Справа № 163/333/17
Провадження № 1-кп/163/45/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження №0000071 про обвинувачення
ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ),
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торунь Республіки Польща, поляка, громадянина Республіки Польща, зареєстрова-
ного та фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , водія-механіка ТСК «MAR-MUT»

(Маріуш Чмут NIP НОМЕР_1 регіон НОМЕР_2 POL/ 051/8208), одруженого, з середньою освітою, раніше не
судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) 03.06.2016, приблизно о 22 год. 00 хв., слідуючи з України в Республіку Польща через пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці ДФС, що знаходиться в с. Старовойтове Любомльського району Волинської області, смугою митного контролю «червоний коридор», в якості водія автомобіля марки «DAF», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , намагався незаконно, з приховуванням від митного контролю у спосіб, що утруднює виявлення, перемістити через митний кордон України особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,82 грама, що був придбаний ним за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, який завчасно помістив у поліетиленовий пакет, приховавши останній у правій кишені одягнених на собі шортів, і про його наявність не повідомив інспекторам Волинської митниці ДФС під час усного опитування та не вказав у митній декларації, при цьому, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак свій злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки зазначений наркотичний засіб був виявлений під час проходження прикордонно-митного контролю інспектором Волинської митниці ДФС та вилучений слідчим УСБУ у Волинській області.
Згідно з висновком експерта Волинського НДЕКЦ МВС України № 239/239 від 04.08.2016, вилучена в громадянина ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) речовина рослинного походження зеленого кольору, являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою (у перерахунку на висушену речовину) - 0,82 грама.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», канабіс віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (Таблиця № 1, Список № 1).
Дії ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), згідно обвинувального акту, кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, як вчинення закінченого замаху на контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, - канабісу, у спосіб, що утруднює виявлення.
На стадії досудового розслідування між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), за участі захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами вказаної угоди, ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, за фактичними обставинами та в обсязі, викладеними у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, кваліфікації таких його дій не оспорює, а також зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти досудовому розслідуванню даного кримінального правопорушення.
Сторонами погоджено наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Між сторонами узгоджено покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, із застосуванням ч.ч.1, 2 ст.69 КК України, визначивши обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) покарання у виді штрафу в розмірі 1750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 29750 (двадцять дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень, без конфіскації майна.
При узгодженні покарання, сторони погодили та врахували: обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), відповідно до ст.66 КК України, якими є: щире каяття останнього та активне сприяння розкриттю злочину; інші погоджені обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), а саме: визнання останнім вини; відсутність тяжких наслідків та заподіяння шкоди внаслідок вчинення злочину, оскільки розмір канабісу є незначним, те, що наркотичний засіб переміщувався для особистого вживання без мети збуту; дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; має постійне місце роботи, а також перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей.
Сторони підтвердили, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди та наслідками її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений повністю визнав інкриміноване йому обвинувачення, ствердив добровільність укладення угоди і не заперечив проти її затвердження, погодився на призначення узгодженого покарання.

Прокурор та захисник обвинуваченого вважали наявними підстави для затвердження угоди.
Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, та наслідки укладення і затвердження угоди, визначені ч.2 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що також виходить із вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, дійшов висновку, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання винуватості та укладення відповідної угоди немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.
Відповідно до ст.468, ч.4 ст.469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) визнав себе винним, за ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, та, виходячи з положень статей 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості за викладених вище обставин може бути укладена.
Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а також не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.
Узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) за ознаками ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України є правильною.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає положенням ст.ст.53, 65, 66, 69 КК України.
При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, передбачені ст. 66 КК України, відсутність обставин, передбачених ст.67 КК України, інші обставини, що пом`якшують покарання винного, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого злочину, які у підготовчому судовому засіданні знайшли своє підтвердження та їх сукупність суд розцінює як таку, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) злочину, та свідчить про наявність підстав для призначення останньому більш м`якого виду покарання, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.305 КК України.
Отже, виходячи з наведеного, суд вважає за можливе при призначенні покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України застосувати до ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) положення ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.305 КК України, та призначити йому основне покарання у виді штрафу в узгодженому сторонами угоди розмірі, який відповідає вимогам ст.53 КК України.
Не призначення додаткової міри покарання ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) за ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, у виді конфіскації майна відповідає приписам ч.2 ст.59, п.2 ч.1 ст.65 КК України та правовій позиції Верховного Суду України від 04.04.2011 у справі №5-1кс11, так як дії обвинуваченого не мали корисливого мотиву.
Обвинувачений також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України.
Таким чином, на переконання суду, умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
Виходячи з викладеного, угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 08.12.2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 30316 гривень.

Клопотання про скасування чи зміну, обраного обвинуваченому, запобіжного заходу у вигляді застави сторонами кримінального провадження не заявлено, а тому, до вступу вироку в законну силу, його слід залишити без змін.

Захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні клопотав про звернення внесеної обвинуваченим застави в рахунок погашення майнових стягнень у виді штрафу та судових витрат, визначених вироком суду.

Враховуючи позицію учасників судового провадження, суд вважає, що заявлене захисником клопотання підлягає до задоволення, оскільки узгоджується з положеннями ч.11 ст.182 КПК України та не суперечить вимогам КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.
Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, що понесені, у зв`язку з доведеністю вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з останнього на користь держави.
Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості від 01.02.2017 року у кримінальному провадженні №0000071, укладену прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), затвердити.
ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 29750 (двадцять дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень, без конфіскації майна.
Запобіжний захід ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), до вступу вироку в законну силу, залишити попередній у вигляді застави.
Речові докази:
- особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, масою у перерахунку на висушену речовину - 0,82 грама (за виключенням речовини масою 0,4 г., використаної в процесі проведення експертизи), який передано на відповідальне зберігання в камеру речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, - знищити.

Документи:

- контрольний талон для проходження по «червоному коридору» серії АБВ №167409; акт про проведення митного огляду №205020102/2016/100057Е від 04.06.2016; митну декларацію на ім`я ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) в дохід держави 330 (триста тридцять) гривень 15 копійок процесуальних витрат за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.
Після набрання вироком законної сили заставу, внесену ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), згідно квитанції №ПН307671 від 08.12.2016 року (банк платника філія АТ «Укрексімбанк», Луцьк), у справі №163/333/17, на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області (р/р 2504, МФО 820172, , банк отримувача ДКСУ м.Київ) в сумі 30080 (тридцять тисяч вісімдесят) гривень 15 копійок звернути в рахунок виконання, призначеного ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), покарання у виді штрафу в розмірі 29750 (двадцять дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень, та судових витрат в розмірі 330 (триста тридцять) гривень 15 копійок, а решту суми застави в розмірі 235 (двісті тридцять п`ять) гривень 85 копійок повернути заставодавцю - ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд Волинської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуюча: суддя ОСОБА_1