Справа № 524/4463/17
Провадження №1-кс/524/1167/17
Слідчий Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна автомобіля марки Opel Kadett, 1983 р.в., синього кольору, номер шасі(кузова) НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 06.03.2004 на автомобіль, на ім`я ОСОБА_5 , які були виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події.
В ході досудового розслідування виникла необхідність в проведенні товарознавчої експертизи з метою встановлення вартості майна на час його викрадення.
Автомобіль марки Opel Kadett, 1983 р.в., синього кольору, номер шасі(кузова) НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 06.03.2004 на автомобіль, на ім`я ОСОБА_5 будуть мати доказове значення в зв`язку з чим необхідно накласти.
За відсутності клопотань від учасників, на підставі ст.107 КПК України, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
В судовому засідання слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши надані докази, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п.1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та, в цьому випадку, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно із ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Слідчий суддя вважає, що слідчим не було доведено необхідність накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення огляду, а також наявність ризиків того, що власник майна або інші особи можуть приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити чи відчужити вказане майно.
На думку слідчого судді, посилання слідчого на необхідність проведення автотоварознавчої експертизи не може слугувати самостійною підставою для накладення арешту на майно.
Відтак, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 167, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-
Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.
Слідчий суддя: ОСОБА_1