АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1877/16 Справа № 175/2899/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження №0001224, що внесене до ЄРДР від 09 травня 2016 року за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Дніпропетровську, громадянки України, зареєстрованої по АДРЕСА_1 та проживаючої у тому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за яким вона обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_10 ,-

ВСТАНОВИЛА:
На ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд безпідставно повернув обвинувальний акт у зв`язку з відсутністю в ньому посилання на частину статті кримінального Закону, по якій ОСОБА_7 пред`явлене обвинувачення, що є технічною помилкою, оскільки в супровідному листі до обвинувального акту та матеріалів досудового розслідування зазначена кваліфікація дій обвинуваченої за ч.1 ст.119 КК України та зазначено строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до 30 липня 2016 року. Разом з тим, суд прийшов до висновку, що не може прийняти рішення щодо дії міри запобіжного заходу, оскільки в Реєстрі не вказано строк дії раніше обраної міри запобіжного заходу, і з цих підстав необґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року було повернуто прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що він не містить посилання на частину статті, по якій ОСОБА_11 пред`явлене обвинувачення, а також з тих підстав, що у долученому до обвинувального акту Реєстрі не міститься даних щодо строку дії обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 , її захисника ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_10 , які погоджувались з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Положеннями ст. 291 КПК України визначений вичерпний перелік вимог до змісту та форми обвинувального акту у кримінальному провадженні, недотримання яких згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Так, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Виходячи з норм закону, викладених в ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 цієї статті, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

При складанні обвинувального акту слідчим не в повному обсязі було дотримано вимог кримінального процесуального закону.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, в зв`язку з відсутністю в обвинувальному акті посилання на частину ст.119 КК України за якою обвинувачується ОСОБА_7 і приходить до висновку, що дана обставина перешкоджає розгляду кримінального провадження по суті, оскільки, у відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд повинен проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Твердження прокурора в апеляційній скарзі, що даний недолік обвинувального акту є не що інше як технічна помилка, не заслуговують на увагу, оскільки супровідний листок до обвинувального акту, на який посилається прокурор в апеляційній скарзі, не є процесуальним документом і не може братись судом до уваги при судовому розгляді кримінального провадження та прийнятті рішення по ньому.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування кримінального провадження строку дії запобіжного заходу.

Так, як вбачається з матеріалів провадження, обрана ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування міра запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання сплинула 30 липня 2016 року, а тому, у відповідності до ч.3 ст.315 КПК України суд першої інстанції, при наявності клопотань учасників судового провадження, дотримуючись правил, передбачених розділом 11 цього Кодексу, має право обрати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід щодо обвинуваченої.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою прокурора на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Оскільки апеляційний суд не наділений правом приймати рішення в порядку ст.314, 315 КПК України з огляду на його повноваження та функції, колегія суддів, керуючись ч.1, 6 ст. 9 КПК України, прийшла до висновку про необхідність скасування ухвали від 09.08.2016 року і призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: