Номер провадження 1 КП/638/423/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2017 р. Дзержинський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
розглянувши у вікритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0005685 від 13 серпня 2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в смт Чульман, Якутської СРСР, українця, громадянина України, приватного підприємця, з вищою освітою, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 3, 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України;
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в м. Одеса, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України;
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився в с. Березнегуватське, Новобугського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
встановив:
07.12.2016 року в провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. ч. 3, 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_14 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою, зазначив, що ризики не зникли, обвинувачені можуть змінити місце мешкання, впливати на свідків, потерпілих, вжити заходів що залишення країни.
В судовому засідання захисник ОСОБА_7 заявив усне клопотання про зміну запобіжного заходу з утримання під вартою на інший запобіжий захід, не пов`язаний з утримання під вартою. Крім усного клопотання інших документів чи доказів не надано.
Захисник ОСОБА_8 підтримав клопотання захисника ОСОБА_7 , та посилався на надану копію консультативного висновку спеціаліста від 25.07.2013 року про захворювання ОСОБА_13 .
Потерпілі та їх захисник просили задовольнити клопотання прокурора та заперечували проти клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу.
Обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 повідомили, що покладаються на розсуд суду при вирішенні вказаного клопотання щодо заміни запобіжного заходу. Інших доказів не надали.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що підстав для зміни або скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегією суду не вбачається.
Також, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Колегія суддів також вважає встановленим існування ризиків передбачених п.1, п.2, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України запобігання спробам: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання колегією суддів вивчена можливість щодо не продовження строку тримання обвинуваченим під вартою. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1., п.2, п.5. ч.1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачуються, ті обставини, що обвинувачені не працюють, не мають офіційних джерел існування, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому, суд подовжує строк тримання під вартою обвинувачених.
При обранні запобіжного заходу суд посилається на рішення Європейського суду у справі « Подвезька проти України» від 12 лютого 2015 року, а саме на те, що обґрунтування будь якого періоду тримання під вартою має бути переконливо продемонстровано владою. Аргументи за і проти звільнення, у тому числі і ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному проведенню розслідування, не повинні бути абстрактними, а фактично бути підтверджені фактичними даними. Небезпека того, що обвинувачений сховається від правосуддя, не може встановлюватися виключно на основі серйозності покарання.
Колегія суддів вважає, що сторона обвинувачення змогла довести необхідності продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Колегія суддів критично ставиться до наданої копії консультативного висновку спеціаліста від 25.07.2013 року про захворювання ОСОБА_13 , так як не надано оригіналу вказаного документу, та і сам обвинувачений ОСОБА_13 не дав належних пояснень з приводу вказаного висновку.
Вказаний висновок ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання осіб під вартою.
Виходячи з викладеного та керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, суд
постановив:
Продовжити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. ч. 3, 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обвинуваченимому у вчинені кримінального правопорушення - злочину, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України термін тримання під вартою до 07 квітня 2017 року.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3