Справа №127/6788/14-к
Провадження №1-кп/127/22/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000916 від 19.03.2014 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровабад, Республіки Азербайджан, громадянина України, одруженого, працюючого, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 05.05.2006 року Кіровським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 , 19.03.2014 року в денний час, точної години слідством не встановлено, вступивши в злочинний зговір із невстановленою слідством особою, умисно, з корисливих мотивів здійснив відкрите викрадення чужого майна, а саме цигарок, із магазину з продажу тютюнових виробів м. Вінниці за наступних обставин.

ОСОБА_4 19.03.2014 року, разом із невстановленою слідством особою, близько 13 год. 30 хвилин, за попередньою змовою, умисно з корисливих мотивів, підійшли до торговельного кіоску з продажу тютюнових виробів №2, розташованого біля ринку «Урожай» на вулиці Пирогова 49 в м. Вінниці та під приводом оптової купівлі цигарок, звернулися до продавця ОСОБА_6 про придбання товару. Остання, будучи впевнена в добросовісності їх намірів, надала на їхнє прохання цигарки на загальну суму 17311 гривень 50 копійок, які ОСОБА_8 склав до валіз. Після чого ОСОБА_4 , взявши сумки із цигарками в руки, пішов до свого автомобіля ВАЗ 2108, держаний номерний знак НОМЕР_2 , а невстановлена особа, під приводом начебто з метою розрахунку залишився біля ОСОБА_6 . Через деякий час, коли ОСОБА_4 . Огли відійшов, невстановлена слідством особа втекла не зважаючи на заперечення ОСОБА_6 , яка намагалася його зупинити. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 та невстановленої слідством особи, потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на суму 17311 гривень 50 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину не визнав, та суду пояснив, що він автомобілем їхав з м. Немирова, де нього підійшов незнайомець якого звали ОСОБА_9 та просив завезти його в м. Гайсин за додаткову плату, на що він погодився. Потім знову повернувся до м. Немирова. Наступного дня 19.03.2014р. він взяв чоловіка на ім`я ОСОБА_9 та разом вони поїхали до м. Вінниці, щоб купити цигарки. Дорогу до кіоску на ринку «Урожай» показував ОСОБА_9 . ОСОБА_9 підійшов до віконечка, постукав, а потім зайшов в середину, а він чекав останнього назовні. Коли ОСОБА_9 вийшов, то дав йому сумки з цигарками і він попрямував до автомобіля, де до нього підійшли працівники ОСОБА_10 та попросили пред`явити документи. Він чекав близько хвилин 20, працівники міліції запитували, що в сумках, на що він відповів, що там цигарки. В той час підбігла потерпіла та почала кричати. Працівники міліції його на місці і затримали. Слідчий та адвокати його обманули, він не розумів нічого, а тому підписував чисті аркуші. З матеріалами справи він не знайомився.

Після його затримання на базарі, 19.03.2014 року, до автомобіля де він сидів підійшла потерпіла ОСОБА_11 , а пізніше ОСОБА_12 і працівники міліції вказали на нього. В подальшому на впізнанні ОСОБА_12 його впізнала, але вона його могла бачити на базарі.

Зазначив 13.02.2014 року він не викрадав цигарки в ОСОБА_12 , оскільки був у м. Макіївці, в його сина був День народження й того дня він оплачував рахунок в банку. Чоловіку на ім`я ОСОБА_9 з яким він їздив він довіряв оскільки той був його земляком, проте він його не знає та повідомити про нього нічого не може.

Цивільного позову потерпілих не визнав.

Незважаючи на визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина у скоєнні злочину повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду та підтверджується показаннями потерпілої, свідків, а також доказами дослідженими в судовому засіданні.

Так,потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснила, що вона працює в ФОП ОСОБА_13 в кіоску з продажу цигарок на ринку «Урожай». 19.03.2014 року до кіоску підійшло два чоловіки та хотіли придбати цигарки. Один брав, цигарки та передавав іншому, а той складав в клітчасту сумку. Чоловік показав гроші, вона відчинила двері кіоска і сказала при ній класти цигарки. В сумку клав цигарки ОСОБА_4 . В той час, коли вона пробивала чек, чоловіки щось між собою переговорили на незнайомій їй мові. Спочатку пішов ОСОБА_4 із сумками, а інший залишився біля неї, а потім втік. Вона вибігла з кіоска та кричала, щоб чоловік повернувся. За допомогою працівників міліції змогла затримати лише ОСОБА_14 , Вказала, що вона була на зміні, тому була відповідальна за товар. Сумки з цигарками забрав ОСОБА_8 .

Цивільний позов підтримала.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він працюючи інспектором ДАІ був на зміні в той день біля ринку «Урожай» по вулиці Пирогова. Під дорожнім знаком «Зупинка заборонена» стояли автомобілі, а тому вони зупинилися та складали протокол про адміністративне правопорушення. До автомобіля ВАЗ підійшов чоловік з двома великими сумками, це був ОСОБА_4 .Огли, поклав одну в багажник, а іншу в салон. До ОСОБА_14 підійшов його напарник ОСОБА_16 та повідомив водія про порушення. На вимогу, ОСОБА_17 пред`явив документи. Він почув крик жінки «Ловіть злодія» та підбігла жінка, яка повідомила, що чоловік, будучи із товаришем, викрали в неї цигарки. Після чого було викликано слідчо-оперативну групу та затримано ОСОБА_18 . Оскільки ОСОБА_17 намагався втекти з місця затримання, йому надягнули кайданки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , суду пояснив, що він перебуваючи на території ринку «Урожай», ніс з напарником службу. На водія автомобіля припаркованого біля дорожнього знаку «Зупинка заборонена» його напарник складав протокол про адміністративне правопорушення та побачив чоловіка, який йшов до автомобіля з двома великими сумками, це був ОСОБА_4 . Огли. ОСОБА_4 хотів швидко сплатити на місці. В цей час з базару почувся крик жінки про пограбування. Жінка підбігла до його напарника та повідомила, що даний чоловік був з товаришем та разом викрали в неї цигарки. ОСОБА_17 намагався втекти, а тому йому вдягнули кайданки. Іншого чоловіка він не бачив.

На вимогу пред`явити документи ОСОБА_4 . Огли надав посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ. Ці документи він передав слідчо-оперативній групі.

Крім показань потерпілого та свідків вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину по епізоду від 19.03.2014 року підтверджується також і іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- даними протоколу огляду місця події від 19.03.2014 року, відповідно до якого оглядався автомобіль Lada Samara 1500S, д.н.з. НОМЕР_2 , було виявлено та вилучено цигарки, цигарки поміщені до двох клітчастих сумок, які було зашито ниткою та склеєно біркою; (т.2 а.с. 52);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 20.03.2014 року за участю ОСОБА_4 з фото таблицями (т.2 а.с.60-63);

Суд, всебічно та повно дослідивши всі докази у їх взаємозв`язку приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 . Огли за епізодом від 19.03.2014 року слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна(грабіж), вчинений за попередньої змовою групою осіб.
Суд вважає, що слід, виключаючи таку кваліфікуючу ознаку як вчинення злочину повторно, оскільки в ході судового розгляду дана ознака не знайшла свого підтвердження.

Аналізуючи показання ОСОБА_19 по епізоду від 19.03.2014 р. в частині того, що останній заперечує наявність в нього умислу на заволодіння чужим майном на ринку «Урожай» та пояснює це своєю впевненістю, що його знайомий ОСОБА_9 мав розрахуватися за цигарки, суд вважає їх нещирими та спрямованими на уникнення відповідальності за скоєний злочин.

Показання обвинуваченого спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка повідомила в судовому засіданні, що як тільки двоє чоловіків не сплативши за товар велику суму коштів, відійшли від кіоску вони розділились, а вона в свою чергу намагалася їх наздогнати та кричала, однак ті не зупинилися.

Показання потерпілої ОСОБА_6 підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які в судовому засіданні повідомили, що під час чергування біля ринку «Урожай» вони вияви невірно припаркований автомобіль до якого підійшов обвинувачений з сумками які поклав в салон та в багажник автомобіля. Під час перевірки документів водій намагався як найшвидше залагодити ситуацію, сплатити штраф та поїхати, а через незначний час підбігла жінка та повідомила, що даний чоловік викрав цигарки. ОСОБА_4 намагався втекти а тому його було затримано.

На думку суду така поведінка обвинуваченого, а саме намагання якнайшвидше поїхати з викраденим майном, не дочекавшись свого знайомого на імя ОСОБА_9 , якому він довіряв та який нібито розплатився за цигарки значною сумою коштів, проте разом з ним до автомобіля не повернувся, свідчить про спільність дій ОСОБА_8 та невстановленої слідством особи спрямованих на відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою.

Обговорюючи позицію захисту, в частині того, що ОСОБА_4 не розумів української мови в ході досудового розслідування, підписував чисті аркуші паперу, йому було надано зацікавленого захисника суд вважає її надуманою. Суд зазначає, що ОСОБА_4 є громадянином України, більше 25 років проживає на території України, що підтверджується відповідним документом паспортом громадянина України (т.2 а.с.55), крім того відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання/перебування особи ОСОБА_4 зареєстрований з 01 березня 1990 року Кіровським РС у м. Макіївці ГУ ДМС України в Донецькій області (т.2 а.с.58) й відомостей про залучення ним перекладача на протязі вказаного часу суду надано не було. Щодо підписання чистих аркушів паперу та залучення зацікавленого захисника, суд вважає такі твердження голослівними оскільки будь який відомостей стороною захисту суду надано не було.
Крім того органом досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що будучи об`єднаний єдиним спільним злочинним умислом, разом із невстановленою слідством особою, 13.02.2014 року близько 13 години 30 хвилин він підійшов до кіоску «Експрес» продажу тютюнових виробів, що розташований по АДРЕСА_2 , де під приводом оптової купівлі цигарок різних марок, звернулися до продавця ОСОБА_7 . Остання, будучи впевнена в їхньому намірі, надала на їхнє прохання цигарки на загальну суму 10607 гривень 08 копійок. Після чого, невстановлена слідством особа разом із ОСОБА_4 взявши сумку із цигарками, втекли з місця вчинення злочину, не зважаючи на активні дії ОСОБА_7 , яка намагалася їх зупинити. Внаслідок своїх протиправних дій, спричинивши останній матеріальної шкоди на суму 10607 гривень 08 копійок.

Так, потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні суду пояснила, що вона найманий працівник та офіційно працює в кіоску ФОП ОСОБА_13 з продажу цигарок по АДРЕСА_2 що працює за оптовими цінами та у них часто закуповують оптовики. 13.02 2014 року після обіду до кіоску підійшов чоловік років 30, невисокого зросту, розмовляв з акцентом, замовив цигарки та показав гроші. Чоловік давав цигарки ОСОБА_20 , а той складав їх в сумки. Потім попросили ще цигарок, вона відвернулася, щоб взяти тютюнових виробів, а вони в цей час розбіглися в різні сторони, чоловік з сумкою побіг на ліво, а ОСОБА_21 в напрямку ОСОБА_22 . Вона намагалася їх наздогнати, але не встигла. Потім з працівниками міліції підходила до ОСОБА_22 та на камері відеонагладу бачила ОСОБА_14 , який біг, його вона одразу чітко впізнала. Оскільки вона матеріально-відповідальна особа, за викрадений товар було вираховано із її зарплатної плати 10000 гривень. Продаж товару здійснюється через касовий апарат та кожного дня збирається каса.

Цивільний позов підтримала.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 по епізоду від 13.02.2014 року було вчинене ним. До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя слідує, що згідно зі ст. 62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 послідовно заперечував скоєння ним злочину по епізоду від 13.02.2014 року (потерпіла ОСОБА_7 ) та заперечував обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснюючи тим, що 13.02.2014 року він перебував у м. Макіївці та здійснював платіжні операції в банку. На підтвердження своїх пояснень ОСОБА_4 надав довідку з відділення «А-банку» м. Макіївки (т.1 а.с.178), в якій зазначено, що ОСОБА_4 13.02.2014 року о 12:01 годині проводив оплату на суму 50 гривень та квитанцію № 129.244.1(т.1 а.с.179). Стороною обвинувачення не було перевірено даної версії та не було спростовано показання ОСОБА_4 в цій частині.
Надаючи оцінку письмовим доказам, суд приходить до переконання про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 13.02.2014 року (т.2 а.с.54), оскільки в даному протоколі огляду місця події зазначено «об`єктом огляду є сигаретний кіоск, що розташований м.Вінниця вул........ 43». Проте в обвинувальному акті по епізоду від 13.02.2014 року зазначена адреса кіоску , що розташований по вул. Юності,35-А. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду повідомила, що сигарети викрали за місцем її роботи з магазину по АДРЕСА_3 , а тому не зрозуміло огляд якого місця події був проведений. Оскільки КПК України передбачає вимоги до оформлення протоколу огляду місця події, суд приходить до висновку, що даний протокол вимогам чинного законодавства не відповідає, та є недопустимим доказом в даному кримінальному провадженні.
Крім того, в ході досудового розслідування, було порушено право особи на захист, а саме як вбачається із матеріалів кримінального провадження слідча дія пред`явлення особи для впізнання відбулася 22.03.2014 року проводилася в умовах ІТТ м. Вінниці в присутності понятих за участю потерпілої ОСОБА_7 (т.1 а.с.69-70). Однак дана дія була проведена з порушенням вимог закону, оскільки до участі не було запрошено захисника ОСОБА_4 , який як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 20.03.2014 року, що проводився на два дні раніше, уже був залучений для захисту ОСОБА_4 . А тому, на підставі вище викладеного, суд не приймає до уваги даний протокол пред`явлення особи для впізнання та визнає даний доказ не допустимим.
Показання потерпілої ОСОБА_7 , що вона оглянувши записи з камер відео спостережень ТЦ «Магігранд», впізнала на зображенні ОСОБА_23 . Огли, суд не може взяти до уваги, оскільки дані відеозаписи не були вилучені та не досліджені в судовому засіданні.
Інших доказів, які б свідчили, про причетність ОСОБА_4 до відкритого викрадення чужого майна, яке мало місце 13.02.2014 року.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 62 Конституції України: Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому суд приходить до остаточного висновку, що по епізоду від 13.02.2014 року (потерпіла ОСОБА_7 )обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати невинуватим у скоєнні злочину передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкритому викраденні чужого майна(грабіж),, за попередньої змовою групою осіб в зв`язку з не доведенням вчинення інкримінованого йому злочину.
Приймаючи до уваги позицію викладену у постанові пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», суд, виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди є завеликими та такими, що підлягають зменшенню. Розмір моральної шкоди ґрунтуються на душевних стражданнях та фізичному болі, які потерпілий зазнав внаслідок неправомірних дій обвинувачених, а також внаслідок вимушених змін звичайного життєвого укладу потерпілого. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 ОСОБА_6 було порушено її душевний спокій та нормальні життєві зв`язки потерпілих. На піставі викладеного суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_6 підлягають задоволенні в розмірі 2000 гривень.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 являється особою раніше не судимою (т.2 а.с.56), вину у скоєнні злочину не визнав, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т.2 а.с. 59), позитивно характеризується за місцем проживання (т.2 а.с.57).

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, ставлення обвинуваченого до скоєнного, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 не можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження слід зарахувати у строк покарання з 21.03.2014 року по 24.04.2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_4 слід залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу зверненя вироку до виконання.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 63, 65-67, КК України, ст. ст. 100, 368-371, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати невинуватим по епізоду злочинної діяльності від 13.02.2014 року у вчиненні злочину передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України - виправдати.
В задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування завданої злочином матеріальної та моральної шкоди відмовити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу звернення вироку до виконання

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 21.03.2014 року по 24.04.2014 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді застави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2 000 гривень у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

Речовий доказ в кримінальному провадженню №0000916:

- тютюнові вироби, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору

Суддя: