Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1280/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.02.2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника адміністрації

Черкаської виправної колонії ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси в режимі відеоконференції із Черкаською виправною колонією (№62) подання начальника державної установи «Черкаська виправна колонія (№62) про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання відносно:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у с. Іванівка Уманського району Черкаської області, громадянин України, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений:

-15.07.2013 року вироком Маньківського районного суду Черкаської області за ст. 185 ч.3, 263 ч.1, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

-31.07.2014 року вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області за ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3, ст. 185 ч.3 ст. 15 ч.3, ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкас від 24.05.2016 року в строк відбутого покарання у виді позбавлення волі зараховано термін попереднього ув`язнення з 16.05.2014 року по 01.09.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі в Черкаській виправній колонії (№62) за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.07.2013 року.

Початок строку покарання 16.05.2014 року, кінець строку покарання 31.07.2018 року. Станом на 28.02.2017 року невідбута частина покарання становить 1 рік 5 місяців 3 дні.

Адміністрація виправної колонії звернулася до суду з подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, з тих підстав, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У судовому засіданні представник ЧВК №62 підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні.

Засуджений ОСОБА_4 просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, пояснивши, що повністю розкаявся у вчиненому злочині, та виправився за час відбуття покарання.

Прокурор заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого, оскільки ОСОБА_4 не довів свого виправлення. При цьому посилався на те, що за весь час відбуття покарання засуджений має лише одне заохочення, отримане за місяць до звернення виправної колонії із розглядуваним поданням до суду.

Суд, заслухавши прокурора, представника ЧВК (№62), засудженого, вивчивши матеріали особової справи ОСОБА_4 виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому під сумлінною поведінкою слід розуміти свідоме і беззаперечне дотримання засудженим умов відбування покарання та виконання всіх обов`язків покладених на нього нормативно-правовими актами. Вона передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, але й те, що засуджений подає позитивний приклад поведінки для інших засуджених.

Сумлінне ставлення до праці це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи. Воно передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, а також відшкодування збитків завданих злочином.

ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавленні волі в Черкаській виправній колонії (№62) з 12.09.2014 року та за цей час отримав лише одне заохочення (подяку) 10.01.2017 року за виконання обов`язків днювального жилої зони.

Доводи ОСОБА_4 про те, що він має лише одне заохочення оскільки не міг працювати за станом здоров`я суперечать медичній довідці від 19.12.2016 року начальника МСЧ ЧВК №62 згідно з якою ОСОБА_4 є працездатним. Крім того ОСОБА_4 з вересня по грудень 2014 року працював в їдальні установи, однак і за цей час не має заохочень.

Сама по собі відсутність у ОСОБА_4 стягнень не є підставою для умовно-дострокового звільнення, оскільки дотримання порядку та умов відбування покарання є обов`язком будь-якого засудженого.

За таких обставин суд приходить до висновку, що на даний час ОСОБА_4 не довів свого виправлення, оскільки його сумлінна поведінка та ставлення до праці за весь період відбутого покарання не носять системного характеру та не дають правових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні подання адміністрації виправної колонії про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31.07.2014 року.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 28.02.2017 року.

Повний текст ухвали проголошено 03.03.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1