Справа №601/2136/13-к
Провадження № 1/601/2/2016
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2016 року Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 розглянувши матеріали кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 25 листопада 2016 року кримінальну справу про засудження ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 190 КК України за апеляціями державного обвинувача прокурора місцевої прокуратури ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_2 на вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 серпня 2016 року знято з апеляційного розгляду та повернуто до Кременецького районного суду Тернопільської області для виконання вимог ст. ст. 350, 351, 354 КПК України (в редакції 1960 року).
Відповідно до п.п.4, 5 ст. 350 КПК України (в редакції 1960 року) в апеляції зазначаються: вказівка на те, в чому полягає незаконність вироку, ухвали, постанови та доводи на її обгрунтування; прохання особи, яка подає апеляцію.
З мотивувальної частини апеляції засудженого ОСОБА_2 слідує, що він вважає оскаржуваний вирок суду відносно себе незаконним, посилаючись на однобічність та неповноту досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, ставлячи під сумнів допустимість доказів обвинувачення, які судом покладені в основу доведення його вини, тобто фактично порушує питання про свою невинуватість. При цьому вказує, що суд безпідставно не брав до уваги докази, які підтверджують його невинуватість.
Водночас, у прохальній частині апеляції засуджений ОСОБА_2 зазначає лише про повне скасування вироку суду першої інстанції і постановлення судом апеляційної інстанції свого вироку, не конкретизуючи, який саме на його думку слід ухвалювати вирок, зокрема, виправдувальний чи обвинувальний і при цьому порушує питання про застосування закону України «Про амністію», що виключається відповідно до вимог Кримінально-процесуального законодавства, у випадку ухвалення судом виправдувального вироку, оскільки застосування закону України «Про амністію» можливе лише відносно осіб, визнаних винними у вчиненні інкримінованого злочину, шляхом звільнення їх від призначеного покарання.
Вищевказані недоліки є істотними та такими, що виключали можливість призначення апеляції засудженого ОСОБА_2 до апеляційного розгляду, як таку, що не відповідає вимогам ст.350 КПК України (в редакції 1960 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 352 КПК України (в редакції 1960 року) у разі не виконання особою, яка подала апеляцію, вимог, передбачених статтею 350 цього Кодексу, головуючий своєю постановою залишає апеляцію без руху та повідомляє про необхідність виконання зазначених вимог закону протягом семи діб з моменту одержання повідомлення. Постанова оскарженню не підлягає.

Згідно ч. 2 ст. 352 КПК України (в редакції 1960 року) якщо у визначений строк ці вимоги не будуть виконані, то апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду. Постанову може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції, який має право своєю ухвалою визнати апеляцію такою, що підлягає розгляду, і дати розпорядження суду першої інстанції щодо виконання ним вимог статті 351 цього Кодексу.

На підставі вищесказанного та керуючись ст. ст. 350, 357, 359 КПК України (в редакції 1960 року), суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляцію засудженого ОСОБА_2 на вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 серпня 2016 року залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_2 про необхідність виправлення недоліків апеляційної скарги, зазначених в постанові суду протягом семи днів з дня отримання даної постанови суду.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що якщо у визначений строк вимоги зазначені в постанові не будуть виконані, то апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: