Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 511/849/17
Номер провадження: 1-кп/511/132/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2017м.Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
представника Роздільнянського районного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції - ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000395 від 28.03.2017 року, який надійшов від Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна Одеської області, громадянина України, розлученого, з середньо-спеціальною освітою, працюючого за наймом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 23.03.2017 знаходився у приміщенні магазину «Продукти - 1043 АТБ» за адресою: м. Роздільна, вул. Привокзальна 6, виник умисел на таємне викрадення трьох пляшок коньяку марки «Вolgгаd».

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині «Продукти - 1043 АТБ» 23.03.2017 біля 09:19 годин, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з прилавку алкогольних напоїв, одну пляшку коньяку марки «Вolgгаd», вартістю 121,95 гривень, після чого з викраденою пляшкою вийшов з магазину.

В подальшому продовжуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , знову прибув того ж дня до вказаного магазину та біля 10:04 годин, шляхом вільного доступу впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з прилавку алкогольних напоїв викрав одну пляшку коньяку марки «Вolgгаd», вартістю 111,40 гривень, після чого з викраденою пляшкою вийшов з магазину.

Також, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , знов прибув того ж дня до вказаного магазину та біля 12:46 годин шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з прилавку алкогольних напоїв викрав одну пляшку коньяку марки «Вolgгаd», вартістю 116,35 гривень, після чого з викраденою пляшкою вийшов з магазину.

Після вчинення вказаних дій ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди ТОВ «АТБ-Маркет» у розмірі 349,70 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи і пояснив, що 23.03.2017 року біля 09год 19хв. прийшов до магазину «АТБ» та здійснив крадіжку пляшку коньяку марки «Вolgгаd», після чого з викраденим коньяком вийшов з магазину. Через деякий час, того ж дня, він знову зайшов до магазину «АТБ» і викрав пляшку коньяку марки «Вolgгаd» після чого з викраденим коньяком вийшов з магазину. Потім, знову того ж дня, він зайшов до магазину «АТБ» і викрав ще одну пляшку коньяку марки «Вolgгаd», після чого з викраденим коньяком вийшов з магазину. Повідомив, що 23.03.2017 року він викрав з магазину «АТБ» 3 пляшки коньяку марки «Вolgгаd». Зазначив, що відшкодував завданий збиток.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі та повідомив, що обвинуваченим повністю відшкодовано завданий збиток, і він претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Таким чином показання обвинуваченого ОСОБА_4 повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує .
З урахуванням повного визнання вини обвинуваченого у вчиненні злочину, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного злочину, а його дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) .
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого та враховує ті обставини, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п. 27.28), за місцем мешкання характеризується задовільно (а.к.п.31) і є особою раніше не судимою (а.к.п. 29).

Судом враховується, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував завданий матеріальний збиток.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Із досудової доповіді, складеної за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 Роздільнянського районного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 10.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 раніше не був судимий, має постійне місце проживання, має середньо - спеціальну освіту столяр, на теперішній час працює за наймом, займається ремонтними роботами квартир. Стан здоров`я задовільний, періодично вживає алкогольні напої, не підтримує зв`язки з особами з антисоціальною поведінкою, розлучений, допомагає дітям. Обвинувачений провинну визнає, розкаюється, поведінку контролює.

Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Відповідно до висновку органу пробації - виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без застосування покарання у виді позбавлення чи обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ "Про пробацію", досудова доповідь - письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.

За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України, є зокрема і визнання вини обвинуваченого, і щире каяття у вчиненому, і активне сприяння розкриттю злочину, і добровільне відшкодування завданого збитку, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді штрафу.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речовий доказ по справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850грн.

Речовий доказ - диск с відеозаписом з камер внутрішнього відео спостереження з магазину «Продукти 1043 АТБ» розташованому за адресою: АДРЕСА_2 за період часу з 09:00 до 13:00 годин 23.03.2017 року, після набрання вироком законної сили, зберігати при матеріалах кримінального провадження (а.к.п.30).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1