Справа № 192/427/17
Провадження № 1-кп/192/86/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" липня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Сурсько-Михайлівка Солонянського району Дніпропетровської області, який мешкає в АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 , не працюючого, який має середню освіту, не одруженого, раніше судимого:
- 04 грудня 2012 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2013 року іспитовий строк скасовано та направлено в місця позбавлення волі на строк 3 роки;
- 17 березня 2014 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 03 квітня 2014 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2015 року приєднано покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2014 року та призначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі; звільнений 07 жовтня 2016 року по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_3 , будучи засудженим 03 квітня 2014 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області до 2 років позбавлення волі, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2015 року приєднано покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2014 року та призначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнившись 07 жовтня 2016 року по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення.
Так, ОСОБА_3 14 січня 2017 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна з проникненням до приміщення, із корисливих спонукань з метою особистої наживи, прийшов до будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_5 , де шляхом пошкодження вікна проник до приміщення будинку, звідки таємно повторно викрав металеве ліжко б/в, вартістю 392 гривні 50 копійок, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник.
Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 392 гривні 50 копійок.
ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним злочину.
В судовому засіданні пояснив, що 14 січня 2017 року приблизно о 09 годині 00 хвилин він прийшов до будинку АДРЕСА_3 , де пошкодив вікно, через яке проник до будинку. Відчинив двері та викрав металеве ліжко б/в, вартістю 392 гривні 50 копійок, яке здав на метал, оскільки потребував коштів на лікування дитини своєї співмешканки. Про те, що будинок належить ОСОБА_5 він не знав. Викрадене майно повернуто потерпілому. У скоєному кається.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що не має ніяких претензій до обвинуваченого, оскільки ліжко йому повернули. Просив не карати обвинуваченого суворо.
Враховуючи те, що обвинувачений, його захисник, потерпілий та прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких вони правильно розуміють, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченого в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України судом не встановлено, оскільки вчиняючи крадіжку ОСОБА_3 достовірно не знав кому належить будинок, а отже дійти висновку про умисне вчинення злочину щодо особи похилого віку суд не може.
Вирішуючи відповідно до ст. 65 КК України питання про вид та міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, а також особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, вчинив злочин в період не знятої та непогашеної судимості через три місяці після звільнення з місць позбавлення волі.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд вважає за необхідне й доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки призначенням іншого виду покарання не буде досягнуто мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України.
Оскільки до обвинуваченого згідно ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і з 18 години 00 хвилини 15 березня 2017 року ОСОБА_3 до 09 червня 2017 року перебував під вартою (а.с.22-23,26,43,45), тому на підставі зазначеного у відповідність до положень ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами, внесеними Законом України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», строк попереднього ув`язнення обвинуваченого слід зарахувати в строк остаточного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі, а строк покарання рахувати з дня фактичного виконання.
Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки до матеріалів справи не додано документи на підтвердження здійснення витрат на залучення експерта, тому суд не може вирішити питання про стягнення таких витрат з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 15 березня 2017 року.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення починаючи з 15 березня 2017 року по 09 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1