Справа №702/20/17
Провадження №1-кп/702/18/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2017 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді: ОСОБА_1
з секретарем: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальне провадження №1-кп/702/18/17 у справі №702/20/17 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Половинчик Монастирищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимий 26.11.2013 року Монастирищенським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора: ОСОБА_4
потерпілої: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_3
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , 08 листопада 2016 року, близько 14 год. 00 хв., знаходячись як пасажир в салоні автомобіля «Таксі», який рухався по вул. Соборній м. Монастирище Черкаської області, з метою викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, умисно, шляхом вільного доступу з сумочки іншої пасажирки автомобіля- ОСОБА_5 , таємно вчинив крадіжку гаманця останньої, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 09.11.2016 року становить 318,00 грн., в якому знаходилися гроші в сумі 250,00 грн. готівкою, паспорт громадянина України, свідоцтво про народження та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 568,00 грн.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

06 квітня 2017 року у даному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено Угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим на підставі ст. ст. 468, 469 КПК України, яка ними підписана, відповідно до якої ці сторони кримінального провадження домовились про примирення між потерпілим та обвинуваченим у порядку передбаченому п. 1 ст. 468 КПК України відповідно до якої сторонами визнано обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 08 листопада 2016 року, близько 14 год. 00 хв., знаходячись як пасажир в салоні автомобіля «Таксі», який рухався по вул. Соборній м. Монастирище Черкаської області, з метою викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, умисно, шляхом вільного доступу з сумочки іншої пасажирки автомобіля- ОСОБА_5 , таємно вчинив крадіжку гаманця останньої, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 09.11.2016 року становить 318,00 грн., в якому знаходилися гроші в сумі 250,00 грн. готівкою, паспорт громадянина України, свідоцтво про народження та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 568,00 грн.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Істотними для даного кримінального провадження обставинами є: згідно ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання під час досудового розслідування не встановлено. Згідно ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання є рецидив злочинів.
На день укладення угоди, шкода, завдана кримінальним правопорушенням потерпілому в розмірі 568,00 грн. обвинуваченим відшкодована повністю. Сторони погоджуються про недоцільність вчинення обвинуваченим на користь потерпілого будь-яких дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди. Потерпілий підтверджує факт відшкодування обвинуваченим на день укладання цієї угоди матеріальної шкоди завданої правопорушенням у повному обсязі. Сторонами узгоджене питання щодо призначення покарання обвинуваченому за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і при цьому як потерпілий так і обвинувачений погоджуються на призначення покарання обвинуваченому у виді штрафу п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Потерпілий заявляє, що з моменту підписання цієї угоди про примирення не матиме жодних майнових та моральних претензій до обвинуваченого з приводу відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням в обсязі обвинувачення у кримінальному провадженні № 702/20/17. Наслідки укладення та затвердження Угоди про примирення (ст.ст. 394, 424, 473?474 КПК України), сторонам угоди роз`яснені та зрозумілі. Складання та підписання угоди про примирення між сторонами кримінального провадження приймалось добровільно та не є наслідком застосування будь-якого насильства, примусу, погроз чи обіцянок.
Судом з`ясовано у потерпілої та обвинуваченого, чи розуміють вони наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим у відповідності до ст. 473 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_5 показала, що наслідки угоди їй роз`яснені та зрозумілі. Укладення угоди є її вільним рішенням, без будь-якого тиску чи обману. Просить затвердити угоду.
Обвинувачений ОСОБА_3 показав, що він повністю визнає себе винним у вчиненні злочину, наслідки угоди йому роз`яснені та зрозумілі. Укладення угоди є його вільним рішенням, без будь-якого тиску чи обману. Просить затвердити угоду.
Прокурор вважає, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим підлягає задоволенню.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладена сторонами угода про примирення є добровільною. Доказів подачі обвинуваченим скарг під час кримінального провадження суду не надано.
Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України є правильною. Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, і відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.
Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання можливі для виконання.
За таких обставин, суд вбачає наявність фактичних та юридичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
За вчинений злочин обвинуваченому підлягає призначення покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Згідно вироку Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.11.2013 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, без конфіскації майна на підставі ст. 77 КК України, якщо він протягом іспитового строку тривалістю у 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, згідно ст. 76 КК України, і хоча обвинувачений вчинив новий злочин після вступу даного вироку в силу, але з урахуванням положень ч. 3 ст. 72 КК України відповідно до яких основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, а тому суд вважає, щовирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10.05.2017 року відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України повинен виконуватися самостійно.

Цивільний позов по справі не заявлявся.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України та вважає за необхідне, в зв"язку з відшкодуванням обвинуваченим на користь потерпілої вартість жіночого гаманця в сумі 318 грн. 00 коп. та грошові кошти, в сумі 250 грн. 00 коп., що в сумі становить 568 грн. 00 коп., речові докази, а саме жіночий гаманець, кошти в сумі 250 грн. 00 коп., які передані в камеру зберігання речових доказів Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області повернути обвинуваченому. Речові докази, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_7 та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , які передані в камеру зберігання речових доказів Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Судові витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374, 394, 468-476 КПК України, суд
з а с у д и в :
Затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 06 квітня 2017 року, укладену між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим від 06 квітня 2017 року покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п"ятдесят) гривень.
Вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 травня 2017 року відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень виконувати самостійно від вироку Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.11.2013 року відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК України, який виконувати самостійно.

Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази у справі:
- жіночий гаманець чорного кольору, гроші в загальній сумі 250,00 грн., які передані в камеру зберігання речових доказів Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ;
- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_7 та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , які передані в камеру зберігання речових доказів Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Судові витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.
Вручити копію вироку негайно прокурору та обвинуваченому.
Копію вироку учасники судового провадження можуть отримати після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1