Справа № 738/468/17
№ провадження 1-в/738/132/2017
УХВАЛА

05 квітня 2017 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника Менської ВК № 91 ОСОБА_5

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з Менською виправною колонією № 91 клопотання засудженого ОСОБА_4 про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

В С Т А H О В И В:
27 березня 2017 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він в Менській ВК №91 стягнень не отримував та має одне заохочення, працює на швейному виробництві.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив його задовольнити, вказав, що працевлаштований, діючих стягнень не має, має заохочення.

Представник установи виконання покарань в судовому засіданні вказав, що на засіданні комісії установи розглядалося питання про застосування до засудженого ОСОБА_4 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, але йому було відмовлено. Вважає задоволення клопотання передчасним.

Представники спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи тільки з їх участю до суду не надходило, що дає можливість суду, відповідно до ст. 539 КПК України, розглянути справу без їх участі.

Прокурор в судовому засіданні висловила думку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки засуджений не довів своє виправлення, за весь період строку відбування покарання мав п`ять стягнень і лише одне заохочення, працює не тривалий час.

Заслухавши пояснення засудженого, його захисника, думку прокурора, представника установи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.
Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому
Судом встановлено, що вироком Приморського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2015 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 408, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 410, ч. 2 ст. 413. ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2016 року засудженому ОСОБА_4 зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 13.09.2014 року по 22.07.2015 року та з 04.11.2015 року по 20.01.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З характеристики та матеріалів особової справи вбачається, засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в місцях позбавлення волі з 15.09.2014. Перебуваючи в Дніпропетовському СІЗО зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

З 25.11.2014 року перебував і Вільнянській УВП № 11, де характеризувався негативно. За зберігання заборонених предметів отримав п`ять стягнень, які погашені за строком давності.

В Менській ВК № 91 міру покарання відбуває з 21.09.2015 року. За час перебування встановлений порядок відбування покарання не порушує, розпорядок дня в установі виконує під контролем, стягнень не має, на профілактичних обліках в установі не перебуває. Працевлаштований робітником швейної дільниці з 31.08.2016 року, до роботи відноситься сумлінно та старанно, має заохочення.

Заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та у відділенні відвідує, реагує на них посередньо. Із власної ініціативи виявив бажання займатися за індивідуальною програмою диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», яку реалізує в повному обсязі.

29 березня 2017 року питання застосування до ОСОБА_4 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення розглядалося спостережною комісією Менської районної державної адміністрації, яка постановила, що погодження даної пільги є передчасним.

Враховуючи, що засуджений за час відбування покарання допустив п`ять стягнення, беручи до уваги постанову спостережної комісії про непогодження застосування до засудженого пільги за ст. 81 КК України, а також особу засудженого, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення за весь період строку відбування покарання, а лише почав виправлятися незначний час, що передував клопотанню, він не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, а тому клопотання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання подано передчасно і задоволенню не підлягає

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання.

Суддя ОСОБА_1