Єдиний унікальний номер 229/2951/16-к
Номер провадження 11-кп/775/121/2017

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2017 року місто Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ з розгляду адміністративних правопорушень апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 11 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 11 жовтня 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Горлівка, Донецької області, громадянин України, освіта вища, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: 2014 та 2016 років народження, не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним за ч. 1 ст. 361 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною з роботою в автоматизованих системах строком на 1 (один) рік. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України встановлено іспитовий строк 1 (один) рік. Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, невстановлені особи, знаходячись у невстановленому місці, на початку листопада 2014 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, прийняли рішення зареєструвати в системі розрахунків «WebMoney Transfer» облікові записи на анкетні дані сторонніх осіб, з метою в подальшому їх незаконного використання для проведення незаконних транзакцій з титульними одиницями обліку майнових прав, при цьому розробили відповідний план та розподілили між собою злочинні ролі.

На початку листопаду 2014 року обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись в м. Дружківка Донецької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи намір на протиправне збагачення, прийняв пропозицію від невстановлених досудовим розслідуванням осіб, зареєструвати облікові записи в системі «WebMoney Transfer» на анкетні дані сторонніх осіб, з метою проведення подальших незаконних транзакцій з переведення титульних одиниць обліку майнових прав, надавши тим самим свою згоду на участь у скоєнні кримінального правопорушення, чим вступив у злочинну змову з невстановленими особами.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне втручання в роботу автоматизованої системи розрахунків « ІНФОРМАЦІЯ_2 », обвинувачений ОСОБА_7 вирішив отримати персональні дані фізичних осіб та документи, що посвідчують особу, за місцем колишньої роботи в СВ Дружківського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

З метою реалізації злочинного умислу, діючи умисно, згідно відведеної ролі, обвинувачений ОСОБА_7 в період часу з листопада 2014 року до 20 квітня 2015 року, користуючись довірою до себе з боку працівників Дружківського МВ ГУМВС України в Донецькій області, незаконно отримав доступ до персональних даних фізичних осіб та їх паспортів громадян України, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ..

Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_7 з листопада 2014 року до 20 квітня 2015 року, знаходячись за адресою АДРЕСА_3 , використовуючи власний ноутбук, модель ACER ASPIRE, комп`ютерну техніку, яка забезпечує доступ до мережі Інтернет, та мобільних телефонів із сім-картою НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , діючи за попередньо розробленим злочинним планом згідно відведеної ролі, незаконно зареєструвував на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в автоматизованій системі розрахунків Webmoney Transfer облікові записи та передав права доступу до них невстановленій особі.

В період часу з 08 травня 2015 року по 12 травня 2015 року невстановлені особи, використовуючи комп`ютерну техніку, яка забезпечує доступ до мережі Інтернет, шляхом здійснення електронних транзакцій перевели із платіжної системи Epayments грошові кошти в сумі 20 265 доларів США, легальне походження яких не підтверджено документально, у титульні одиниці обліку майнових прав на обліковий запис в системі Webmoney Transfer на ім`я ОСОБА_10 WMID 21, та грошові кошти в сумі 8997 доларів США, легальне походження яких не підтверджено документально, у титульні одиниці обліку майнових прав на обліковий запис в системі Webmoney Transfer на ім`я ОСОБА_9 . WMID72.

В подальшому, незаконно використовуючи реквізити доступу до облікових записів в системі Webmoney Transfer на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , невстановлені особи здійснили транзакції з переведення титульних одиниць обліку майнових прав на облікові записи інших користувачів системи з метою подальшої конвертації них у безготівкові кошти в банківській системі України, чим ОСОБА_7 порушив вимоги Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» від 5 липня 1994 року N80/94-ВР.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким Квочину призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. Також виключити додаткове покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю пов`язаною з роботою в автоматизованих системах, оскільки він не працює та не займається такою діяльністю. Зазначає, що відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України ноутбук, який був повернутий обвинуваченому ОСОБА_7 слід конфіскувати, як знаряддя вчинення правопорушення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на постановленні вироку апеляційної інстанції, захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляції та просили вирок залишити без змін, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України та фактичні обставини справи ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Згідно вироку, суд першої інстанції застосував до обвинуваченого ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з роботою в автоматизованих системах, строком на один рік. Такий висновок на думку колегії суддів є помилковим, оскільки позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою обвинуваченого, або із заняттям ним певною діяльністю.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 , в період вчинення злочину і до часу ухвалення вироку ніде не працював, діяльністю, пов`язаною з роботою в автоматизованих системах, не займався, посад, які надають право доступу до автоматизованої системи не обіймав, тому доводи прокурора про виключення додаткового покарання є слушними.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно із п. 1 зазначеної частини, гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди конфіскуються.

Кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинено із використанням ноутбука «ACER» ASPIRE 5750 ZC з зарядним пристроєм та комп*ютерною мишкою, які у нього було вилучено під час обшуку житла, тому зазначену комп`ютерну техніку слід конфіскувати, а вирок змінити.

Обговорюючи доводи прокурора про неправильне призначення покарання, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_7 внаслідок м`якості, колегія суддів зазначає.

При призначенні покарання судом дотримано вимоги ст. 65 КК України та враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_7 дійсно вперше вчинив злочин, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, щиро розкаявся, за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставинами, що пом`якшують покарання судом правильно визнано активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Крім того, поза увагою суду першої інстанції залишилось, що ОСОБА_7 вчинив злочин в наслідок збігу тяжких обставин, оскільки під час бойових дій на сході Донбасу та окупації м. Горлівка він був вимушений переїхати на територію підконтрольну Україні з дружиною та малолітнім сином. Залишився без джерел доходів та роботи. Зазначену обставину, колегія суддів враховує як таку, що також пом*якшує покарання у відповідності до ст. 66 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції дослідивши всі обставини справи, за своїм внутрішнім переконанням, призначив обвинуваченому покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу ОСОБА_7 та обставин, що пом`якшують покарання.

Твердження прокурора про те, що судом при призначенні покарання не надано належної оцінки та залишено поза увагою конкретні обставини вчинення злочину ОСОБА_7 який здійснював незаконне втручання у роботу автоматизованих систем, внаслідок таких дій здійснено незаконні транзакції з переведення титульних одиниць обліку майнових прав на суму майже 30 тисяч доларів США, не є слушними, оскільки сам обвинувачений тільки здійснив збір персональних даних про осіб та передав їх невстановленим особам за винагороду.

В подальшому рахунки були заблоковані та матеріальної шкоди невстановленим власникам спричинено не було, що істотно знижує суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення, потерпілі по справі відсутні.

Крім того, обвинувачений має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_12 , 2013 року народження та ОСОБА_13 , яка народилась у жовтні 2016 року та на теперішній час не досягла навіть шестимісячного віку, що на думку колегії суддів, разом з іншими обставинами справи дає підстави вважати, що призначення покарання без його реального відбуття є достатнім та необхідним для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання відповідає вимогам кримінального закону України, не містить порушень, які б стали підставою для його скасування та постановлення нового вироку в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора задовольнити частково.

Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 11 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_7 змінити, виключивши призначене додаткове покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю пов`язаною з роботою в автоматизованих системах.

Речовий доказ: ноутбук «ACER» ASPIRE 5750ZC № LXRM40C0061271B9B61601 з зарядним пристроєм LITEON № 17908 з комп`ютерною мишкою конфіскувати.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді