Справа № 462/2443/16-к
У Х В А Л А
13 лютого 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , представника відділу у справах дітей Залізничної районної адміністрації ЛМР ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись при цьому на те, що ризики ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від суду не усунуті, строк тримання під вартою ОСОБА_5 спливає, а подальший розгляд справи відкладається.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заявив клопотання про заміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 при вирішенні заявленого клопотання підтримав думку захисника, заявив про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді, домашнього арешту.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 та представник служби Відділу у справах дітей Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_7 підтримали думку прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи учасників судового засідання, приходить до наступних висновків.

Згідно вимог частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України застосування запобіжного заходу здійснюється з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також спробам незаконно переховуватись від органів досудового розслідування, та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити його.

В даному випадку обвинувачений ОСОБА_5 станом на 13 лютого 2017 р. утримуєься під вартою.

Суд, вислухавши думку в судовому засіданні учасників кримінального провадження щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, дійшов висновку, що оскільки з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, двомісячний строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується, в цілях запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України, вважає за доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під варту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України по 13 квітня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1