Кримінальне провадження № 1-кп/331/444/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2017 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадина України, який має вищу освіту, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно працевлаштований в ДЮСШ Колос, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Так, 22.07.2017 року, о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №46 по вул. Шкільній в м. Запоріжжі, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у малолітнього ОСОБА_6 2006 р.н. мобільний телефон «Samsung Galaxy Core prime», який належить його матері ОСОБА_4 та в подальшому зник з вказаним телефоном та розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 заволодів майном, що належить ОСОБА_4 , а саме:
- мобільним телефоном «Samsung Galaxy Core prime», вартістю 2999 гривень,
- сім-картою оператора стільникового зв`язку «Лайф» № НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, на рахунку якої грошові кошти відсутні;
- сім-картою оператора стільникового зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, на рахунку якої грошові кошти відсутні, а всього майном на загальну суму 2999 гривень, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_4 на вказану суму.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).
В судовому засіданні надійшла угода про примирення від 31.07.2017 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Виходячи зі змісту даної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє права та наслідки укладення угоди, які передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені судом в судовому засіданні.

Також в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілої суд встановив, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ст. 471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які обвинувачені зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або не призначення покарання та звільнення його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою провину, щиросердно розкаявся у вчиненні злочину, сприяв проведенню досудового розслідування., добровільно відшкодував завдану шкоду. Ці обставини оцінюються судом, як пом`якшуючі відповідальність обставини, обтяжуючих обставин суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на досудовому слідстві не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази та судові витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 468-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 31 липня 2017 р. у кримінальному провадженні №1-кп/331/444/2017, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області з урахуванням обмежень, визначених ст. 394 ч. 3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1