Ухвала
іменем україни

22 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
виправданого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000016 за обвинуваченням

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Мар`ївки, Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України,
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця смт. Кривого Озера, Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України,
та
ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця смт. Саврань, Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України,

за касаційною скаргою прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 30 серпня 2016 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 11 червня 2015 року ОСОБА_9 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним злочину; ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним злочину та ОСОБА_10 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним злочину.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 30 серпня 2016 року вирок районного суду щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції через допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що апеляційний суд, за відсутності клопотань учасників судового розгляду щодо повторного дослідження обставин, встановлених судом першої інстанції, прийняв рішення безпосередньо дослідити всі письмові докази по провадженню, допитати свідків події та обвинувачених, чим на думку прокурора вийшов за межі апеляційних вимог та порушив положення ч. 3 ст. 404 КПК України. Вважає, що суд апеляційної інстанції не в повному обсязі розглянув доводи апеляції прокурора, необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про дослідження легалізованих матеріалів документування протиправної діяльності ОСОБА_11 та показань свідка ОСОБА_12 .

На скаргу прокурора від виправданих ОСОБА_10 та ОСОБА_6 до суду надійшли письмові заперечення, в яких останні вважають судове рішення апеляційного суду законним і обґрунтованим та просять його залишити без зміни, а скаргу прокурора без задоволення.

Згідно обвинувального акту, зміненого 8 квітня 2015 року, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 , ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_10 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України, а саме 25 травня 2012 року, за попередньою змовою, достовірно знаючи про винуватість ОСОБА_11 та невинуватість ОСОБА_12 у скоєній ДТП, з метою складання завідомо неправдивих офіційних документів, ОСОБА_9 організував, ОСОБА_6 сприяв, а ОСОБА_10 склав завідомо неправдиві офіційні документи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВН1 № 410639 від 25 травня 2012 року, протокол про адміністративне правопорушення серії ВН1 № 443349, постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВН № 303794, шляхом внесення до них завідомо неправдивих відомостей щодо винуватості ОСОБА_12 у дорожньо-транспортній пригоді, яка була скоєна ОСОБА_11 , що спричинило тяжкі наслідки у вигляді дискредитації державного правоохоронного органу, підриву його авторитета і престижу, направлення на розгляд суду сфальсифікованих матеріалів адміністративної справи з подальшим винесенням судом неправомірного рішення від 11 червня 2012 року про притягнення ОСОБА_12 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала касаційну скаргу прокурора, думку виправданого ОСОБА_6 та в його інтересах захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення касаційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Основною функцією, яку КПК України покладає на суд апеляційної інстанції, є перевірка законності, обґрунтованості та справедливості рішень судів першої інстанції та слідчих суддів, що не набрали законної сили. Таку функцію неможливо виконати без дослідження та оцінки як наявних у матеріалах кримінального провадження, так і нових доказів. Звідси дослідження та оцінка доказів судом апеляційної інстанції є засобом виконання завдань, що стоять перед стадією апеляційного провадження.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи касаційної скарги про порушення апеляційним судом вимог ч. 3 ст. 404 КПК України, оскільки у апеляційного суду не було підстав повторно досліджувати обставини, встановлені судом першої інстанції, на думку колегії суддів не заслуговують на увагу, оскільки суд не позбавлений можливості повторно досліджувати докази в рамках кримінального провадження коли в апеляції прокурора ставиться питання про скасування рішення районного суду та винесення свого вироку.

Доводи скарги прокурора про необґрунтовану відмову апеляційним судом в задоволенні клопотання сторони обвинувачення про дослідження легалізованих матеріалів протиправної діяльності співробітника ВДАІ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_11 оптичні диски записів розмов обвинувачених та протоколи по даним матеріалам, є необґрунтованими. Дані доводи скарги прокурора були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та спростовані апеляційним судом з наданням обґрунтованої відповіді. Зазначені матеріали не були прийняті до уваги оскільки були проведені по іншій кримінальній справі, на підставі рішення заступника голови Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_13 від 24 квітня 2012 року, тобто до події ДТП 25 травня 2012 року.

Доводи скарги прокурора про відмову апеляційним судом в дослідженні показань свідка ОСОБА_12 , які він надавав в суді першої інстанції, спростовуються матеріалами кримінального провадження та змістом ухвали суду апеляційної інстанції. Показання свідка ОСОБА_12 підтвердили інші свідки, які давали свої показання в судовому засіданні апеляційного суду. Хоча зазначений свідок і не з`являвся до суду, з ухвали апеляційного суду вбачається, що його показання були ретельно проаналізовані апеляційним судом та враховані при винесенні рішення.

Колегія суддів вважає, що у касаційній скарзі прокурора не наведено обставин, передбачених ст. 412 КПК України, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодили б суду постановити законне та обґрунтоване рішення, тим більше, що апеляційний суд з достатньою повнотою дослідив матеріали справи, які стосуються об`єму обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 .

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України та з наведеними в ній висновками погоджується і колегія суддів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування кримінального закону, які були б підставою для зміни судових рішень щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , колегією суддів не встановлено, а тому підстав для задоволення касаційної скарги прокурора, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 433436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 30 серпня 2016 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2