Справа № 1-1/2004
Провадження № 1-о/161/21/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 18 серпня 2017 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:
Головуючий суддя ОСОБА_1 ,
суддя ОСОБА_2 ,
присяжні ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5
за участю секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
захисника - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,
ВСТАНОВИВ:
До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла заява засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку апеляційного суду Волинської області від 02.02.2004 за нововиявленими обставинами.
В судовому засіданні подано заяви про самовідвід суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Враховуючи той факт, що на момент проведення автоматизованого повторного розподілу справи, а саме 20.07.2017 суддя ОСОБА_1 використовував день відпочинку, наданий в порядку компенсації за чергування 09.05.2017, про що свідчить наказ № 102/02-06 від 07.07.2017, авторозподіл вказаної справи було проведено з порушенням вимог передбачених Положенням про автоматизовану систему документообігу суду (з відповідними змінами та доповненнями), а саме п. 2.3.3., яким визначено випадки, коли не здійснюється розподіл щодо конкретного судді судових справ.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 цього Кодексу слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Той факт, що було порушено порядок автоматизованого розподілу судової справи є безумовною перешкодою для розгляду кримінального провадженні визначеним складом суду.
У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалених резолюцією 2006/23 ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Такий же обов`язок на суддю покладено ч. 1 ст. 80 КПК України.
Сумніви в незалежності судді відсутні, коли, на думку ЄСПЛ, у «об`єктивного спостерігача» не виникне підстав для занепокоєння з цього питання в обставинах справи, що розглядається («Кларк проти Сполученого Королівства»). Визначаючи, чи є суд незалежним, ЄСПЛ звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд ЄСПЛ іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду («Бєлілос проти Швейцарії», «Очолан проти Туреччини»). ЄСПЛ застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд («Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілд проти Данії», «Веттстейн проти Швейцарії»).
Наявність безсторонності, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатись за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності (вісник ВСУ № 4/2008 стор. 31).
На підставі викладеного, суд приходить до переконливого висновку про задоволення заяв про самовідвід всьому складу суду у розгляді даного судового провадження в зв`язку з порушенням порядку його розподілу між суддями Луцького міськрайонного суду Волинської області автоматизованою системою суду, передбаченого ч. 3 ст. 35 КПК України, оскільки на момент розподілу справи суддя ОСОБА_1 був відсутній на роботі, про що свідчить відповідний наказ, тому вважаю за необхідне задовольнити самовідвід у відповідності до ч. 1 ст. 80 КПК України.
На підставі викладеного, ст.ст. 75, 80-82 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Заяви про самовідвід суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити повніст.
Відвести склад суду у складі головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 по розгляду заяви засудженого ОСОБА_8 за ст. 69, ст. 93 п.п. «а», «е», «з», «і», ст. 17 ч. 2, СТ. 93 п.п. «е», «з», «і», ст. 144 ч. 3, ст. 222 ч. 1, ст. 229-6 ч. 1 КК України, на підставі ст. 42 КК України (в ред.1960 року) про перегляд вироку апеляційного суду Волинської області від 02.02.2004 за нововиявленими обставинами.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

присяжні ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5