Справа № 1407/1-306/11
Номер провадження1/1407/2106/11
ВИРОК

іменем України

"02" грудня 2011 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Дробинського О.Е.,

при секретарі Каракадько Ю.В.,

з участю прокурора Тищенко А.М.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює директором колективного підприємства Вознесенська харчосмакова фабрика, є членом виконавчого комітету Вознесенської міської ради, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за місцем проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1, не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України

В С Т А Н О В И В :

Органом державного обвинувачення ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він, працюючи на посаді директора колективного підприємства Вознесенська харчосмакова фабрика /надалі КП ВХФ/, скоїв незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення за наступних обставин.

Відповідно до статуту КП ВХФ в новій редакції, затвердженого протоколом №1 від 25 лютого 2005 року Загальних зборів членів підприємства та зареєстрованого 16 березня 2005 року, підприємство створюється з метою отримання прибутку шляхом здійснення виробництва, торгівельної та посередницької діяльності, виконання робіт та надання послуг. Предметом діяльності КП ВХФ, зокрема, є розробка надр корисних копалин /у разі отримання ліцензії/.

Згідно довідки АБ № 058786 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України /ЄДРПОУ/ КП ВХФ зареєстровано 24 листопада 1994 року, та одним з основних його видів діяльності є виробництво мінеральних вод та інших безалкогольних напоїв.

Всупереч вимогам ст. ст. 1,16 Закону України Про питну воду та питне водопостачання, ст. ст. 4,16,19 Кодексу України Про надра, пунктів 1.5.2, 1.5.3 Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ питних і технічних підземних вод, та Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, підсудний ОСОБА_2 в період з 01 жовтня 2009 року по 28 січня 2010 року, на території міста Вознесенська Миколаївської області, використовуючи обладнання КП ВХФ артезіанську свердловину №930, достовірно знаючи про відсутність у очолюваного ним підприємства належним чином оформленого дозволу на користування надрами загальнодержавного значення, та необхідність отримання вказаного документа, необхідного для подальшого видобування підземних вод, знаючи про незаконність вчинюваних ним дій, організував та здійснив видобування корисних копалин загальнодержавного значення із артезіанської свердловини №930, розташованої на території міста Вознесенська Миколаївської області в обсязі 209 кубічних метрів з родовищ підземних вод загальнодержавного значення. В подальшому, видобуті корисні копалини воду мінеральну лікувально-столову ОСОБА_2 використав для задоволення господарсько-побутових потреб підприємства роботи котельні.

Підсудний ОСОБА_2 як під час досудового слідства, так і при розгляді кримінальної справи в суді, вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав повністю та пояснив, що дійсно, з початку створення КП ВХФ він працює на цьому підприємстві директором. Одним із видів діяльності, очолюваного ним підприємства, є видобування та розлив мінеральної води для її подальшої реалізації. У власності підприємства на території фабрики знаходяться дві артезіанські свердловини №674 та №930, з яких здійснюється видобуток лікувально-столової мінеральної води з Вознесенського родовища мінеральних вод. В наявності є паспорти на вказані свердловини, на кожну свердловину ведеться журнал обліку водоспоживання, який контролюється за допомогою встановлених лічильників води.

Департаментом з нагляду за охороною праці КП ВХФ був виданий акт про надання гірничного відводу №545 від 06 серпня 2002 року.

Державним комітетом України по геології з використання надр, очолюваному ним підприємству, був виданий спеціальний дозвіл ліцензія на користування надрами, реєстраційний номер 2024 від 05 листопада 1999 року.

Наказом Мінприроди №451 від 27.08.2009 року було зупинено дію Спеціального дозволу №2024 від 05.11.1999 року, що виданий КП ВХФ на видобування підземних мінеральних питних вод Вознесенського родовища.

Наказом Мінприроди №38 /протокол МРГ №14 від 13.01.2010 року/ було поновлено дію Спеціального дозволу №2024 від 05.11.1999 року, що виданий КП ВХФ на видобування підземних мінеральних питних /лікувально-столових/ вод Вознесенського родовища.

Під час зупинки дії Спеціального дозволу №2024 від 05.11.1999 року КП ВХФ з 01 жовтня 2009 року по 31 грудня 2009 року, тобто на протязі останніх трьох місяців 2009 року, провела видобуток мінеральних лікувально-столових вод ділянки Вознесенського родовища з свердловини №930 загальним обсягом 89 кубічних метрів, тобто менше одного кубічного метра на добу.

120 кубічних метрів води в січні 2010 року було видобуто з свердловини №930, після поновлення дії Спеціального дозволу №2024 від 05.11.1999 року, так як три перші тижня після Нового року в січні місяці 2010 року КП ВХФ не працювало, в зв`язку з новорічними та різдвяними святами.

Вину не визнає, так як вважає, що в його діях відсутній склад відповідного злочину, за яким йому пред`явлено обвинувачення. Вважає, що КП ВХФ ділянка надр була надана у постійне користування згідно акту про надання гірничного відводу, який не був скасований, тому тичасова відсутність ліцензії не перешкоджала підприємству здійснювати добування підземних мінеральних питних вод Вознесенського родовища для задоволення господарсько-побутових потреб підприємства. Зазначає, що державі не спричинено будь-яких тяжких наслідків, навпаки, у випадку зупинення добування води, майже на цілий четвертий квартал 2009 року в осіннє-зимовий період 2009 року була б зупинена робота очолюваного ним підприємства, і в цьому б випадку була б дійсно завдана істотна шкода охоронюваним законом правам та інтересам не тільки працівникам КП ВХФ, а й державному бюджету, в виді ненадходжень відповідних податків за четвертий квартал 2009 року від КП ВХФ. Стверджує, що видобута вода, за період, під час зупинки дії Спеціального дозволу №2024 від 05.11.1999 року КП ВХФ з 01 жовтня 2009 року по 28 січня 2010 року, була використана виключно на господарсько-побутові потреби, тобто на підкачку води, необхідної для роботи котельні в опалювальний сезон.

Дослідивши докази по кримінальній справі, представлені органом досудового слідства, та докази здобуті під час судового слідства, вислухавши покази підсудного ОСОБА_2 та свідків, суд приходить до висновку, що пред`явлене підсудному ОСОБА_2 обвинувачення не знайшло свого підтвердження.

Так допитані в судовому засіданні свідки пояснили:

Свідок ОСОБА_3, пояснила, що вона обіймає посаду головного технолога на КП ВХФ з жовтня 1996 року. Вона підтверджує факт того, що видобування підприємством мінеральної води без дозволу на користування надрами відбулося в період з 01 жовтня 2009 року по 28 січня 2010 року, але було видобуто не 209 кубічних метрів води, а всього лише 89 кубічних метрів. 120 метрів кубічних води було видобуто в січні 2010 року після поновлення дії Спеціального дозволу №2024 від 05.11.1999 року. Видобута в цей період вода була використана виключно на господарсько-побутові потреби, тобто на підкачку води, необхідної для роботи котельні в опалювальний сезон. Зупинення дії Спеціального дозволу №2024 від 05.11.1999 року, пояснюється тим, що КП ВХФ не здійснювала видобуток мінеральної води із свердловини №674, на яку був виданий даний Спеціальний дозвіл №2024 від 05.11.1999 року. Видобуток води в зазначений період часу підприємство здійснювало із свердловини №930 на господарсько-побутові потреби, для підтримання життєдіяльності підприємства роботи котельні та інші. Так як на підприємстві відсутні інші джерела водопостачання крім вказаних двох артезіанських свердловин.

Свідок ОСОБА_4, пояснила, що вона працює на посаді головного спеціаліста відділу регуляторної діяльності в Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області. Державним комітетом України по геології з використання надр, підприємству КП ВХФ був виданий спеціальний дозвіл ліцензія на користування надрами, реєстраційний номер 2024 від 05 листопада 1999 року. Згідно з зазначеним документом підприємство отримало право видобувати підземні мінеральні питні лікувально-столові води з ділянки Вознесенського родовища за допомогою експлуатаційної свердловини № 674. Термін дії ліцензії 20 років. В державному управлінні охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області відсутні будь-які дані щодо отримання вказаним підприємством спеціального дозволу на користування надрами на артезіанську свердловину №930.

Свідок ОСОБА_5, пояснив, що він працює на посаді провідного державного інспектора Чорноморської територіальної інспекції державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр. В квітні 2011 року він разом з провідним державним інспектором Чорноморської територіальної інспекції державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр ОСОБА_6 здійснювали планову перевірку додержання правил користування надрами і дотримання вимог спеціального дозволу при проведенні розробки і вивчення родовищ корисних копалин КП ВХФ. За результатами перевірки був складений акт номер 061 О від 12-13 квітня 2011 року. Директором КП ВХФ ОСОБА_2 були надані пояснення до акту з приводу незаконного видобування мінеральної води, в якому він зазначив, що вказану воду в обсязі 209 кубічних метрів видобуто на господарсько-побутові потреби для підтримання життєдіяльності підприємства роботу котельні. Матеріальні збитки відсутні, оскільки відсутня методика розрахунку збитків заподіяних внаслідок незаконного видобування підземних вод. Дію Спеціального дозволу ліцензії на користування надрами, реєстраційний номер 2024 від 05 листопада 1999 року, було зупинено Наказом Мінприроди №451 від 27.08.2009 року, за порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом, а саме за невиконання умов пункту 1 особливих умов Спеціального дозволу щодо розробки, затвердження і винесення в натуру зони санітарної охорони свердловини, а також відсутність ліцензії на вид господарської діяльності, щодо видобування корисних копалин із родовищ загальнодержавного значення. Йому невідомо, чому до Спеціального дозволу №2024 від 05.11.1999 року первоначально не було внесено свердловину №930. Дію Спеціального дозволу №2024 від 05.11.1999 року поновлено відповідно до Протоколу МРГ /міжвідомчої робочої групи з питань надрокористування/ №14 від 13.01.2010 року, наказом Мінприроди №38, дата видання цього наказу йому невідома, оскільки ці накази Чорноморська територіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр не отримує.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дав покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що Державним комітетом України по геології з використання надр, підприємству КП ВХФ був виданий спеціальний дозвіл ліцензія на користування надрами, реєстраційний № 2024 від 05.11.1999 року. Згідно з зазначеним документом підприємство отримало право видобувати підземні мінеральні питні лікувально-столові води з ділянки Вознесенського родовища за допомогою експлуатаційної свердловини № 674. Термін дії ліцензії 20 років. Спеціальний дозвіл на користування надрами є одним із основних документів, на підставі якого підприємство-надрокористувач може здійснювати видобуток корисних копалин загальнодержавного значення. Також одним із основних документів, на підставі якого підприємство-надрокористувач може здійснювати видобуток корисних копалин загальнодержавного значення є акт про надання гірничного відводу.

Крім наведених вище доказів по кримінальній справі судом, в судовому засіданні досліджувалися зазначені прокурором в обвинувальному висновку, як доказ вини підсудного ОСОБА_2 в скоєнні злочину, наступні матеріали кримінальної справи:

Акт перевірки правил користування надрами і дотримання вимог спеціального дозволу при проведенні розробки і вивчення родовищ корисних копалин №061-О від 12-13 квітня 2011 року, відповідно до якого користування надрами /мінеральною лікувально-столовою водою/ КП ВХФ здійснювалося при зупиненні дії спеціального дозволу на користування надрами. /а.с.5-10/.

Звіт форми 2-ТП за 4 квартал 2009 року та 1 квартал 2010 року, відповідно до яких за вказаний період часу підприємством видобуто 209 кубічних метрів мінеральної лікувально-столової води. /а.с.12-15/.

Акт перевірки правил користування надрами і дотримання вимог спеціального дозволу при проведенні розробки і вивчення родовищ корисних копалин №35-О від 13 березня 2009 року, згідно якого порушено пункт 1 особливих умов Спеціального дозволу щодо розробки, затвердження і винесення в натуру зони санітарної охорони свердловин /а.с.22-26/.

Листи державної геологічної служби №25/09-3-972 від 09.09.2009 року та №26/09-14-173 від 03.02.2010 року, згідно яких було зупинено, а в подальшому поновлено дію дозволу на користування надрами №2024 від 05.11.1999 року. /а.с.21, 27/.

Ліцензія /спеціальний дозвіл/ на користування надрами №2024 від 05.11.1999 року, відповідно до якої /якого/ КП ВХФ дозволено здійснення видобування мінеральних лікувально-столових вод, придатних для промислового розливу. /а.с.30/.

Спеціальний дозвіл на користування надрами №2024 від 05.11.1999 року, відповідно до якого КП ВХФ дозволено здійснення видобування мінеральних лікувально-столових вод, придатних для промислового розливу. /а.с.31/.

Дозвіл на спецводокористування № УКР 2856 А/НИК від 19 березня 2009 року, відповідно до якого КП ВХФ дозволено здійснення спецводокористування на території міста Вознесенська з двох артезіанських свердловин. /а.с.51-52/.

Довідка КП ВХФ щодо обсягів видобутої підприємством води питної, згідно якої за період з жовтня 2009 року до січня 2010 року було піднято з артезіанської свердловини №930 в обсязі 209 кубічних метрів. /а.с.62/.

Довідка ЄДРПОУ Миколаївського областного управління статистики серії АА № 058786, відповідно до якої видом діяльності КП ВХФ за КВЕД є виробництво мінеральних вод та інших безалкогольних напоїв. /а.с.70/.

Речові докази по кримінальній справі: копія Статуту КП ВХФ від 25.02.2005 року, копія Наказу /розпорядження/ №194-К від 29.12.1994 року Про прийняття на роботу ОСОБА_2В., копія паспорта артезіанської свердловини №930, копія журналу обліку водоспоживання артезіанської свердловини №930 КП ВХФ. /а.с.91-112/.

Крім наведених вище доказів по кримінальній справі судом, в судовому засіданні досліджувалися письмові докази, долучені до матеріалів кримінальної справи за клопотанням прокурора, як доказ вини підсудного ОСОБА_2 в скоєнні злочину, наступні матеріали кримінальної справи:

Копія листа державної служби геології та надр України за Вих.№4574/01/12-11 від 30.09.2011 року, з тексту якого вбачається, що відповідно до пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615, після зупинення дії дозволу надрокористувач зобовязаний зупинити проведення на даній йому в користування ділянці надр робіт передбачених дозволом. /а.с.248/

Копія листа заступника директора юридичного департаменту Міністерства охорони наколишнього природного середовища України за Вих. №1073/07-1 від 04.08.2009 року щодо надання роз`яснень деяких питань спеціального водокористування. державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в областях, містах Києві та Севастополі. /а.с.272-275/.

Копія листа Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства Південно-Українська гідрогеологічна експедиція за Вих. №572/01 від 22.11.2011 року, відповідно до якого на території Миколаївської області значиться тільки одне родовище мінеральних лікувально-столових вод з розвіданими запасами Вознесенське /протокол ДКЗ України №518 від 29.07.1999 року/. В даний час не існує жодних обмежень стосовно цільового використання мінеральних лікувально-столових вод. При використанні цих вод водокористувач повинен сплачувати обов`язкові збори та платежі, виходячи з розцінок затверджених для категорії води мінеральні лікувально-столові. /а.с.283/.

Органом державного обвинувачення дії підсудного ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.2 ст.240 КК України як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення. /в редакції ЗУ №1708-VІ від 05.11.2009 року/.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_2 не можуть бути кваліфіковані за ч.2 ст.240 КК України. /в редакції ЗУ №1708-VІ від 05.11.2009 року/.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.240 КК України відповідальність за незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення настає за умови незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення. Незаконність видобування означає, що видобування корисних копалин загальнодержавного значення здійснюється без належним чином оформленого дозволу акта про надання гірничного відводу, або спеціального дозволу /ліцензії/, та викоритсання надр з порушенням інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр, як викладено в пункті 5 статті 26 Кодексу України Про надра /Із змінами, внесеними ЗУ № 3370-VІ від 19.01.2006 року/. .

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що КП ВХФ були надані в користування надра, про що свідчить акт про надання гірничного відводу №545 від 06 серпня 2002 року, що відображено в висновках актів №061-О від 12-13 квітня 2011 року /а.с.5-10/, та №35-О від 13 березня 2009 року /а.с.22-26/.

Стаття 26 Кодексу України Про надра містить чіткий перелік підстав припинення права користування надрами, у тому числі закінчення встановленого строку користування надрами та припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування. Держпромнагляд рішення про скасування чи анулювання ОСОБА_4 гірничного відводу не приймав. Отже чинність дії гірничного відводу в зв`язку з припиненням спеціального дозволу в період з 01.10.2009 року по 28.01.2010 року не припинялась.

Органом державного обвинувачення при притягненні до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.240 КК України підсудного ОСОБА_2 прийнята за основу та обставина, що при зупиненні дії Спецільного дозволу №2024 від 05.11.1999 року в період з 01 жовтня 2009 року по 28 січня 2010 року, підприємством КП ВХФ було видобуто 209 кубічних метрів води, тобто 89 кубічних метрів води в період з 01.10.2009 року по 31.12.2009 року, та в січні 2010 року - 120 метрів кубічних води. Видобута в цей період вода була використана виключно на господарсько-побутові потреби, тобто на підкачку води, необхідної для роботи котельні в опалювальний сезон.

Але органом державного обвинувачення, при притягненні до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.240 КК України підсудного ОСОБА_2 не враховані вимоги ч.2 ст.11 КК України, відповідно до якої не є злочином дія, або бездіяльність яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність, не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Відповідно до ст.323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обгрунтованим.

Відповідно до вимог ст.23 Кодексу України Про надра /Із змінами, внесеними ЗУ № 2849-VІ від 22.12.2010 року/, землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничного відводу видобувати для власних господарсько-побутових потреб нецентралізованого та централізованого /крім виробництва фасованої питної води/ господарсько-питного водопостачання за умови, що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу та використовувати надра для господарських та побутових потреб. В разі використання підземних вод на інші потреби наявність спеціального дозволу на використання надрами є обов`язковою.

Враховуючи положення ч.2 ст.11 КК України, та положення ст.23 Кодексу України Про надра, навіть із змінами, які внесені ЗУ № 2849-VІ від 22.12.2010 року, та враховуючи ту обставину, що підсудному ОСОБА_2 інкримінується вчинення злочину за ч.2 ст.240 КК України, при умові що обсяг видобутої мінеральної води становить за обвинуваченням 209 кубічних метрів за період з 01 жовтня 2009 року по 28 січня 2010 року, тобто менше ніж 300 кубічних метрів, не те що на добу, а за 120 діб, тобто за період з 01 жовтня 2009 року по 28 січня 2010 року, суд приходить до висновку про малозначність діяння, вчиненого підсудним ОСОБА_2, яке хоча формально і містить ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України /в редакції ЗУ №1708-VІ від 05.11.2009 року/, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяло і не могло заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях підсудного ОСОБА_2 відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст.240 КК України. /в редакції ЗУ №1708-VІ від 05.11.2009 року/.

За таких обставин ОСОБА_2 підлягає виправданню в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.240 КК України /в редакції ЗУ №1708-VІ від 05.11.2009 року/.

Обговорюючи питання про міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_2, суд виходить з тих обставин, що ст.343 КПК України передбачається застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили лише при постановленні обвинувального вироку.

Речові докази по кримінальній справі: копії документів, підлягають залишенню в матеріалах кримінальної справи /а.с.91-112/.

На підставі викладеного, керуючись ст. 321-335, 343-344 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 за пред`явленим йому обвинуваченням, в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України виправдати за відсутністю в його діях складу злочину.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_2 підписку про невиїзд скасувати.

Речові докази по кримінальній справі: копії документів - залишити зберігати в матеріалах кримінальної справи /а.с.91-112/.

Апеляції на вирок можуть бути подані до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд на протязі 15 діб з моменту проголошення вироку.

Суддя: