АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/683/16-к Номер провадження 11-кп/786/431/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтави матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 12 січня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Магадан РФ, громадянин України, з неповною середнью освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживаючий в АДРЕСА_2 , раніше судимий, -

засуджений за:

-ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі;

-ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злчинів шляхом часткового складання покарань визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

У відповідності до ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 19.02.16 р. і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Виключено з об`єму обвинувачення ОСОБА_7 епізод крадіжки майна СТ «Мічурінець» від 6.03.2016 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого майнову шкоду в розмірі 9 450 грн.

За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення злочинів за таких обставин.

20.04.2016 року, близько 2 год.00хв. Малишев. з метою крадіжки чужого майна, переліз через паркан та проник на огороджену територію будівельного майданчика, розташованого по АДРЕСА_3 , де шляхом підбору ключа проник до приміщення будівельного вагончику, звідки викрав належне ОСОБА_9 майно а саме: бензотример « victus VB -30» вартістю 2000 грн., кутову шліфувальну машинку марки «Bosh» вартістю 1000 грн., кутову шліф машинку марки «Makita HP1640» вартістю 2 000 грн., зарядний пристрій «Bosh KL 12018» вартістю 1500 грн., зарядний пристрій марки «ЗУ-75» вартістю 800 грн. та водяний лічильник вартістю 150 грн., а всього майна на загальну суму 9 450 грн. З місця злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 18.05.2016 близько 9 год.40 хв. в районі адміністративної будівлі Комсомольської міської ради, розташованої по вул.. Миру 24. у м. Горіші Плавні Полтавської області,. Малишев виявив пристебнутий велосипед марки « України» та скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає таємно, повторно, викрав його та розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 1230 грн.

Крім того, органами досудового слідства ОСОБА_11 звинувачується у тому, що 6.03.2016 року близько 8 год. 00 хв. на ділянці місцевості, прилеглій до садового товариства «Мічурінець», що розташоване по вул. Будівельників 19, у м. Горіші Плавні Полтавської області, виявив металеві труби садового товариства «Мічурінець», які було складено поза його межами. Маючи умисел на викрадення чужого майна, ОСОБА_11 скориставшись тим. що його ніхто не бачить, повторно, таємно, викрав металеву трубу довжиною 6 м., чим завдав товариству «Мічурінець» майнової шкоди в розмірі 10 20 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду щодо нього змінити та пом`якшити покарання з врахуванням щирого каяття, допомога слідству та стан здоров`я, зокрема хворобу «Гепат «В» та «С».

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду щодо ОСОБА_11 скасувати в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а також через невідповідність призначеного покарання ступепю тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок мякості.

Зокрема вказує, що вина ОСОБА_11 у викраденні майна садового товариства «Мічурінець» є доведеною, а висновки суду щодо не встановлення розміру матеріальної шкоди спричиненої власнику викраденого майна, є такими що не відповідають дійсності.

Вина обвинуваченого у викраденні майна товариства «Мічурінець» підтверджується показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 та самого обвинуваченого ОСОБА_7 , також письмовими доказами наявними у матеріалах провадження, яким не була надана належна оцінка. Вважає висновок суду, щодо невизнання належним доказом висновку товарознавчої експертизи хибним та таким, що не грунтується на нормах КПК.

Зазначає, що при вирішення питання щодо міри покарання обвинуваченому, судом не було взято до уваги, що останній має непогашену судимість за вчинення злочинів проти власності в тому числі тяжких, не одружений, не працює і не навчається, не має постійного місця проживання та джерела доходу, а тому міра покарання повинна бути більшою, ніж та що призначена судом для дійсного виправлення ОСОБА_11 .

Просить постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінальних правопорушень по всім епізодам злочинної діяльності, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч.2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком Комсомольського міського суду від 19.02.2016 року призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги обвинуваченого та їх заперечення проти апеляційної скарги прокурора, прокурора ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та заперечував роти апеляції обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає, що вони не підлягають до задоволення з таких підстав.

Законність та обґрунтованість винесеного місцевим судом вироку в частині засудження ОСОБА_7 за вчинення крадіжок майна потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 апелянтами в апеляційній скарзі під сумнів не ставиться та не оспорюється, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до ч.1 ст.404 КПК України не переглядає рішення суду в цій частині.

За даними епізодами злочинної діяльності дії обвинуваченого правильно кваліфіковані судом за ч.2, ч.3 ст. 185 КК України.

Разом з тим, в апеляційній скарзі прокурора оспорюються фактичні обставини справи по епізоду крадіжки майна садового товариства «Мічурінець», який виключений з об`єму обвинувачення ОСОБА_7 .

Колегія судів вважає, що місцевим судом по даному епізоду досліджені та перевірені в судовому засіданні всі допустимі докази в їх сукупності та правильно зроблено висновок про те, що звинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України за епізодом крадіжки майна СТ «Мічурінець» ґрунтується на припущеннях, які не можуть бути прийняті судом в якості доказів винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_7 , як під час досудового так і судового слідства не заперечував факт того, що відвіз металеву трубу на пункт прийому металобрухту, але зазначав що знайшов її і думав. що вона нічийна, заперечував умисел на викрадення.

Разом з тим, судом правильно встановлено, що умисел ОСОБА_7 був направлений на викрадення чужого майна, при цьому обвинувачений байдуже ставився до того кому воно належить, що у свою чергу не впливає на правову кваліфікацію.

Не зважаючи на це, є правильним висновок суду, що стороною обвинувачення не було надано достатніх та допустимих доказів доведеності вини ОСОБА_7 за цим епізодом, а виявлені в ході судового розгляду суперечності не спростовано.

Зокрема, судом дана належна оцінка та визнано не допустими доказами довідка вартості викраденої труби, яка не містить назви, оскільки вартість труби зазначена в ній визначаласть на розсуд голови правління ОСОБА_15 та висновок товарознавчої експертизи, оскільки стороною обвинувачення не було надано експерту для дослідження предмет злочинного посягання (досліджувалась зовсім інша труба).

У рішенні ЄС з прав людини у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії» зазначено, що принцип презумпції невинуватості полягає в наступному. Тягар доведення вини обвинуваченого покладається на обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. Обвинувач повинен повідомити обвинуваченому про докази, що маються проти нього для того, щоб він міг підготувати на надати доводи в свій захист, і в решті решт, обвинувачення повинно надати докази, достатні для визнання його винуватим.

У відповідності до ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведеності у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За цих обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку, що стороною обвинувачення не було надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження розміру матеріальної шкоди, спричиненої СТ «Мічурінець», а відповідно і об`єктивної сторони кримінального правопорушення та виключив цей епізод з обвинувачення ОСОБА_7 .

При обранні покарання обвинуваченому суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України, та врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 злочинів, відношення обвинуваченого до вчиненого, дані, що характеризують його особу, обставини, які пом`якшують покарання, зокрема щире каяття, відсутність обставин, що його обтяжують, в зв`язку із чим визначив йому покарання в мінімальних межах санкцій ч.2, ч.3 ст.185 КК України.

Місцевий суд, з врахуванням особи ОСОБА_7 , який має непогашену судимість за злочини проти власності, не працює, соціально корисною працею не зайнятий, його асоціативний спосіб життя, те, що будучи засудженим за попереднім вироком до покарання з випробуванням він на шлях виправлення не став і вчинив новий злочин в період іспитового строку, дійшов правильного висновку, що перевиховання обвинуваченого можливе лише в місцях позбавлення волі та визначив йому покарання згідно положень ч.1 ст. 71 КК України.

Обране місцевим судом покарання, на думку колегії суддів є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів і підстав як для його пом`якшення, так і для погіршення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 12 січня 2017 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_16 ОСОБА_4