01.09.2017 Єдиний унікальний № 371/1129/17
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кс /371/ 419 /17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2017 року м. Миронівка

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні, відомості про яке 30 серпня 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000424, та додані до клопотання матеріали,-

В С Т А Н О В И В :
До Миронівського районного суду Київської області 31 серпня 2017 року із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, звернувся слідчий СВ Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 .

Своє клопотання слідчий мотивував тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, наявністю ризику того, що підозрюваний може переховуватися від слідства та суду, а також неможливістю застосування до нього біль м`якого запобіжного заходу.

Вказане клопотання погоджене начальником Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_7 , який відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань є процесуальним керівником по кримінальному провадженню № 0000424.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували та просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до його матеріали, заслухавши пояснення учасників судового засідання, з`ясувавши обґрунтованість поданого до суду клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого, зважаючи на наступне.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В провадженні слідчого СВ Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження № 0000424, внесене 30 серпня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (а. с. 3)

Кримінальне провадження здійснюється по факту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а саме наїзду автомобіля марки ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 на ОСОБА_8 , та смерті останнього, які сталися ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3, 9-10, 18).

Слідчий СВ Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000424 повідомив 30 серпня 2017 року ОСОБА_4 про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого (а.с. 7-8).

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 ґрунтується на зібраних по справі доказах, зокрема:

Рапорті старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 2 Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 про надходження до чергової частини повідомлення від лікаря швидкої медичної допомоги Миронівської центральної районної лікарні про скоєння в селі Ємчиха Миронівського району Київської області дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 4).

Протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29 серпня 2017 року, відповідно до якого слідчим оглянуто проїздну частину дороги по вулиці Центральній села Ємчиха Миронівського району Київської області, на якій виявлено сліди гальмування, уламки пластику, скла, елементів оздоблення дверей, сліди рожево-бурого кольору на асфальто-бетонному покритті.

Протоколі огляду автомобіля марки ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1 , яким зафіксовано його чисельні пошкодження кузова, лобового скла, колеса. В тріщинах лобового скла вилучено нашарування речовини сірого кольору, з частинами схожими на волосся.

Лікарському свідоцтві про смерть від 30 серпня 2017 року № 96, відповідно до якого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в кареті швидкої медичної допомоги.

В акті медичного огляду від 30 серпня 2017 року № 187, відповідно до якого зафіксовано перебування підозрюваного о 00 годин 30 хвилин та 00 годин 50 хвилин в стані алкогольного сп`яніння.

В протоколі допиту підозрюваного від 30 серпня 2017 року, у якому він підтвердив, що дійсно перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 29 серпня 2017 року скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме наїзд автомобіля марки ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1 , на ОСОБА_8 .

В судовому засіданні підозрюваний підтвердив спільне вживання із померлим алкогольних напоїв, та факт зіткнення з померлим автомобіля марки ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1 , під його керуванням на автомобільній дорозі в селі Ємчиха Миронівського району Київської області. Також підозрюваний повідомив, що саме він викликав швидку медичну допомогу, але злякавшись скоєного залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, але потім повертаючись туди, його зупинили працівники поліції. Він повідомив, що дорожньо-транспортна пригода сталася в зв`язку із тим, що померлий раптово перед його автомобілем вийшов на проїздну частину дороги, унаслідок чого він не встиг зреагувати.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, по кримінальному провадженню № 0000424.

Санкція ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Кримінального кодексу України злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, є о тяжким злочином.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Отже, клопотання про взяття під варту подано щодо раніше не судимої особи, яку обґрунтовано підозрюють у вчиненні злочину, за вчинення якого санкцією ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять роки.

За місцем свого проживання та роботи ОСОБА_4 характеризується як особа, яка зарекомендувала себе з позитивної сторони, товариський, ввічливий, спокійний, не конфліктний, працьовитий та відповідальний (а.с. 23, 27).

Згідно довідок нарколога та психіатра на диспансерному обліку не перебував, за медичною допомогою не звертався (а.с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий стверджує про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, слідчий обґрунтував тими обставинами, що підозрюваний скоївши дорожньо-транспортну пригоду залишив місце події.

Заслухавши учасників судового засідання, суд вважає, доведеним існування ризику того, що підозрюваний без застосування до нього запобіжного заходу може переховуватися від слідства та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки він скоївши дорожньо-транспортну пригоду, не викликав працівників поліції, зник з місця події, як він пояснив у судовому засіданні, злякавшись відповідальності за скоєне.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

В клопотанні слідчого не зазначено, чому неможливо застосувати до підозрюваного такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт, який відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України є менш суровим ніж тримання під вартою.

Як вбачається із матеріалів клопотання, підозрюваний зареєстрований та проживає разом із матір`ю і братом за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23), має постійне місце роботи, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, тобто має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався.

Із протоколів допиту у якості свідків матері та брата підозрюваного вбачається, що він проживає разом з ними та допомагає їм у господарстві. Вони не заперечують проти перебування його під домашнім арештом під час здійснення кримінального провадження, зокрема його проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19-20, 33-34).

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ст. 181 КПК України).

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження, враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Зважаючи на те, що прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні, злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, наявністю ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, міцних соціальних зв`язків підозрюваного за місцем проживання, суд вважає, що з метою забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, до нього слід застосувати такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. ст. ст. 110, 131, 132, 176-178, 181, 183-184, 193, 194, 106, 309, 369, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
1.Клопотання слідчого задовольнити частково.

2.Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Ємчиха Миронівського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженню № 0000424, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

3.Заборонити ОСОБА_4 цілодобово залишати будинок АДРЕСА_1 , окрім як на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик.

4.Строк домашнього арешту визначити до 30 жовтня 2017 року.

5.Ухвала втрачає силу 31 жовтня 2017 року.

6.Звільнити ОСОБА_4 з під варти в залі судових засідань.

7.Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу національної поліції за місцем проживанням підозрюваного Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

8.Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

9.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Слідчий суддя ОСОБА_1