АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2485/16 Справа № 187/309/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року м. Дніпро

28 грудня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0001205 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_11 діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора прокуратури Дніпропетровської області на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Провадження № 11-кп/774/2485/16 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
На значений вирок захисник ОСОБА_11 діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурор прокуратури Дніпропетровської області подали апеляційні скарги.

Захисник в апеляції просить вирок суду щодо ОСОБА_7 в частині покарання змінити, шляхом призначення покарання із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує на те, що призначене судом обвинуваченому покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та є явно несправедливим через суворість. Адвокат зазначає, що суд не вірно вказав як обтяжуючу обставину тяжкі наслідки вчиненого злочину у вигляді смерті сина потерпілого, так як диспозицією ч. 2 ст. 286 КК України, смерть потерпілого або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, зазначені як кваліфікуючі ознаки. Також захисником вказується на те, що суд не прийняв до уваги те, що в діях потерпілого ОСОБА_12 було також порушення правил дорожнього руху як пішохода, що може бути підставою для пом`якшення покарання.

Отже, сторона захисту зводить до того, що покарання непов`язане з ізоляцією від суспільства буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду змінити, виключивши посилання суду на поміщення до кримінально-виконавчої установи закритого типу обвинуваченого ОСОБА_7 .. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, правову кваліфікацію злочину та доведеності вини ОСОБА_7 , вказує на те, що вирок суду не відповідає вимогам КК України через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та підлягає зміні. Так, автором вказується, що суд, призначаючи покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на З роки, безпідставно вказав на поміщення ОСОБА_7 до кримінально-виконавчої установи закритого типу, оскільки за твердженням автора апеляції, це питання віднесено до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.

Вироком суду встановлено, що 26 грудня 2015 року о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Комінтерна, с. Єлизаветівка, Петриківського району, Дніпропетровської області, з боку автошляху "Т04" в напрямку с. Сотницьке. Під час руху по зазначеній вулиці водій ОСОБА_7 , за обставин і у спосіб, зазначені у вироку, не обрав безпечну швидкість руху за умовами дорожньої обстановки, внаслідок чого в районі будинку 31 виїхав на праве узбіччя по напрямку його руху, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_12 , який йшов у попутному автомобілю "ВАЗ-2102" напрямку, після чого продовжив рух та через 515 метрів допустив зіткнення з огорожею домоволодіння № 42а.

Своїми діями ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 2.9 а) та 12.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого пішохід ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження, відображені у вироку, які відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, що призвели до настання смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 18 годині 30 хвилин поблизу будинку АДРЕСА_3 .

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_11 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, також не заперечували проти задоволення апеляції прокурора.

Прокурор підтримав принесену апеляцію та просив задовольнити її. Стосовно апеляції сторони захисту щодо суворості призначеного покарання прокурор заперечував, оскільки покарання відповідає вимогам закону.

Потерпілий ОСОБА_9 та його представник - адвокат ОСОБА_10 просили залишити апеляційні скарги без задоволення, а вирок без змін.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного провадження та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляціях і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесені апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Доводи апеляції захисника діючого в інтересах обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання, про встановлення, всупереч вимогам кримінального закону, обставини, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , колегія суддів, вважає безпідставними.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки при обранні виду та розміру покарання суд об`єктивно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та сукупність інших обставин.

Призначене ОСОБА_7 покарання в повній мірі перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, а тому, на думку колегії суддів, покарання у виді 5 років позбавлення волі є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.

Що стосується посилання в апеляції на безпідставне встановлення судом обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, тяжкі наслідки вчиненого злочину, то колегія суддів вважає таке твердження необґрунтованим та таким, що спростовується матеріалами провадження, зокрема вироком місцевого суду.

Так, з оскаржуваного вироку слідує, що місцевий суд обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_7 визнав виключно тільки вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння /а.с. 172/.

Щодо посилання захисника обвинуваченого в апеляції на неврахування судом того, що в діях потерпілого ОСОБА_12 було також порушення правил дорожнього руху як пішохода, що може бути підставою для пом`якшення покарання, колегія суддів не бере до уваги, оскільки дані обставини не підтверджені матеріалами справи і не встановлені судом, а тому посилання на них є безпідставним та необґрунтованим.

Необґрунтованими є і доводи апеляції прокурора відносно зміни вироку, так як інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, відповідно до положень ст. ст. 537, 539 КПК України, можуть бути вирішені судом, який ухвалив вирок, в порядку його виконання за клопотанням (поданням) прокурора, а тому зазначена обставина прокурором в апеляції не є підставою для зміни вироку відповідно до вимог ст.408 КПК України, якою передбачено вичерпаний перелік підстав для зміни вироку.

Таким чином, підстави для задоволення принесених апеляцій відсутні, оскільки вирок суду ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
апеляційні скарги захисника ОСОБА_11 діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора прокуратури Дніпропетровської області, залишити без задоволення, а вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області