№ 5-2090 ск 17 ПОСТАНОВА 24 квітня 2017 року м. Київ
Суддя Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу прокурора, що приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
встановила:
У касаційній скарзі прокурора ставиться питання про перевірку зазначених вище судових рішень у касаційному порядку.
Згідно з вимогами ч.2 ст.387 КПК України 1960 року зміст касаційних скарг повинен відповідати вимогам, зазначеним у ст.350 КПК України 1960 року.
Відповідно до ч.1 ст.398 КПК України 1960 року підставами для скасування або зміни касаційним судом вироку, ухвали, постанови є лише істотне порушення кримінально-процесуального закону (ст.370 КПК України 1960 року), неправильне застосування кримінального закону (ст.371 КПК України 1960 року) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого (ст.372 КПК України 1960 року), даний перелік є вичерпним.
Скаржник, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні цих рішень, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Як вбачається з касаційної скарги, вказаних вище вимог Закону прокурором не виконано, оскільки посилаючись на незаконність судових рішень та вказуючи на істотне порушення кримінально-процесуального закону, а також неправильне застосування кримінального закону, прокурор не наводить конкретного обґрунтування з огляду на вимоги ст.ст.370, 371 КПК України 1960 року і не зазначає, яким чином такі порушення перешкодили судам першої та апеляційної інстанцій постановити законне і обґрунтоване судове рішення.
Крім того, всупереч вимогам ч. 1 ст. 387 КПК України 1960 року до скарги додано не завірені належним чином копії судових рішень, які оскаржуються (копію судового рішення має бути належним чином оформлено та засвідчено відбитком гербової печатки суду, а якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, її має бути прошнуровано нитками на п`ять проколів і на зворотному боці останнього аркуша скріплено підписом судді, працівника апарату суду, засвідчено відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів, як це передбачено
п.13.7 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173).
Згідно із ч.2 ст.388 КПК України 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст.350, ч.2 ст.383, ст.384, ч.2 ст.386, ч.1 ст.398 КПК України 1960 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Вказані вище порушення перешкоджають вирішенню питання про витребування кримінальної справи.
За таких обставин, у витребуванні кримінальної справи необхідно відмовити.
Відмова у витребуванні справи не перешкоджає витребуванню справи при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у постанові суду недоліків і якщо вона надійшла в межах строку, передбаченого ч.2 ст.386 КПК України, або протягом місяця з дня отримання даної постанови.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 388 КПК України в редакції 1960 року та пункту 15 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України
Відмовити прокурору у витребуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 для перевірки її в касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1