УХВАЛА

01 серпня 2017 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 з участю слідчого ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , за погодженням із прокурором Рівненської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, а саме на нежитлову будівлю торгово-реабілітаційного центру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити здійснювати реєстрацію, перереєстрацію вказаних земельних ділянок. Заборонити здійснювати будь-які дії щодо розпорядження вказаних земельних ділянок.
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007834 від 08.11.2016 щодо можливих неправомірних дій ТОВ «Фінанс траст груп», а саме перереєстрації права власності на нежитлову будівлю торгово-реабілітаційного центру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та в подальшому продано ОСОБА_4 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що у відділі примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненської області знаходяться зведене виконавче провадження щодо стягнення коштів з боржника - ОСОБА_5 . В межах даного зведеного виконавчого провадження, державним виконавцем було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. Виконавцем встановлено належність боржнику нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі торгово-реабілітаційного центру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Дане нерухоме майно є предметом іпотеки на підставі договору іпотеки р.№ 1594 25.04.2008 року, заставодержателем згідно якого та договору про відступлення права вимоги р.№ 457 від 15.04.2015 року є ТОВ «Фінанс Траст груп». Згідно матеріалів виконавчого провадження № 37813440 з примусового виконання в/л №2-1913/11 виданого 24.04.2013 року Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Фінанс траст груп» боргу в розмірі 2919163,49 грн., стягувачем було ініційовано накладення арешту на дане майно боржника, та проведено опис нерухомого майна: нежитлової будівлі торгово-реабілітаційного центру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою примусової реалізації майна на прилюдних торгах. Згідно висновку про вартість майна, станом на 17 травня 2016 року (дана оцінки) вартість нежитлової будівлі торгово-реабілітаційного центру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 10 677 700,00 грн. (десять мільйонів шістсот сімдесят сім тисяч сімсот гривень 00 коп.) без включення податку на додану вартість. Після проведення оцінки майна, державним виконавцем було передано майно на реалізацію та призначено торги на 02 грудня 2016 року.
03 листопада 2016 року, заявнику стало відомо про те, що уповноваженими представниками ТОВ «Фінанс траст груп» було вчинено злочинні, рейдерські дії по перереєстрації права власності на нежитлову будівлю торгово-реабілітаційного центру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Представники ТОВ «Фінанс траст груп» набули у власність об`єкту нерухомого майна, вартість якого значно перевищує розмір заборгованості заявника перед ТОВ «Фінанс траст груп», та вподальшомувчиненно злочинні дії, щодо перереєстрації права власності на нежитлову будівлю торгово-реабілітаційного центру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та в подальшому продано ОСОБА_4 . Збитки становлять 7 758 536,51 грн. різниця оціненої ринкової вартості майна та боргу перед ТОВ «Фінанс траст груп».
Таким чином, є достатні підстави вважати, що вказана нежитлова будівля торгово-реабілітаційного центру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є доказом злочину зазначеного кримінального правопорушення, та являється предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке є предметом кримінально протиправних дій, з метою позбавлення будь-яких осіб можливості відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до знищення, відчуження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
В судовому засіданні слідчий клопотання про арешт майна підтримав з підстав зазначених в клопотанні, просить суд його задоволити.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1ст.1 170 КПК України, Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України , у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Як встановлено в судовому засіданні, що слідчим відділом Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007834 від 08.11.2016 щодо можливих неправомірних дій ТОВ «Фінанс траст груп», а саме перереєстрації права власності на нежитлову будівлю торгово-реабілітаційного центру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та в подальшому продано ОСОБА_4 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що у відділі примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненської області знаходяться зведене виконавче провадження щодо стягнення коштів з боржника - ОСОБА_5 . В межах даного зведеного виконавчого провадження, державним виконавцем було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. Виконавцем встановлено належність боржнику нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі торгово-реабілітаційного центру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Дане нерухоме майно є предметом іпотеки на підставі договору іпотеки р.№ 1594 25.04.2008 року, заставодержателем згідно якого та договору про відступлення права вимоги р.№ 457 від 15.04.2015 року є ТОВ «Фінанс Траст груп». Згідно матеріалів виконавчого провадження № 37813440 з примусового виконання в/л №2-1913/11 виданого 24.04.2013 року Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Фінанс траст груп» боргу в розмірі 2919163,49 грн., стягувачем було ініційовано накладення арешту на дане майно боржника, та проведено опис нерухомого майна: нежитлової будівлі торгово-реабілітаційного центру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою примусової реалізації майна на прилюдних торгах. Згідно висновку про вартість майна, станом на 17 травня 2016 року (дана оцінки) вартість нежитлової будівлі торгово-реабілітаційного центру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 10 677 700,00 грн. (десять мільйонів шістсот сімдесят сім тисяч сімсот гривень 00 коп.) без включення податку на додану вартість. Після проведення оцінки майна, державним виконавцем було передано майно на реалізацію та призначено торги на 02 грудня 2016 року.
В судовому засіданні слідчий не надав жодного доказу, які підтверджували б наявність достатніх підстав для накладення арешту на нерухоме майно, а саме на нежитлову будівлю торгово-реабілітаційного центру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Не надав документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання. Крім того слідчий не надав жодних пояснень з приводу внесеного ним клопотання.
Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчим не доведено необхідність застосування арешту та надано не достатньо доказів для накладенні арешту, слідчий суддя прийшов до висновку, про відмову в задоволенні клопотання.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.167,170, 171, 173,309 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1