Справа № 592/9133/16-к
Провадження № 1-кп/592/125/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника- ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого- ОСОБА_5 ,

потерпілої- ОСОБА_6 ,

потерпілої- ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей- ОСОБА_8

представника сектору ювенальної превенції ГУНП в Сумській області - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004026 від 14.09.2016 року відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з неповною середньою освітою, який не навчається, мешканець АДРЕСА_1 , відносно якого неодноразово застосовувались примусові заходи виховного характеру, останній раз 13.09.2016 року ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми про застосування примусових заходів виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків строком на 2 роки,-
за ст. 185 ч.3 КК України, -

в с т а н о в и в:

05.09.2016 року близько 14 години ОСОБА_10 , перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_11 . У цей момент у ОСОБА_10 виник злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення майна, яке належить батькам ОСОБА_11 , з квартири за місцем мешкання останніх. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_10 , шляхом обману, під приводом справлення своїх природних потреб, проник до квартири АДРЕСА_3 , де на полиці для книг, яка знаходиться у вітальні вказаної квартири, помітив грошові кошти в сумі 1650 грн., які умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав та заховав до кишені штанів, після чого залишив дану квартиру, спричинивши при цьому потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на вказану суму, викраденими грошовими коштами ОСОБА_10 розпорядився на власний розсуд.
13.09.2016 року близько 14 години ОСОБА_10 , перебуваючи по вул.Іллінській в м. Суми, побачив раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_12 . У цей момент у ОСОБА_10 виник злочинний умисел на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення майна, яке належить батькам ОСОБА_12 , з квартири за місцем мешкання останніх. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований та таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_10 , шляхом обману, під приводом попити води, проник до квартири АДРЕСА_4 . Перебуваючи у квартирі ОСОБА_7 , де у ванній кімнаті на пральній машині помітив золоті прикраси, які умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів викрав, а саме браслет вартістю 9 662 грн. та каблучку вартістю 2 015 грн., які заховав до кишені штанів, після чого залишив дану квартиру, спричинивши при цьому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 11 677 грн. Викраденими ювелірними виробами ОСОБА_10 розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні ОСОБА_10 свою вину у скоєних правопорушеннях визнав частково та пояснив, що він дійсно на вулиці познайомився з малолітніми хлопцями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яких просив провести його до квартир, де вони мешкають, щоб сходити в туалет або попити води. Зазначає, що при цьому наміру на вчинення крадіжок тоді не виникало, а гроші та золоті прикраси вирівшив вкрасти лише тоді, коли вже перебував в квартирі. Не заперечує того факту, що він дійсно у потерпілих ОСОБА_6 викрав гроші у розмірі 1 650 грн. , а в квартирі потерпілої ОСОБА_7 викрав браслет та каблучку на суму 11 677 грн.
Незважаючи на такі пояснення та заперечення ОСОБА_10 у судовому засіданні, факт вчинення ним крадіжок з квартир потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за вказаних вище обставин, підтверджується перевіреними та дослідженими судом доказами. Зокрема, крім часткового визнання своєї вини самими обвинуваченим його вина підтверджується слідуючими доказами у справі:

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні надала показання з приводу того, що її малолітній син розповів їй, що на вулиці познайомився з ОСОБА_10 , який попросив начебто сходити в туалет, а після його перебування в квартирі 05.09.2016 року зникли гроші в розмірі 1 650 грн., які знаходилися на полиці для книг у вітальні квартири. Гроші не повернув, але цивільний позов не заявляла.

Потерпіла ОСОБА_7 в суді показала, що 13.09.2016 року її син також познайомився на вулиці з раніше невідомим хлопцем ОСОБА_10 , який сказав, що він хоче пити і попросився до квартири. Пізніше, вона виявила, що пропали її золоті прикраси-браслет та каблучка, які вона залишила у ванній кімнаті на пральній машині. Заявила цивільний позов на суму 30 700 грн. (а.с.31) до законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 , пояснюючи, що саме стільки коштують викрадені ювелірні вироби разом (золотий браслет 19 г сумою 26 700 грн. та золота каблучка з коштовним каменем сапфіром вагою 3 г сумою 4 000 грн. )

Свідок малолітній ОСОБА_12 в суді показав, що він дійсно 13.09.2016 року йшов зі школи і у дворі свого будинку до нього підійшов раніше незнайомий хлопець на ім «я ОСОБА_13 і попросився сходити до нього додому, так як хоче пити. Він дозволив і вони разом пішли до квартири, де батьків не було. Зайшовши до квартири, після того як попив води, ОСОБА_10 пішов у кімнату матері і хотів зі шкатулки викрасти золотий ланцюжок, але він йому не дозволив. Тоді, обвинувачений пішов у ванну помити начебто руки, а ввечері мама розповіла, що у неї з ванної кімнати пропали золоті прикраси. Як викрадав це майно ОСОБА_10 він не бачив, інших сторонніх осіб у квартирі в цей не було.

Свідок малолітній ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що 05.09.2016 року у дворі свого дому по АДРЕСА_2 зустрів незнайомого раніше ОСОБА_10 , який попросився додому у туалет. Погодившись, він його провів у квартиру, а потім ОСОБА_10 ходив по кімнатах та видивлявся, так як напередодні він вже був в цій квартирі, де забув, з його слів, свій мобільний телефон. Він постійно за ним ходив, але телефону так і не знайшли. Потім, 05.09.2016 року мати ввечері помітила відсутність грошей 1 650 грн. і тоді він їй розповів про приход ОСОБА_10 .

Підстав не довіряти показам потерпілих та свідків у суду не має, в той час заявлене обвинуваченим у суді розцінюється як спроба уникнути від кримінальної відповідальності за тяжкий злочин проти власності, оскільки ці покази є суперечливими, непослідовними і спростовуються іншими доказами по справі.

Зокрема, висновком судової товарознавчої експертизи від 23.09.2016 року за № 19/119/9-3/3522е, згідно якого ринкова вартість браслету із золота 583 проба вагою 14.91 г з вставками із недорогоцінного каміння білого кольору станом на 13.09.2016 року могла складати 9 662 грн. (а.с. 148-151); висновком судової товарознавчої експертизи від 27.09.2016 року за № 19/119/9-3/3572е, згідно якого ринкова вартість каблучки із золота 585 проба вагою 3.11 г станом на 13.09.2016 року могла складати 2 015 грн. (а.с. 153-155); протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.09.2016 року, в яких зафіксовано те, що малолітні ОСОБА_12 та ОСОБА_11 впізнали обвинуваченого ОСОБА_10 як хлопця, який знайомився з ними на вулиці і який був у них вдома. (а.с.156-163)

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_10 вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі та її протиправні дії кваліфікує за: ч.3 ст.185 КК України, т.я. він таємно вчинив крадіжку майна шляхом проникнення до житла, а саме викрав грошові кошти в сумі 1650 гри., що належать ОСОБА_6 , а також повторно, таємно шляхом проникнення до житла, викрав майно ОСОБА_7 на загальну суму 11 677 грн.
Що ж стосується доводів адвоката про те, що органами досудового розслідування неправильно були кваліфіковані дії ОСОБА_10 за ч.3 ст.185 КК України, пояснюючи що у нього умислу на проникнення до житла не було з метою крадіжки, то суд з цим не погоджується, адже під проникненням у житло розуміється у відповідності до положень КК України незаконне вторгнення до них будь-яким способом, в тому числі обманним шляхом. Так, ОСОБА_10 раніше не знав малолітніх осіб, скориставшись їх малолітнім віком та довірливим станом до нього, обманним шляхом проник до житла під різними приводами, а насправді його дії були спрямованими як на проникнення у житло з метою викрадення майна потерпілих. Його цілеспрямованість дії підтверджуються скоєнням аналогічних кримінальних правопорушень впродовж тривалого часу, за які він був притягнутий до примусових заходів виховного характеру. При призначенні ОСОБА_10 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин, що характеризують цей злочин, особу винного, умови проживання та виховання неповнолітнього згідно звіту Служби у справах дітей від 16.11.2016 року (а.с.179), а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, ОСОБА_10 свою вину визнав частково, щиро кається, сприяв розкриттю злочину, є неповнолітнім, потерпіла ОСОБА_6 претензій не має. Також, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 380 від 26.09.2016 року ОСОБА_10 виявляє ознаки психічного інфантилізму, однак може усвідомлювати свої дії та керувати ними. (а.с.169-171)

Дані обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання не виявлено. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, оскільки він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, про що свідчать судові рішення (а.с.168,174-178) і застосування до нього примусових заходів виховного характеру виявилися не ефективними, оскільки він продовжує злочинну діяльність і на шлях виправлення не становиться. Разом з цим, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_10 положення ст.69 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.185 КК України.

У даному кримінальному провадженню потерпілою ОСОБА_7 був заявлений цивільний позов до законного представника ОСОБА_10 - ОСОБА_5 про стягнення з останньої на її користь 30 700 грн. матеріальної шкоди. Відповідно ст.ст.61, 128,129 КПК України та ст. 1166 ЦК України, суд вважає за нео бхідне задовольнити вказаний вище позов частково і стягнути з ОСОБА_5 суму 11 677 грн., тобто в межах пред`явленого доведеного обвинувачення і ні підставі висновків судових товарознавчих експертиз, які не були спростовані. Інших доказів на підтвердження решти заявленої суми потерпіла суду не надала.

На підставі ст. 122 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в загальній сумі 263 грн. 88 коп., а у разі відсутності у нього майна чи заробітку, достатнього для відшкодування витрат, ці процесуальні витрати стягнути з законного представника ОСОБА_5 (а.с. 148,152 )

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_10 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Запобіжний захід ОСОБА_10 залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну силу. Строк відбуття покарання рахувати з 23.09.2016 року, тобто з моменту його затримання, застосувавши до нього ч.5 ст. 72 КК України, виходячи з розрахунку 1 день тримання під вартою дорівнює. 2 дня позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в загальній сумі 263 грн. 88 коп., а у разі відсутності у нього майна чи заробітку, достатнього для відшкодування витрат, ці процесуальні витрати стягнути з законного представника ОСОБА_5 . (а.с. 148,152 )

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 11 677 грн. матеріальної шкоди. В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1