Справа № 405/3762/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

представника ДУ

«Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Кропивницький клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білозір`я,Черкаського району, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого; раніше судимого: 13.08.1985 року Краснолуцьким районним судом Луганської області за ч.2 ст. 81 КК УРСР до 2 років виправних робіт з утриманням 20 % заробітної плати в прибуток держави; 30.09.1987 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч.2 ст. 140; ст. 45 КК УРСР до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;15.02.1988 року Черкаським районним судом Черкаської області зач.2 ст. 140; ч.2 ст. 81; ч.3 ст. 81; ст. 44; ст. 42; ст. 43 КК УРСР до 4 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна; 26.04.1989 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч.2 ст. 206; ст. 43 КК УРСР до 5 років позбавлення волі. Звільнений .15.02.1993 року по відбуттю строку покарання; 19.01.1996 року Черкаським районним судом Черкаської області за ст. 86-1; ст. 44 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна. Звільнений 09.09.1999 року по відбуттю строку покарання; 29.11.2000 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч.2 ст. 140; ч.3 ст. 81; ч.2 ст. 17 - ч.3 ст. 82; ч.1 ст. 89; ч.1 ст. 196-1; ст. 42 КК України до 6 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна. Звільнений 22.12.2004 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 01 місяць 02 дні за постановою Ленінського районного суду м. Кіровоград від 20.12.2004 року; 28.09.2009 року Черкаським районним судом Черкаської області за 4.1 ст. 309; ч.2 ст. 263; ч.1 ст. 263; ч.1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.11.2011 року по відбуттю строку покарання; 27.07.2012 року Замостянським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 309; ч.1 ст. 263; ч.2 ст. 263; ст. 395; ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 08.01.2014 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 8 місяців 06 днів за Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26.12.2013 року; 22.05.2014 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 2ст. 289; ст. 71 КК України до 5 років 02 місяців позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України. В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність засудженим свого виправлення на протязі всього часу відбування покарання.

Адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання засудженого, просила його задовольнити та врахувати стан здоров`я засудженого і те, що засуджений протягом року порушень умов відбування покарання не допускав.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого № 191-С-17, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно положень ч. 2, п.3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 3/4 строку покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В судовому засідання встановлено, що вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 22.05.2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та на підставі ст.71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці без конфіскації майна (а.о.с. 28-30).

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 09.03.2016 року відповідно до Закону України № 838-УІІІ «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 18.03.2014 року по 14.10.2014 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с. 45).

Початок строку покарання 18.03.2014 року, кінець строку 22.10.2018 рік. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 03 роки 11 місяців 17 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення злочину, який відносяться до категорії тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 01 рік 02 місяці 13 днів.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 26.03.2014 року, за час відбування покарання допустив 5 порушень встановленого порядку відбування покарання, за які притягався до дисциплінарної відповідальності, на даний час всі стягнення погашені у встановленому законом порядку (а.с. 9, а.о.с.45, 40, 66, 76, 83, 114); заохочень не мав (а.с. 9, а.о.с. 114); з 26.03.2014 року перебував в СІЗО м.Черкаси, з 12.11.2014 року по 28.07.2016 року відбував покарання в Кропивницькій виправній колонії (№ 6), з 28.07.2016 року по 13.08.2016 року перебував на лікуванні в Лікувальному закладі при УВП № 4 Дніпропетровської області, з 13.08.2016 року по 03.04.2017 року відбував покарання в Кропивницькій виправній колонії (№ 6), з 03.04.2017 року по 13.07.2017 року перебував на лікуванні в Багатопрофільній лікарні при УВП № 4 Дніпропетровської області, 13.07.2017 року прибув до Кропивницької виправної колонії (№ 6); стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість, міру покарання, призначену судом, вважає надто суворою; правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом дотримується не завжди; не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням; передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує під контролем; уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні;до виконання робіт із благоустрою установи та до робіт без оплати праці, передбачених п.5 ст.118 КВК України, не залучався, враховуючи стан здоров`я засудженого (а.с. 10); відповідно до ст. 126 КВК України до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок інтересу не проявляє; відповідно до ст. 127 КВК України участі у роботі самодіяльних організацій не бере, соціально-корисну активність в організації їх роботи не проявляє; відповідно до ст. 123 КВК України подав заяву про участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу Підготовка до звільнення, але свідомого прагнення для її реалізації не проявляє; характеризується негативно (а.с. 7, а.о.с. 100, 112).

Також з особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що на засіданні адміністративної комісії Кіровоградської ВК (№6) розглядалося питання заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі засудженому ОСОБА_6 , де останньому було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 05 від 09.02.2017 року, а.о.с. 98, 99). На засіданні адміністративної комісії Кіровоградської ВК (№6) розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 , де останньому було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 22 від 03.08.2017 року, а.о.с. 110, 111).

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2012 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Однак, клопотання засудженого ОСОБА_6 та матеріали особової справи останнього за № 191-С-17 не містять відомостей про те, що засуджений приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став.

При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання неодноразово (5 разів) порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалися у невиконанні команди «підйом», невиконанні обов`язків чергового по камері, зберігав заборонені речі було вилучено мобільний телефон та бражну закваску, за що засуджений отримував догани, суворі догани, поміщувався на 4 доби до карцеру; участі у суспільному житті установи виконання покарань не приймає. Крім того, за порушення встановленого порядку відбування покарання (невиконання обов`язків чергового по камері 07.06.2014 року, куріння в невстановленому місці 30.01.2015 року) на засудженого не було накладено дисциплінарного стягнення, а проведена двічі бесіда профілактично-виховного характеру (а.о.с. 15, 62), однак ОСОБА_6 належних висновків не зробив, поведінку свою не змінив, що виразилося в подальшому порушенні встановленого порядку відбування покарання. Така поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.

Згідно наданої суду довідки засуджений ОСОБА_6 до суспільно-корисної праці в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, а також до робіт без оплати праці з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених згідно п. 5 ст. 118 КВК України не залучався, враховуючи стан здоров`я засудженого (а.с. 10). Разом з тим, з довідки медичної частини ДУ «Кропивницька виправна колонія №6» ОСОБА_6 обмежено працездатний, з раціональним працевлаштуванням (а.с. 12).
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_6 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» для вручення засудженому ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 діб з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1