Справа № 125/2670/15-к
Провадження №11-кп/772/746/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років 9 місяців.

Строк покарання ОСОБА_8 відраховувати з моменту затримання з 15.08.2015 року, зарахувавши попереднє ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, починаючи з 15.08.2015 року до набрання вироком законної сили.

Вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и в :
Згідно вироку, 14.08.2015 року приблизно о 23-00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 , керуючись особистими неприязними відносинами, що виникли між ним та ОСОБА_9 на ґрунті короткотривалого конфлікту, перейшовши до домоволодіння АДРЕСА_2 , з метою позбавлення життя останнього, зупинив ОСОБА_9 , після чого реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та наслідки у вигляді смерті потерпілого і припускаючи їх настання, під час сварки з ОСОБА_9 , взяв в руки металеве відро з водою та вилив її на останнього, після чого почав наносити удари даним відром в область голови та тулубу ОСОБА_9 . Під час нанесення ударів відро деформувалось, після чого ОСОБА_8 залишив відро та взяв в руки дерев`яну палицю, за допомогою якої пересувався ОСОБА_9 , і продовжив нею наносити удари останньому в область голови та тулубу.
В результаті дій ОСОБА_10 ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження від яких на місці пригоди помер.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 94, яка розпочата 15.08.2015 року та закінчена 22.09.2015 року при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено: сполучна травма тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми (лінійний перелом потиличної кістки справа, крововилив під оболонки лівої (250 мл.) та правої півкулі головного мозку), закритої тупої травми грудної клітки (переломи ребер зліва 3, 4, 5, 6-го по середньо-ключичній лінії та 7, 8, 9, 10-го ребер між середньо-ключичною та лопаточною лініями та справа 4, 5, 6, 7-го по середньо ключичній лінії, розрив нижньої долі лівої легені, кровотеча в ліву плевральну порожнину - 400 мл.), а також забиті рани в тім`яно-потиличній ділянці голови зліва, на потилиці справа; синці на шиї зліва, на грудній клітці зліва на рівні 6-7-8го ребер між передньо та заднє-підпахвовою лініями, по задній поверхні лівого плечового суглобу, зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, в ділянці здухвинної кістки зліва, на грудній клітці в ділянці 4,5 ребер по середньо-ключичній лінії, у зовнішнього кінця лівої надбрівної дуги; забита рана зовнішньої поверхні лівого ліктьового суглобу. Вказані ушкодження виникли не менше як від десяти-одинадцяти дії твердого тупого предмета (предметів) незадовго до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 і мають ознаки прижиттєвого походження. Рана на голові трупа виникла від дії твердого тупого предмета до складу якого входить залізо та його сполуки. Смерть ОСОБА_9 настала від сполучної травми тіла - закритої черепно-мозкової травми (лінійний перелом потиличної кістки справа, крововилив під оболонки лівої (250мл) та правої півкулі головного мозку) та закритої тупої травми грудної клітки (переломи ребер зліва 3, 4, 5, 6-го по середньо-ключичній лінії та 7, 8, 9, 10-го ребер між середньо-ключичною та лопаточною лініями та справа 4, 5, 6, 7-го по середньо-ключичній лінії, розрив нижньої долі лівої легені), яка ускладнилась кровотечею в ліву плевральну порожнину, набряком та набуханням речовини головного мозку з послідуючим зміщенням головного мозку та вклиненням мигдаликів мозочка у великій потиличний отвір. Сполучна травма тіла від якої настала смерть ОСОБА_9 має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя під час їх заподіяння і стоїть в причинному зв`язкку зі смертю. Забиті рани в тьмяно-потиличній ділянці голови зліва, на потилиці справа; синці на шиї зліва, на грудній клітці зліва на рівні 6, 7, 8-го ребер між передньою та заднє-підпахвовою лініями по задній поверхні лівого плечового суглобу, зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині в ділянці здухвинної кістки зліва, на грудній клітці справа в ділянці 4, 5-го ребер і середньо-ключичній лінії, у зовнішнього кінця лівої надбрівної дуги; забита рана зовнішньої поверхні лівого ліктьового суглобу, мають ознаки легких тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку зі смертю не стоять. Судячи по ступеню вираженості трупних змін, беручи до уваги час та місце виявлення трупа, слід вважати, що смерть ОСОБА_9 , настала в межах 10-12 год. до часу розтину тіла. При судово-хімічній експертизі крові та сечі від трупа ОСОБА_9 , методом газово-рідинної хроматографії виявлено етиловий спирт в концентрації 2,9 % у крові та 3,6% у сечі. Наявність метилового спирту, а також пропилового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів не виявлено. Вказана концентрація етилового спирту у крові при житті, згідно орієнтовної таблиці могла б відповідати стану сильного алкогольного сп`яніння.
Вказані дії ОСОБА_11 кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить перекваліфікувати його дії з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України та зменшити йому міру покарання. Свої вимоги мотивує тим, що на початку досудового слідства його дії інкримінували за ч.2 ст.121 КК України, однак в подальшому його дії інкримінували за ч.1 ст.115 КК України. Крім того, обвинувачений зазначає, що активно сприяв розкриттю слідства та повністю визнав свою вину, наміру вбивати потерпілого не мав, спочатку виникла сварка, а потім бійка, в результаті якої він наніс тяжкі тілесні ушкодження останньому.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 щиро каявся у скоєному, просив врахувати його активне сприяння органам досудового слідства у встановленні істини по справі, відсутність судимості, просив пом`якшити йому призначене покарання.
Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, просили пом`якшити призначене покарання, думку прокурора, який проти апеляційної скарги заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК, а саме, умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 , при обставинах, викладених у вироку правильні та ґрунтуються на всебічно, повно і об`єктивно досліджених у судовому засіданні доказах.
Так, винуватість ОСОБА_8 в скоєнні умисного вбивства ОСОБА_9 повністю доведена сукупністю зібраних і перевірених судом першої інстанції в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою та відображають реальний перебіг події, а тому обґрунтовано покладені в основу вироку, зокрема:

- показами обвинуваченого ОСОБА_8 , який повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину;

- показами свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що ОСОБА_8 наносив удари відром ОСОБА_9 , коли від відра відірвалась дужка, ОСОБА_8 взяв палку ОСОБА_9 (за допомогою якої він пересувається) та продовжив нею наносити удари останньому, який опору чинити не міг. Свідок заперечив будь-яку провокацію зі свого боку чи боку ОСОБА_9 , які могли б спровокувати обвинуваченого на бійку;

- показами свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що з 14.08.2015 року бачив як ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 розпивали горілку на вулиці. Конфлікту між чоловіками свідок не бачив. Проте в ніч з 14 на 15 серпня 2015 року обвинувачений повідомив його, щоб він подивився, чи живий ОСОБА_9 , якого він чи то побив, чи то вбив. ОСОБА_14 перевіривши пульс зрозумів, що ОСОБА_9 помер, про що повідомив обвинуваченого, останній спитав поради що робити, «може сховати тіло», однак свідок запропонував зізнатись та звертатись до поліції;

- рапортом чергового Барського РВ Вінницької області від 15.08.2015 року, згідно якого в ЧЧ Барського РВ УМВС надійшло повідомлення по телефону 102 від чергового фельдшера Барської ЦРЛ ОСОБА_14 , про те, що до них на спец лінію 103 зателефонувала гр. ОСОБА_15 , яка повідомила, що гр. ОСОБА_8 вчинив вбивство гр. ОСОБА_9 (т.1 а.с.90);

- протоколом огляду місця події від 15.08.2015 року, згідно якого місцем огляду являється земельна ділянка, яка розташована в с. Ходаки Бершадського району Вінницької області, на якій виявлено труп, біля нього виявлено деформоване маліроване відро (т.1 а.с.95-98);

- повідомленням КУ «Барська ЦРЛ» від 15.08.2015 року, згідно якого 15.08.2015 року о 08 год. 10 хв. було проведено медичний огляд ОСОБА_8 , яким встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння (т. 1 а.с.100);

- копією лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_9 (т.1 а.с.107);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.08.2015 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_8 розповів про обставини смерті гр. ОСОБА_9 , як він останньому наносив удари відром по голові, а також палицею яку він забрав у ОСОБА_9 (т.1 а.с.112-116). Даний слідчий експеримент також відображений на відео зйомці (т.1 а.с.124) та на фототаблицях, на яких зафіксовано демонстрування ОСОБА_8 нанесення удари відром та палицею ОСОБА_9 (т.1 а.с.117-122);

- постановами про визнання речовими доказами дерев`яну палицю (т.1 а.с.134), одягу ОСОБА_8 та дужку від відра (т.1 а.с.164);

- висновком СМЕ №94 від 15.08.2015 року, згідно якого при огляді трупа ОСОБА_9 виявлено ушкодження, які виникли від дії не менше як одинадцяти ударів твердим тупим предметом (предметів) незадовго до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 і мають ознаки прижиттєвого походження. Рана на голові трупа виникла від дії твердого предмета до складу якого входить залізо та його сполуки. Сполучна травма тіла від якої настала смерть ОСОБА_9 має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя під час їх заподіяння і стоять в причинному зв`язку із смертю (т.1 а.с.165167);

Суб`єктивна сторона скоєного вбивства характеризується виною у формі умислу. Сукупність доказів у матеріалах кримінального провадження свідчить про усвідомлення ОСОБА_8 в повній мірі небезпеки своїх дій, характер, спосіб та тяжкість нанесених тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , знаряддя вчиненого кримінального правопорушення металеве відро, яке від нанесених останньому з прикладанням значної сили та кількості ударів деформувалося та дерев`яну палицю, в сукупності свідчать про наявність у нього умислу на позбавлення життя ОСОБА_9 .

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про відсутність у нього наміру на вбивство ОСОБА_9 є необґрунтованими, спростовуються матеріалами провадження, підстав для перекваліфікації його дій на ч.2 ст.121 КК України не має.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, чого судом першої інстанції не дотримано та призначено покарання розміром, який на думку колегії суддів є надто суворим.

Так, в судовому засіданні суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише за умови ізоляції його від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Визначаючись щодо строку, на який слід ізолювати обвинуваченого від суспільства, то слід врахувати, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому з огляду на посткримінальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 , яка засвідчує про його каяття, характеризує суб`єктивне ставлення до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнав свою провину, критично оцінив свої дії, шкодує з приводу вчиненого, активно сприяв слідству, оскільки після вчинення злочину дав правдиві покази і тим самим сприяв встановленню істини у справі, що є обставиною, яка пом`якшує призначене покарання, він не має судимості, на думку колегії суддів все наведене вище в сукупності дає юридичні підстави зменшити ОСОБА_8 строк призначеного покарання в межах санкції ч.1 ст.115 КК України, що буде законним та справедливим.

Враховуючи вище наведене, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а оскаржуваний вирок необхідно змінити, пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Пом`якшити призначене вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12 лютого 2016 року ОСОБА_8 покарання та вважати його засудженим за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23.03.2017 року по 26.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: (підпис)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Згідно з оригіналом