УХВАЛА Справа № 200/5423/16-к
Провадження № 1-кс/200/3298/16
01 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська
ОСОБА_1 ,за участю захисника ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 ,,-розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження, -
Однак, через те, що ОСОБА_7 має ваду зору - уроджену аномалію рефракції у вигляді міопії середнього ступеню обох очей, та носить окуляри з дуже товстим склом, вона вважає, що це є ще одним доказом того, що він просто не міг побачити ОСОБА_8 на дорозі завчасно. Призначена та проведена по справі судово-медична експертиза, згідно з висновками якої ОСОБА_7 страждає бдизорукістю обох очей, що прогресує, однак, може керувати транспортом, не є належним доказом, так як на експертному дослідженні вивчалася медична амбулаторна картка ОСОБА_7 , останній запис у якій датовано 2003 роком, а за ці 11 років його зір міг значно погіршитись. Через таку ваду зору він просто не мав можливості своєчасно виявити перешкоду у вигляді ОСОБА_8 на дорозі, тому що обрав таку високу швидкість руху, яка не відповідає його фізичним можливостям зі своєчасного виявлення перешкод під час руху. З наведених підстав вважає, що у діях ОСОБА_7 є порушення вимог пункту 1.5 та підпункту б, пункту 2.3 Правил дорожнього руху, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із вчиненням ним ДТП та загибеллю ОСОБА_8 .
У судовому засіданні потерпіла свою скаргу підтримала, пояснення надала аналогічні її тексту.
Адвокат також скаргу підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні поясненням потерпілої та тексту скарги.
Слідчий заперечував проти задоволення скарги з тих підстав, що проведеним експертним дослідженням, у тому числі і комісійним, яке у нього не викликає сумнівів, встановлено, що дії ОСОБА_7 не знаходяться у причинному зв`язку із ДТП. Докази у вигляді вказаних експертиз, вважає належними та допустимими, так як їх отримано у встановленому законодавством порядку. По справі робився слідчий експеримент і в основу вихідних даних, які надавалися для дослідження експертам, покладено, крім даних, отриманих при огляді місця ДТП, і ті дані, які здобуті під час проведення слідчого експерименту. Перед проведенням но справі судово-медичної експертизи ОСОБА_7 був консультований лікарями відповідного фаху, а тому, твердження потерпілої про те, що експертом досліджувалися медичні документи 11 річної давності, не відповідають дійсності. Кримінальне провадження раніше вже двічі закривалося, постанови про закриття скасовувалися прокурором. Не дивлячись на те, що ОСОБА_7 рухався не по правій, а по лівій смузі руху, на якій вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , у той час, як була вільною права смуга, що є недотриманням ним вимог Правил дорожнього руху, нричинно-наслідкового зв`язку між порушенням ним вимог цих Правил та вчиненням ним зазначеного ДТП, не вбачає. Вважає, що причиною ДПТ стала поведінка самого потерпілого, який, перед виходом на проїжджу частину дороги, порушив вимоги низки пунктів Правил дорожнього руху, так як не впевнився у відсутності автотранспорту перед тим, ж почав перетинати дорогу, та перебігав її, а не переходив. По справі досліджено всі докази, які мають істотне значення, а тому підстав для висновку про наявність вини ОСОБА_7 у вчиненні ДТП немає.
Прокурор заперечувала проти задоволення скарги, вважаючи, що під час досудового розслідування виконано усі можливі та необхідні слідчі дії, жі слід було зробити у межах кримінального провадження. З цих підстав прохала відмовити у задоволенні скарги.
Відповідно до вимог п. З ч. 1 ст. 303 КШС України, потерпілим може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КШС України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, жою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. З цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення скаржниці, її захисника та слідчого, з`ясувавши думку прокурора та дослідивши надані до скарги додатки, приходжу до висновку про те, що вона підлягає задоволенню.
Не ставлячи під сумнів правомірність висновків проведених по справі експертиз, вважаю висновок слідчого про відсутність у діях ОСОБА_7 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, передчасним. Передчасним він є з тих підстав, що задані слідчим експерту дані, ж щодо швидкості руху, так. і щодо дорожньої обстановки під час вчинення ДТП, узяті ним в основному зі слів самого ОСОБА_7 . ІД обставини належним чином не перевірялися на їх об`єктивність, ні слідчим, ні експертним шляхом. Зокрема, стан зору ОСОБА_7 , який має уроджене захворювання, страждає близорукістю, дозволяє зробити висновок про те, що обрана ним швидкість, жа визначена експертами у 86,9 км/год., при тому, що у суху та ясну погоду при ввімкненому світлі фар він побачив пішохода на відстані у 2-3 метри до переднього краю автомашини, не відповідала тій швидкості, з жою він повинен був рухатися для того, щоб своєчасно виявити на дорозі перешкоду у вигляді пішоходу та відреагувати на неї. Внаслідок наявності у ОСОБА_7 вказаної вище вади руху, додатковому дослідженню підлягає його можливість бачити у темну йору доби, при включеному світлі фар, перешкоду (пішохода) на відстані, достатній для реагування на перешкоду, що виникає на шляху руху. Невідомо, з жого джерела і звідки взято дані про те, що потерпілий ОСОБА_8 перебігав, а не переходив дорогу. Він перетинав її під прямим кутом стосовно краю проїжджої частини, яка має дві смуги руху у одному напрямку. За таких обставин лише те, що він перебігав, а не переходив дорогу, можна вважати порушенням ним підпункту б пункту 14.4 Правил дорожнього руху, яка забороняє раптово виходити та вибігати на проїжджу частину дороги. Відсутність у матеріалах справи об`єктивних даних про джерело встановлення способу перетинання ОСОБА_8 проїжджої частини дороги, дозволяє дійти до висновку, що досудове розслідування проведено неповно. При неповному проведенні досудового слідства погодитись із висновком про відсутність у діях ОСОБА_7 ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, неможливо.
Внаслідок неповного проведення досудового слідства постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню. При проведенні додаткового розслідування слід обов`язково провести одночасний допит ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6 ; провести додаткову судово-медичну експертизу ОСОБА_7 для з`ясування гостроти його зору вночі та відстані, на якій він вночі об`єктивно здатен побачити перешкоджу на дорозі; дати правову оцінку діям ОСОБА_7 з приводу дотримання ним вимог Правил дорожнього руху у вигляді руху по крайній лівій смузі дороги у той час, коли була вільна крайня права, та причинно-наслідкового зв`язку такого руху у вигляді вчинення ДТП за участю ОСОБА_8 ; встановити джерело даних про те, що ОСОБА_8 саме перебігав, а не переходив дорогу, перевіривши дійсність цього факту; розглянути можливість призначення додаткової комплексної судової транспортно- трасологічної експертизу, на вирішення якої поставити ті запитання, які вказала потерпіла у скарзі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 307, 309, 369, 371-372 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження - задовольнити.
При здійсненні досудового слідства необхідно виконати наступне: обов`язково провести одночасний допит ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6 ; провести додаткову судово-медичну експертизу ОСОБА_7 для з`ясування гостроти його зору вночі та відстані, на якій він вночі об`єктивно здатен побачити перешкоду на дорозі; дати правову оцінку діям ОСОБА_7 з приводу дотримання ним вимог Правил дорожнього руху у вигляді руху по крайній лівій смузі дороги у той час, коли була вільна крайня права, та наявності причинно-наслідкового зв`язку між таким рухом та наїздом на пішохода ОСОБА_8 ; встановити джерело даних про те, що ОСОБА_8 саме перебігав, а не переходив дорогу, перевіривши дійсність цього факту; розглянути можливість призначення додаткової комплексної судової транспортно-трасологічної експертизу, на вирішення якої поставити ті запитання, які вказала потерпіла у скарзі.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчій суддя ОСОБА_1