ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/496/17
Провадження № 1-кп/486/66/2017
05 липня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську кримінальне провадження № 0000188 на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, приватного підприємця, одруженого, маючого двох малолітніх дітей, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 345 КК України,
В С Т А Н О В И В:
04 березня 2017 року о 20.00 годині начальник сектору реагування патрульної поліції майор поліції ОСОБА_7 разом з інспектором сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_8 та членами громадського формування по охороні громадського порядку м. Южноукраїнська ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виконуючи свої службові обов`язки, з метою з`ясування обставин нанесення тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_11 підійшли до групи молодиків у кількості вісім чоловік, які знаходились на пішохідній алейці навпроти житлового будинку АДРЕСА_3 . Серед зазначених осіб, були візуально їм знайомі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 . Однак останні почали себе агресивно поводити, грубити, намагатись вчинити бійку. При цьому ОСОБА_6 намагався забрати у ОСОБА_7 службове посвідчення, яке останній пред`явив на його ж вимогу, а інші молоді люди, стали окружляти ОСОБА_7 , намагаючись вивести його із рівноваги, хапаючи за формений одяг та намагались заволодіти спеціальним засобом ПР-73. На вимоги правоохоронців припинити протиправні дії, зазначені особи не реагували, а навпаки, не завдаючи ударів, поштовхами, повалили майора поліції ОСОБА_7 на землю та не давали йому можливості підвестись. При цьому, ОСОБА_6 , діючи умисно, переслідуючи мету протидії та перешкоджання працівнику поліції виконати свої службові обов`язки, повністю усвідомлюючи протиправність своїх дій, взявшись руками за гумову палку (фіксатору) у правій руці майора поліції ОСОБА_7 , декілька разів смикнув її на себе, після чого пасок порвався і ОСОБА_6 вдалось вирвати зазначений спеціальний засіб з руки ОСОБА_7 . Завдавши такими діями останньому легкі тілесні ушкодження в ділянці правого променево-зап`ястного суглобу у вигляді садна.
Органами досудового слідства дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
У судовому засіданні обвинувачений та потерпілий просили суд затвердити угоду про примирення від 05 липня 2017 року. Згідно даної угоди ОСОБА_6 , у повному обсязі визнає свою вину у вчинені даного кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому та зобов`язується добровільно відшкодувати завдану потерпілому моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., у строк до 06 липня 2017 року. А тому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 345 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, з звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік, без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення за ним контролю, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а ОСОБА_6 дає згоду на застосування узгодженого цією угодою покарання та зобов`язується його виконати.
Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, враховуючи думку прокурора, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважає, що угода підлягає затвердженню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який відповідно до ст.. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому, обвинувачений розуміє права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надає згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами в угоді про примирення, а потерпілий наслідки затвердження угоди.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення. Узгоджені сторонами вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції статті ч. 2 ст. 345 КК України, тому, умови даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам діючого кримінально-процесуального, матеріального законодавства та особі обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст.. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Вимогами ч. 3ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Частиною 5 зазначеної статті встановлено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим не буде протирічити вимогам Кримінального та Кримінально-процесуального кодексам України.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.. 100 КК України.
Керуючись 314, 474, 475 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 05 липня 2017 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 .
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнити, встановивши йому 1 рік іспитового строку.
В силу п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ: спеціальний засіб примусу ПР-73 (гумовий кийок), чорного кольору, довжиною 59 см, без паску (фіксатора) на руків`ї кийка повернути за належністю Южноукраїнському ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області.
На вирок може бути подано апеляцію в Миколаївський апеляційний суд через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його оголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1