Справа 688/3948/16-к
№ 1-в/688/1103/16
Ухвала
Іменем України
06 грудня 2016 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Шепетівської виправної колонії № 98 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Шепетівці судове провадження за заявою про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полонне Хмельницької області та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, до засудження не працював, відповідно до ст.89 КК України не судимого,

в с т а н о в и в:
18 листопада 2016 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, в якій просить суд застосувати щодо нього заохочувальну норму у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав заяву про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання та просив її задовольнити.

Представник Шепетівської виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення заяви ОСОБА_5 і вважає, що останній своєю поведінкою довів те, що став на шлях виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення та зазначив, що останній не довів того, що став на шлях виправлення.

Заслухавши в судовому засіданні засудженого, представника адміністрації виправної установи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.
Висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.
Законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду, оскільки таке звільнення може бути застосоване за певних умов.
Судом встановлено, що, ОСОБА_5 засуджений вироком Романівського районного суду Житомирської області від 29.09.2010 року за ч.1 ст.115 України до 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.01.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_5 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 18.06.2009 року по 15.10.2010 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку 18.06.2009 року.

Кінець строку 22.02.2018 року.

ОСОБА_5 засуджений за скоєння особливо тяжкого злочину, відбув необхідну частину строку покарання, після відбуття якої може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
За даними довідки про заохочення і стягнення, ОСОБА_5 два рази (13.06.2016 року та 21.09.2016 року) заохочувався за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці, стягнення відсутні.
Відповідно до протоколу №43 від 17.02.2016 року ОСОБА_5 в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст.82 КК України та застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ст.81 КК України відмовлено, оскільки він не став на шлях виправлення та не довів своє виправлення.
Згідно протоколу №34 від 02.07.2014 року ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні переведення до дільниці соціальної реабілітації відповідно до ст.101 ВК України, як такому, що не стає на шлях виправлення.
З характеристики вбачається, що за період відбування покарання в Шепетівській виправній колонії Хмельницької області № 98 засуджений ОСОБА_5 характеризується добре, працевлаштований у виробничій зоні колонії різноробочим у майстерні на дільниці по виготовленню єврорамок до вулика. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, на профілактичних обліках не перебуває. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Відомості прийняття участі у програмах диференційованого впливу відсутні.
Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, має цивільний позов і в період відбування покарання в Шепетівській виправній колонії збитки потерпілій не відшкодовував, за весь період відбуття покарання має лише два заохочення, Шепетівською виправною колонією йому 17.02.2016 року було відмовлено в заміні покаранні більш м`яким та в умовно-достроковому звільненні як такому, що не довів свого виправлення, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 не довів своє виправлення, тому не має підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного,керуючись ст.81 КК України,ст.ст.537,539 КПК України,суд

у х в а л и в:

В задовленні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з моменту оголошення.

Головуюча: