Справа № 611/272/17
Провадження № 1/611/39/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2017 року. Барвінківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Барвінковому Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

1) 31.11.1995 року . Барвінківським районним судом Харківської області судом за ст. 102 КК України (1960 р.) до 2 років позбавлення волі;

2) 25.06.1999 року тим же судом за ст. 94 КК України (1960 р.) до 14 років позбавлення волі, 15 вересня 2011 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 6 місяців 23 дні,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 286 ч. 1 КК України, за таких обставин.

05 серпня 2016 року близько 23 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «ИЖ 412 ИЭ», номерний знак НОМЕР_1 , обвинувачений ОСОБА_5 рухався заднім ходом з двору за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з поворотом направо на вулицю Миру. При цьому видимість була на рівні габаритів автомобіля.

Перед зміною напрямку руху ОСОБА_5 не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, зманеврував праворуч, виїхав заднім ходом на вулицю Миру, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

Зазначеними діями ОСОБА_5 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.9 п.п. «а», згідно з яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

- п. 10.1, який передбачає, що «перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху»;

- п. 10.9, відповідно до якого «під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб».

В результаті ДТП потерпілій пішоходу ОСОБА_6 , згідно висновку експерта від 01.03.2017 року № 9-БР/17, було заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді перелому середньої третини лівої плечової кістки, перелому правої променевої кістки зі зміщенням в типовому місці, опіку ІІІ ступеню лівого плеча та передпліччя, а також тілесні ушкодження у виді обширних саден на шиї зліва, лівому надпліччі, на лівій половині грудної клітини, гомілках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком автотехнічної експертизи від 10.02.2017 року № 2/17, в діях водія автомобіля «ИЖ 412 ИЭ», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки, зору знаходилися в причинному зв`язку з подією ДТП. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти виникненню даної ДТП шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України

Допитаний в судовому засіданні як підсудний, ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і дав показання про обставини ДТП за його участю так, як це викладено вище. Він також показав, що, рухаючись заднім ходом, він дивився назад, але потерпілу при цьому не бачив, а, почувши крик, зупинився. Територія біля двору і дорога не освітлювались, освітлення було тільки від задньої фари автомобіля. Він згоден, що саме в зв`язку з порушенням ним п.п. 2.9, 10.1, 10.9 ПДР України стався наїзд на потерпілу ОСОБА_6 та спричинення їй середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вважає за можливе у відповідності зі ст. 349 ч. 3 КПК України обмежити дослідження доказів у провадженні допитом обвинуваченого ОСОБА_5 і дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та не досліджувати інші докази щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

За наведених обставин суд уважає повністю доведеною провину обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, тому що він, керуючи транспортним засобом, здійснив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи вид і міру покарання, суд ураховує положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки скоєної ДТП, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено: ОСОБА_5 раніше судимий, не працює, проживає з матір`ю і сестрою, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «синдром алкогольної залежності», у вчиненому кається.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире розкаяння у вчиненому, те, що потерпіла прохає призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією ст. 286 ч. 1 КК України у вигляді обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів.

Приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, наведені вище декілька пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин і дані про його особу, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що злочин обвинувачений вчинив з необережності, що потерпіла прохає призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбуття ним покарання і звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Визнавши доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд вважає за необхідне стягнути з нього вартість проведеної у провадженні автотехнічної експертизи у сумі 1055 грн. 52 коп..

Суд вважає за можливе запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирати, клопотань з цього приводу не надходило.

Долю речових доказів суд визначає у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314 - 316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання за цією статтею 2 (два) роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він на протязі іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину, і згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти вказаний орган про зміну свого місця проживання та роботи і не виїжджати за межі України без погодження з вказаним органом.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної у провадженні автотехнічної експертизи у сумі 1055 (одну тисячу п`ятдесят п`ять) грн. 52 коп.

Зняти арешт з автомобіля «ИЖ 412 ИЭ», номерний знак НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Барвінківського районного суду Харківської області від 09.08.2016 року у справі № 611/709/16-к.

Речовий доказ у провадженні - автомобіль «ИЖ 412 ИЭ», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні в Барвінківському відділенні поліції Балаклійського відділу поліції ГУНП в Харківській області, повернути ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1