатами проведення обшуку 15.06.2017 за адресою нежитлових приміщень, які використовує у своїй діяльності ФОП ОСОБА_7 (і.н. НОМЕР_1 ) АДРЕСА_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.
СУДДІ:
_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Справа № 11-сс/796/3561/2017 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9