23.03.2017
Справа № 717/170/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2017 року смт. Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні №0000465 відносно

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Іванівці Кельменецького району, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не одруженої, не працюючої, не судимої,

з участю:

прокурора: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2016 року, біля 07 години, ОСОБА_3 у житловому будинку АДРЕСА_1 , почала погрожувати вбивством своїй матері ОСОБА_5 , а саме казала, що приб`є ОСОБА_5 . Потерпіла ОСОБА_5 , знаючи, що ОСОБА_3 є психічно хворою, сприйняла цю погрозу як реальну та злякавшись за своє життя, почала втікати з господарства. Однак ОСОБА_3 вийшла за ОСОБА_5 з господарства на вулицю, наздогнала і на дорозі почала наносити удари руками та ногами по голові, тулубу та ногах ОСОБА_5 . Своїми протиправними діями ОСОБА_3 заподіяла ОСОБА_5 наступні легкі тілесні ушкодження: синці на тім`яній ділянці справа, на скроневій ділянці справа, на нижній повіці правого ока, на грудній клітці зліва в проекції 2-4 ребер між пригрудинною та середньо-ключичною лініями, на грудній клітці справа в проекції 8-9 ребер по задньо-підпахвовій лінії, на передній поверхні правого колінного згину, на передній поверхні нижньої третини лівого стегна, субкон`юнктивальний крововилив у внутрішньому куті правого ока.

Факт вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечних дінь, що мають ознаки складу злочинів передбачених ч.1 ст.125 та ч.1 ст. 129 КК України доведено в судовому розгляді показаннями потерпілої, показаннями свідків, висновком експерта.

Потерпіла ОСОБА_5 дала суду показання про те, що восени 2016 року, біля 07 години, в с. Бурдюг Кельменецького району, вона знаходилася у будинку в якому вона проживає. ЇЇ дочка ОСОБА_3 також живе в цьому будинку. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розмовляли. ОСОБА_3 почала гупати дверима. Після цього ОСОБА_3 почала погрожувати, що приб`є ОСОБА_5 . Потерпіла злякалася і вийшла з будинку на дорогу. Однак ОСОБА_3 вибігла на дорогу слідом за ОСОБА_5 . Втікаючи ОСОБА_5 впала. В цей час ОСОБА_3 зловила потерпілу за волосся і почала бити по тілу. ОСОБА_5 кричала. ОСОБА_3 залишила потерпілу і пішла в господарство. Через деякий час ОСОБА_5 піднялася та пішла до сусідки ОСОБА_7 , яка зателефонувала ОСОБА_8 . ОСОБА_8 викликала працівників поліції та лікарів. ОСОБА_3 давно хворіє, є інвалідом другої групи і проявляє агресію. Раніше ОСОБА_3 казала, що буде на похороні ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_7 дала суду показання про те, що в листопаді 2016 року, в суботу вранці, біля 08 години, її розбудила ОСОБА_5 і попросила зателефонувати до ОСОБА_8 . ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_3 стало погано і ОСОБА_3 побила ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_8 дала суду показання про те, що ОСОБА_3 є її матір`ю. Вранці 12 листопада 2016 року ОСОБА_8 зателефонувала сусідка і ОСОБА_5 плачучи сказала, що ОСОБА_3 її побила. ОСОБА_8 зателефонувала в поліцію і в лікарню. ОСОБА_3 психічно хвора з 2004 року. ОСОБА_3 раніше вже проявляла агресію, кричала та ображала. У 2011 році ОСОБА_3 вдарила ОСОБА_5 стільцем по голові. Раніше ОСОБА_3 казала, що знищить ОСОБА_5 і буде у неї на похороні.

З висновку експерта №1666 екс від 24.11.2016 року вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: синці на тім`яній ділянці справа, на скроневій ділянці справа, на нижній повіці правого ока, на грудній клітці зліва в проекції 2-4 ребер між пригрудинною та середньо-ключичною лініями, на грудній клітці справа в проекції 8-9 ребер по задньо-підпахвовій лінії, на передній поверхні правого колінного згину, на передній поверхні нижньої третини лівого стегна, субкон`юнктивальний крововилив у внутрішньому куті правого ока. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як семикратної травмуючої дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, по строку та обставинам можуть відповідати вказано у постанові і відносяться , як кожне окремо, так і в сукупності до легких тілесних ушкоджень. Малоймовірно виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з положення стоячи на тверду площину з виступаючими предметами, з прискоренням чи без такого.

З висновку судово-психіатричного експерта №86 від 30.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 в даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі маячного шизофреноподібного розладу, псевдопаралітичного синдрому, внаслідок органічного ураження ЦНС судинного генезу. За своїм психічним станом на даний час підекспертна не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу до якого відноситься інкриміноване їй діяння ОСОБА_3 також виявляла ознаки маячного шизофреноподібного розладу псевдопаралітичного синдрому, внаслідок органічного ураження ЦНС судинного генезу. Наявна на той час психотична симптоматика обумовлювала хворобливу поведінку підекспертної і позбавляла її можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом за місцем проживання (Чернівецька обласна психіатрична лікарня).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено та підтверджено сукупністю досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, що ОСОБА_3 вчинила суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.1 ст. 125 та ч.1 ст. 129 КК України в стані неосудності, є неосудною та є суспільно небезпечною.

Обираючи вид примусового заходу медичного характеру, суд враховує характер та тяжкість вчинених діянь, психічне захворювання ОСОБА_3 , її поведінку до вчинення суспільно небезпечних діянь, її небезпечність для самої себе та інших осіб.

Зокрема, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинила суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки злочинів невеликої тяжкості. З урахуванням стану ОСОБА_3 , ступеня її небезпечності щодо себе та щодо інших осіб, суд вважає, що до ОСОБА_3 слід застосувати примусовий захід медичного характеру у виді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

Відповідно до ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

На підставі ст. 94 КК України, Закону України „Про психіатричну допомогу, керуючись ч.6 ст.9 КПК України, ст.ст. 512,513 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кельменецький районний суд.

Суддя: