Ухвала

06 березня 2017року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 22 листопада 2016 року щодо ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и л а:
вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 вересня 2016 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 22 листопада 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 1 ст. 70, ст. 71 вказаного Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.

Зі змісту касаційної скарги прокурора вбачається, що він не погоджується з вказаною ухвалою апеляційного суду.

Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, прокурор вказаних вимог процесуального закону не дотримався.

Так, у поданій скарзі прокурора не міститься належного обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та явної несправедливості призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 судом апеляційної інстанції, а відтак, й необхідності скасування оскаржуваного судового рішення на підставах, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 412, 414 цього Кодексу, а також зважаючи на приписи статей 50, 65 КК України. При цьому, апеляційним судом покарання не призначалося, а лише було прийнято рішення про законність його застосування судом першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 22 листопада 2016 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скарги йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 ___________________ ОСОБА_3