АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3647/16-к Номер провадження 11-кп/786/989/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтави матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 3 листопада 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 3 листопада 2016 року задоволено клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 та звільнено останнього умовно достроково від відбування основного покарання, призначеного Сітловодським міськрайонним судом Кіровоградської області від 27.12.2010 року за ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263, ст. 70 Кк України у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 23 дні.

Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про його умовно дострокове звільнення. При цьому вказує, що ОСОБА_7 працює не постійно, а лише з червня по серпень 2013 року, з травня по вересень 2015 року та з квітня 2016 року, що свідчить про небажання його працювати та своєю працею доводити своє виправлення, має 33 стягнення та лише 3 заохочення.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , заперечення засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , думку представника Полтавської ВК № 64 ОСОБА_10 , який поклався на розсуд суду, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання застосовується після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 має 33 стягнення та всього 3 заохочення. Крім того, 4 рази піддавався найсуворішому виду стягнень поміщення до дисциплінарного ізолятора.

При цьому, засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання в установі працював не постійно, а лише з червня по серпень 2013 року, з травня по вересень 2015 року та з квітня 2016 року.

16.07.2016 року, заступником начальника ПВК № 64 із соціально виховної та психологічної роботи, було відмовлено ОСОБА_7 у поданні документів на умовно дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки він не довів своє виправлення ( а.с. 222 особової справи).

Разом з тим, 24.10.2016 року ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Колегія суддів, вважає рішення місцевого суду про задоволення такої заяви засудженого необґрунтованим, оскільки аналіз поведінки ОСОБА_7 , який відображений в матеріалах його особової справи, кількість і характер дисциплінарних стягнень, незначна кількість заохочень, не дають підстав вважати, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

За цих обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 потребує додаткового контролю з боку адміністрації колонії, а тому застосування до нього положень ст. 81 КК України у виді умовно дострокового звільнення від відбування покарання, на даний час є передчасним.

Керуючись ст.ст. 81 КК України, ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 3 листопада 2016 року про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3