Справа № 1-105/11 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/795/4/2017
Категорія - ст. 185 ч. 3 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Ст. Рудня Сновського (Щорського) району Чернігівської області, громадянка України, з базовою загальною середньою освітою, незаміжня, непрацююча, мешкаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

- засуджена за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.. 69 КК України до 1 місяця арешту.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_7 основного покарання у виді арешту зараховано строк її попереднього ув`язнення з 14 вересня 2016 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.

Постановлено судом стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 187 грн. 60 коп. та дактилоскопічної експертизи в сумі 364 грн. 69 коп., а всього 552 грн. 29 коп.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст.81 КПК України.

Вироком суду ОСОБА_7 була визнана винною і засуджена за те, що 7 липня 2011 року, близько 18 години з метою скоєння крадіжки, відкривши вікно в будинку ОСОБА_8 , розташованого в АДРЕСА_2 , залізла в середину, де з однієї з кімнат викрала DVD-плеєр моделі DEX-DVP 155 вартістю 125 грн. 10 коп., в результаті чого ОСОБА_9 була заподіяна майнова шкода.

Не погоджуючись з даним вироком суду, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції подав апеляцію, в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій засудженої, просить його скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. В обґрунтування вимог апеляції зазначає, що суд, ухвалюючи обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 , в мотивувальній частині не зазначив сформульоване обвинувачення, визнане судом доведеним. Також, зазначає, що визначення засудженій покарання, у резолютивній частині вироку викликає сумніви щодо часу та порядку звільнення останньої з під варти на підставі вироку суду, який не набрав законної сили. Крім того, вважає, що судом при призначенні покарання в повній мірі не було враховано, що ОСОБА_7 вчинила тяжкий злочин, хоча раніше й не судима, але п`ять років переховувалась від суду, затягуючи тим самим судовий розгляд та намагаючись уникнути кримінального покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, адвоката ОСОБА_6 , який просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст. 324 КПК України (1960 року), постановляючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується підсудний, чи має це діяння склад злочину і якою саме статтею кримінального закону він передбачений.

Відповідно до ст. 334 КПК України (1960 року) мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину.

Крім того, в пункті 10 Постанови Пленуму ВСУ № 8 від 24 жовтня 2003 року „Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві « вказано, що складаючи вирок, суд зобов`язаний додержувати вимог ст.334 КПК. У мотивувальній частині вироку, зокрема, має бути чітко сформульовано обвинувачення, яке визнається судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину, тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставин, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання. Порушення при складенні вироку вимог статей 332-335 КПК може бути підставою для його скасування.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, визнавши ОСОБА_7 винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто, у вчиненні крадіжки чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, суд першої інстанції у вироку сформулював лише обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_7 органом досудового слідства, а не визнане доведеним судом, що суперечить положенням ст. 334 КПК України (1960 року).

Таким чином, під час апеляційного розгляду справи встановлені істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, передбачені ст. 370 КПК України (1960 року), що згідно ст.367 КПК України (1960 року) є безумовною підставою для скасування вироку суду з направленням справи на новий судовий розгляд.

Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінально-процесуального закону проаналізувати докази у справі, дати їм юридичну оцінку з огляду на їх достовірність, допустимість та достатність, усунувши недоліки, вказані в ухвалі суду апеляційної інстанції, ретельно перевірити інші доводи апеляції і в залежності від встановленого постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 367, 370, 379 КПК України (1960 року), п.11 Перехідних положень КПК України 2012 року, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити.

Вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати, а кримінальну справу повернути на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суду.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4