АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/722/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: cправи в порядку виконання
судових рішень
У Х В А Л А
іменем України
24 липня 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23 червня 2017 року, якою йому відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,-

в с т а н о в и л а:
Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, суд першої інстанції послався на те, що його доводи про необхідність зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення за період з 19.05.2003 року по 06.04.2004 року за вироком Апеляційного суду Херсонської області від 12.11.2003 року та з 08.07.2000 року по 28.01.2002 року за вироком Енергодарського місцевого суду Запорізької області від 21.08.2001 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України були предметом перевірки судів апеляційної та касаційної інстанції (ухвала Апеляційного суду Херсонської області від 20.12.2016 року та ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 06.03.2017 року). Указані судові інстанції не знайшли підстав для задоволення цих вимог засудженого.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою суду, посилається на те, що судом неправильно застосовано ч.5 ст. 72 КК України. Наголошує, що просив зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 21.08.2001 року з 08.07.2000 року по 28.01.2002 року до вироку Апеляційного суду Херсонської області від 12.11.2003 року. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без зміни, у дебатах прокурор залишилась на своїй попередній позиції, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Як убачається з матеріалів справи, вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 07.10.2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст. 286, ст.ст. 71,72 КК України на 2 роки 9 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ч.5 ст. 72 КК України йому у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення за вироком Апеляційного суду Херсонської області від 12.11.2003 року з 19.05.2003 року по 06.04.2004 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зазначений вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 20.12.2016 року - залишено без зміни.

Під час апеляційного розгляду доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника про необхідність зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення з 08.07.2000 року по 06.04.2004 року у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України були визнані такими, що не ґрунтуються на кримінальну законі, оскільки строки попереднього ув`язнення ОСОБА_7 в інших кримінальних провадженнях жодним чином не стосуються покарання, яке йому було призначено за вироком, що оскаржується.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 06.03.2017 року відмовлено засудженому ОСОБА_7 та його захиснику у відкритті касаційного провадження за їхніми касаційними скаргами на вказані рішення судів першої та апеляційної інстанції, оскільки їх доводи про необхідність зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення з 08.07.2000 року по 28.01.2002 року у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України були предметом перевірки суду апеляційної інстанції. Касаційною інстанцією зазначено, що 24.12.2015 року набрав чинності закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання» № 838 УIII від 26.11.2015 року, відповідно до якого, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення здійснюється у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення. Крім того, судом встановлено, що в межах розгляду кримінальної справи, за результатами розгляду якої, було ухвалено вирок Апеляційного суду Херсонської області від 12.11.2003 року, застосовувалося попереднє ув`язнення з 19.05.2003 року по 06.04.2004 року.

Колегія суддів касаційної інстанції погодилися з висновком апеляційного суду про те, що строки попереднього ув`язнення ОСОБА_7 в інших кримінальних провадженнях жодним чином не стосуються покарання, яке йому було призначено вироком, що оскаржується.

Водночас, за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 07.10.2016 року, за яким ОСОБА_7 відбуває покарання, попереднє ув`язнення з 08.07.2000 року по 28.01.2002 року не застосовувалося, тоді як засуджений ставить питання про зарахування строку попереднього ув`язнення в межах іншого кримінального провадженні, що не передбачено кримінальним законом.

З огляду на викладене вище, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_7 про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання, є обґрунтованим, з яким погоджується і колегія суддів.

У зв`язку із чим, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, як про це ставиться питання апелянтом, та задоволення апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить.

Даних, які б свідчили про те, що в провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміни ухвали, не встановлено, а тому ухвала суд першої інстанції має бути залишена без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23 червня 2017 року, якою йому відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 24 липня 2017 року
Ухвала набрала законної сили 24 липня 2017 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2