Справа № 367/5265/16-к
Провадження по справі № 1-кп/367/98/2017
У Х В А Л А
Іменем України
24 січня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора: ОСОБА_3 ,
представника потерпілого: ОСОБА_4 ,
потерпілого, цивільного позивача: ОСОБА_5
цивільного відповідача: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шевченко Мангишлакської області республіки Молдова, громадянина України, раніш не судимого, не одруженого, працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області з Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000940 від 20.03.2016 р., по обвинуваченню ОСОБА_8 у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
На досудовому слідстві потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який який надійшов до суду разом із обвинувальним актом.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06.07.2016р. по даному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
16.09.2016р. до суду потерпілим ОСОБА_5 було подано уточнений цивільний позов відповідно до якого він заявив позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ..
У підготовчому судовому засіданні потерілий ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_4 просили призначити справу до судового розгляду та прийняти уточнений позов до розгляду у даному кримінальному провадженню. Зазначили, що вони заявили позовні вимоги до обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки він за версією слідства скоїв ДТП, та до ОСОБА_6 , оскільки вона є власником автомобіля, яким керував обвинувачений. Крім того, заявили клопотання про забезпечення даного цивільного позову шляхом накладення арешту на все майно, яке належить цивільним відповідачам, у тому числі й автомобіль марки «Lexus ES350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є речовим доказом по справі.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду в судовому засіданні, зазначив, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України, з викликом в судове засідання учасників розгляду та свідків. Крім того, прокурор вважав, що позовна заява потерпілого може бути прийнята судом лише в частині заявлених позовних вимог до обвинуваченого ОСОБА_8 . В інший частині позовні вимоги не підлягають розгляду у даному кримінальному провадженню. Також прокурор підтримав клопотання потерпілого та його представника щодо накладення арешту на автомобіль марки «Lexus ES350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є речовим доказом по справі, в іншій частині клопотання щодо накладення арешту на все майно обвинуваченого з метою забезпечення цивільного позову просили відмовити, оскільки дане клопотання не містить переліку майна на яке необхідно накласти арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні підтримав думку прокурора, щодо можливості призначення поданого обвинувального акту до розгляду у судовому засіданні. Також зазначив про неможливість розгляду у даному кримінальному провадженні позовних вимог до інших фізичних осіб, які не є в даному провадженні обвинуваченими та особами, які за законом несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого. Щодо накладення арешту на все майно обвинуваченого захисник заперечував, оскільки ні потерпілим, ні її представником не мотивовано дане клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду.
У підготовчому судовому засіданні цивільний відповідач ОСОБА_6 подала суду письмове заперечення щодо поданого до неї цивільного позову та просила не розглядати даний позов в рамках цього кримінального провадження, оскільки вона не є в розумінні ст. 128 КПК України особою, яка у встановленому законом порядку несе відповідальність за дії обвинуваченого.
Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, з огляду на наступне.
Так, судом встановлено, що кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для прийняття рішення, передбаченого п.п. 1-4 ч. 2 ст. 314 КПК України не вбачається, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст. 314 КПК України, суд проводить підготовку до судового розгляду.
Разом із тим, вивчивши цивільний позов та уточнений цивільний позов суд дійшов висновку про необхідність залишення цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди без розгляду, з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Частина 5 вищевказаної статті КПК України передбачає, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільне небезпечне діяння, та до якої пред,явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» від 2 липня 2004 року N 13 не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.
Як вбачається з обвинувального акту затвердженого прокурором 24.06.2016р. у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000940, який надійшов на розгляд Ірпінського міського суду Київської області 04.07.2016р., ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Потерпілим у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_5 ..
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
З поданої потерпілим ОСОБА_9 первісної і уточненої позовної заяви вбачається, що він пред`являє позовні вимоги в даному кримінальному провадженні не лише до обвинуваченого ОСОБА_8 , а й до інших фізичних осіб, а саме ОСОБА_6 , яка не є обвинуваченим по даному провадженні, а також не є особою, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого.
За таких підстав суд, прийшов до висновку, що позовна заява в частині позовних вимог потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не підлягає розгляду у даному кримінальному провадженні та підлягає залишенню без розгляду та поверненню позивачу.
Щодо прийняття уточненої позовної заяви потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд вивчивши її вважає, що її слід прийняти до розгляду у даному кримінальному провадженні, вручивши її копії цивільному відповідачу ОСОБА_8 ..
Крім того, як вбачається із резолютивної частини цивільного позову поданого потерпілим він виклав в ній клопотання про накладення арешту на все майно, яке належить обвинуваченому ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , а також у судовому засіданні представник потерпілого просив накласти арешт на автомобіль марки «Lexus ES350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , яким керував обвинувачений під час вчинення ним злочину та який є речовим доказом по справі.
В підготовчому судовому засіданні потерпілий та його представник просили задовольнити їх клопотання про накладення арешту, прокурор не заперечував щодо накладення арешту лише на автомобіль яким керував обвинувачений в момент ДТП, захисник та обвинувачений просили відмовити у його задоволенні, оскільки воно не обґрунтовано.
Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається, з метою забезпечення збереження речових доказів, та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема якщо є достатні підстави вважати, що речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Так, в підготовчому судовому засіданні, було встановлено, що автомобіль марки «LEXUS ES350» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував під час дорожньо-транспортної пригоди обвинувачений ОСОБА_8 належить ОСОБА_6 та після проведення слідчих дій був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 під зберігальну розписку.
Враховуючи, що під час досудового розслідування на автомобіль, яким керував обвинувачений та міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, не було накладено арешт, суд прийшов до висновку, що клопотання потерпілого та його представника про арешт даного автомобілю підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна суд повинен врахувати, зокрема розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не правопорушенням, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Частина 5 статті 173 КПК України, передбачає, що у разі задоволення клопотання про накладення арешту суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема й перелік майна, на яке накладено арешт.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що клопотання потерпілого, заявлене ним як цивільним позивачем по справі щодо накладення арешту на все майно, яке належить обвинуваченому з метою забезпечення його цивільного позову та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, не підлягає задоволенню, оскільки ним не зазначено перелік майна та його вартість, що позбавляє суд, відповідно до ч. 8 ст. 170, ч. 2 ст. 173 КПК України визначити співмірність вартості майна на яке необхідно накласти арешт із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Щодо клопотання потерпілого, заявлене ним як цивільним позивачем по справі щодо накладення арешту на все майно, яке належить ОСОБА_6 , суд, вважає за необхідне відмовити як безпідставне.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 62, 128, 170-173, 314 317, 376 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Призначити по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на 03 лютого 2017 року о 14 годині 00 хвилин у приміщенні Ірпінського міського суду Київської області.
Позовну заяву потерпілого ОСОБА_5 в частині позовних вимог до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином - залишити без розгляду та повернути позивачу, як таку, що не підлягає розгляду у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити потерпілому ОСОБА_5 його право пред`явити даний позов в порядку цивільного судочинства.
Копію уточненого цивільного позову від 16.09.2016р. вручити цивільному відповідачу у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_8 , роз`яснивши право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в тому числі і з матеріалами які обґрунтовують позовні вимоги.
Клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки «Lexus ES350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 .
Попередити обвинуваченого ОСОБА_8 , якому передано на зберігання автомобіль марки «Lexus ES350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали для виконання на підставі ст. 175 КПК України направити прокурору Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 ..
В частині накладення арешту на все майно обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , - відмовити.
Повідомити учасників кримінального провадження про дату, час та місце проведення судового розгляду.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 30 січня 2016 року о 13.45 годині.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1