Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу адвоката (захисника) ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 17 листопада 2016 року,
в с т а н о в и в:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2016 року задоволено клопотання т.в.о. слідчого відділення СУ ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000906 від 23 лютого 2015 року та надано дозвіл на затримання з метою приводу до Київського районного суду м. Харкова підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Апеляційний суд Харківської області ухвалою від 17 листопада 2016 року, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК, відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 .
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у цьому суді.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, крім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження. До того ж, у ст. 309 вказаного Кодексу визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень, адвокат звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, якою надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до статей 307, 309 КПК такі ухвали слідчого судді апеляційному оскарженню не підлягають.
Така законодавча позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський Суд у своєму рішенні зазначив, що у спосіб, у який ст. 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (п. 24 рішення від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України»).
Суд апеляційної інстанції, встановивши, що ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
За таких обставин, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, п. 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд

п о с т а н о в и в:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката (захисника) ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 17 листопада 2016 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3