У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2098/16-к

Номер провадження: 1-кп/511/28/17

23.01.2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8
представника служби неповнолітніх ОСОБА_9
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна Одеської області обвинувальний акт, який надійшов від Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області, внесений до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000580 від 05.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.3 КК України,
В С Т А Н О В И В :
12.09.2016 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 в якому зазначено, що останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст..185 ч.3 КК України що кваліфікуються як крадіжка , поєднана з проникненням в житло кваліфікуючою ознакою повторно.
Згідно обвинувального акту , досудовим розслідуванням встановлено, що

10.04.2016року біля 15 години, ОСОБА_5 , з метою викрадення чужого майна прибув до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_11 заздалегідь знаючи, що господарі будинку відсутні, перелізши через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, після чого через розбите вікно проник до будинку, звідки ОСОБА_5 викрав молотка, який знаходився на полиці у кладовій вартістю 70 гривень, та 7 наборів гачків для риболовлі вартістю ЗО гривень один набор, 7 поплавків саморобних. З місця вчинення злочину разом з викраденим майном зник, та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 280 гривень.

11.04.2016 року близько 16 години ОСОБА_5 повторно, з метою викрадення чужого майна знов прибув до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де перелізши через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, після чого через розбите вікно проник до будинку, звідки ОСОБА_5 викрав газову плиту марки «ENO» на дві конфорки вартістю 5000 гривень, яка знаходилась у приміщенні кухні. З місця вчинення злочину разом з викраденим майном зник, та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 5000 гривень.

У другій декаді квітня 2016 року, більш точного часу установити не надалось можливим ОСОБА_5 повторно, з метою викрадення чужого майна знов прибув до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де перелізши через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, після чого через розбите вікно проник до будинку, звідки ОСОБА_5 викрав 5 алюмінієвих карнизів довжиною по 2 метри кожний, вартістю 200 гривень за 1 карниз, та 2 алюмінієвих карнизи довжиною по З метри кожний, вартістю 300 гривень 1 карниз.З місця вчинення злочину разом з викраденим майном зник, та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 1600 гривень.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.З ст.185 КК України, кваліфікованого, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Прокурор, захисник та неповнолітній обвинувачений та його законний представник , представник служби у справах неповнолітніх висловили думку про можливість призначення судового розгялду на підставі обвинувального акту.
Потерпіла ОСОБА_8 вважає , що шкода їй не відшкодована , а всі учасники вчинення злочину не встановлені.
Дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, суд вважає, що він підлягає поверненню прокурору, оскільки не відповідає вимогам статті 291 КПК України, з огляду на наступне.
Так, згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків викладені в ст.291 КПК України, а відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення щодо кожного обвинуваченого окремо.
Потерпіла ОСОБА_8 заперечувала проти призначення судового розгляду по суті ,мотивуючи своє заперечення , тим , що обставини викладені в обвинувальному акті не відповідають дійсності , а саме вказано , що ОСОБА_5 сам прибув до будинку АДРЕСА_1 . Але фактично його підбурили інші учасники вчинення крадіжки , а саме неповнолітній ОСОБА_13 , який повідомив останньому , що можна і як вкрасти у вказаному будинку речі. Тобто не встановлений статус підбурювача відповідно до ст. 27 КК України. Крім цього вказано , що ОСОБА_5 здійснив крадіжку газової плити , але це не відповідає дійсності так , як газова плита була приєднана до газової мережі , тобто фактично відбувся демонтаж газового устаткування і порушення газової мережі. Крім цього встановлено , що ОСОБА_5 приймав участь в складі юрби , яка складалася з 16-18 неповнолітніх осіб , які розгромили , саме розгромили вказаний будинок , а саме розбили вікна , потрощили двері , пошкодили стіни вказаного будинку , демонтували опалення , радіатори , тобто фактично жилий будинок привели в руїни.
Суд вважає , що фактично вказані особи діяли з єдиним умислом і метою їх було пошкодження майна , військовослужбовця , який проходить військову службу на Східному фронті , а у ОСОБА_5 - можливість приховати раніше вчинені злочини. . Вказане повинно бути додатково кваліфіковано за ст. 194 КК України , а також незаконне проникнення до житлового приміщення. Повинно бути встановлено розмір заподіяної майнової шкоди і в залежності від суми збитків / шкоди/ повинна бути відповідна кваліфікація за частиною вказаної статті .
В судовому засіданні / зі слів самого обвинуваченого / встановлено , що разом з ОСОБА_5 / і він цього не заперечує / у вказаний будинок з метою вчинення крадіжки ходив і ОСОБА_14 та неповнолітній на ім.я ОСОБА_15 , а також ОСОБА_13 . Це було не менше 2 разів. Крадіжка вчинялася за попередньою змовою, але з невідомих причин оцінка цьому факту не дана і в обвинувальному акті ,як кваліфікуюча ознака не відображена. Доказів , що відносно вказаних осіб ведеться кримінальне провадження суду не надано. Див.А.с. 77
В обвинувальному акті відсутнє чітке формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_5 , а саме , що він вчинив за кримінальне правопорушення , з ким , коли , яку нанесли суму збитків , хто був ініціатором вчинення злочину , що свідчить про недотримання слідчим та прокурором вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України та є підставою для повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження.
Суд констатує , що досудове слідство проведено поверхнево , до кримінальної відповідальності не притягнуто інших осіб , які фактично розгромили будинок , як співучасників Вказане підтверджується тим , що відповідно до постанови слідчого відділу поліції про притягнення до адміністративної відповідальності батьків дітей , які приймали участь в погромі будинку , а саме ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 ..
Суд звертає увагу, що формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.
Цього в обвинувальному акті не відображено і не має.
Викладення фактичних обставин провадження з підсумком про те, що особа вчинила те чи інше кримінальне правопорушення, як це зроблено в обвинувальному акті щодо підозрюваного, не може замінити формулювання обвинувачення, оскільки за змістом п.5 ч.2 ст.291 КПК України формулювання обвинувачення в обвинувальному акті має бути викладено незалежно від викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, а за правилами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставини, що перешкоджають судовому розгляду вказаного обвинувального акту.
Крім того, згідно ст. 291 ч.4 КПК України, прокурор направляє в суд обвинувальний акт, до нього додається реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову, розписка, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений.
На думку суду, органом досудового розслідування не в повній мірі встановлені всі обвинувачені, оскільки в обвинувальному акті вказано, що обвинувачений один здійснював крадіжки , але факти і сам обвинувачений в поясненні А.с. 77 говорять про інше. ОСОБА_5 дає пояснення , що велосипед вкрали ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , а в обвинувальному акті все викладено ніби один тільки обвинувачений вчиняв крадіжки - злочини. такі ж пояснення дає і законний представник ОСОБА_6 див.А.с. 78-79. Такіж пояснення дає і ОСОБА_14 , який вказує. що ОСОБА_21 з хлопцем по імені ОСОБА_22 винесли з будинку АДРЕСА_1 .Чобручі чугунний радіатор , тобто система водяного опалення була демонтовано. ОСОБА_21 на ОСОБА_23 43,44 пояснює. що ОСОБА_20 теж проникав у будинок як з ОСОБА_24 та із ОСОБА_5 .
У підготовчому судовому засіданні суд позбавлений можливості досліджувати докази по кримінальному провадженні, але суд вважає за необхідне зазначити, що детальний аналіз обвинувального акту та інформація яка отримана судом в судовому засіданні дає підстави стверджувати . що обвинувальний акт не відповідає вимогам , а його призначення до розгляду справи по суті призведе до порушення законних прав потерпілих по справі і можливості уникнути від кримінальної відповідальності цілої групи осіб як за крадіжку , так і за умисне пошкодження майна. Було вибито вікна , потрощені двері , демонтовано опалення , розбито меблі і домашні речі. Юрбу неповнолітніх в кількості 16-18 чоловік хтось повинен був зібрати , організувати і привести саме до вказаного будинку, а потім їх ненависть направити на умисне пошкодження майна. Розмір збитків слідством не встановлено законним шляхом.
В рішенні ЄСПЛ від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії": «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».
Суд прийшов до висновку , що дійсно обвинувальний акт не відповідає законним вимогам , а фактичні дані про вчинення злочину не відображені в обвинувальному акті та направлені на не притягнення певного кола осіб до кримінальної відповідальності та не обгрунтоване і незаконне можливе звільнення від відповідальності.
Суд не може допустити явне порушення прав потерпілих по встановленню істини по справі , по захисту їх порушених прав та відшкодуванню завданої майнової шкоди.
За таких обставин суд буде позбавлений можливості встановити об`єктивну істину по справі та усунути протиріччя, виявлені при ознайомленні з обвинувальним актом та додатками до нього..
В порушення п. 9.5.1. Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 3 від 15.01.2013 р., підпис прокурора, який затвердив обвинувальний акт, не завірений гербовою печаткою.
Обвинувальний акт розглядався , змінювався головуючий.
Суд приходить до висновку , що порушення прав потерпілих допущені на досудовому слідстві не можуть бути усуненні в судовому засіданні в процесі розгляду справи по суті.
Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, вказані недоліки є істотними, і вони перешкоджають суду призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту та встановити круг осіб , винних у вчиненні кримінального правопорушення., а тому обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору для прийняття законного та обґрунтованого рішення у відповідності з вимогами КПК.
Керуючись ст.291 ч.2 п.п.3,5, п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт який надійшов від Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області, внесений до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000580 від 05.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.3 КК України, повернути прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області в зв`язку з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Ухвалу негайно направити прокурору для усунення зазначених в ній недоліків обвинувального акта, встановивши строк у 30 днів для виконання даної ухвали суду.
Ухвала підлягає оскарженню протягом семи днів з дня її оголошення
СУДДЯ ОСОБА_1