Справа № 409/2669/16-к
Провадження № 11-кп/782/354/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7

на ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 07 листопада 2016 року, якою задоволено подання начальника Білокуракинського РВ КВІ та направлено засуджену ОСОБА_7 для відбування покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Білокуракинського районного суду Луганської області від 13 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В ухвалі суд зазначив, що вироком Білокуракинського районного суду Луганської області від 13.07.2016 року ОСОБА_7 засуджена за ст.ст.190 ч.1, 2; 70 ч.1, 4 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до ст.76 ч.1 п.п.3, 4 КК України на ОСОБА_7 були покладені обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Проте засуджена ОСОБА_7 не виконала покладені на неї судом обов`язки в частині явки на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, оскільки 19 вересня, 03 та 05 жовтня 2016 року не прибула на реєстрацію до Білокуракинського РВ КВІ без поважної причини, змінила місце проживання, не повідомивши інспекцію, тим самим не виконала обов`язок, покладений на неї судом.
ОСОБА_7 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності: 12.09.2016 року та 05.10.2016 року за порушення громадського порядку, що є порушенням порядку та умов відбування іспитового строку, веде бродячий спосіб життя, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, схильна до вчинення повторних злочинів.
Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
З урахуванням викладеного, суд вважав за необхідне скасувати звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направити її для відбування покарання за вироком Білокуракинського районного суду Луганської області від 13.07.2016 року у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, обчисливши строк відбування покарання з 07.11.2016 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні подання Білокуракинського РВ КВІ УДПтСУ в Луганській області про направлення ОСОБА_7 для відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Вважає, що ухвала не відповідає вимогам ст.370 КПК України, так як по своїй суті не є законною, обґрунтованою та вмотивованою, так як порушені норми матеріального та процесуального права, ухвалена не на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, а тому підлягає скасуванню.
В поданні зазначено, що підставою для скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, стало невиконання засудженою ОСОБА_7 встановленого вироком суду обов`язку з`являтися на реєстрацію до КВІ Білокуракинського району.
В порушення вказаного обов`язку 19 вересня, 03 та 05 жовтня 2016 року вона не з`явилася на реєстрацію. В дні, коли ОСОБА_7 не з`явилася, вона телефонувала працівникам КВІ, що не може з`явитися в ці дні, так як тимчасово влаштувалась на роботу, їздить по селам району та збирає пір`я, шкірки звірів, що є способом її існування. Потім ОСОБА_7 з`являлася до КВІ для відмітки на слідуючий день.
Вважає характеристику необ`єктивною. ОСОБА_7 дійсно здійснила крадіжку телефону у ОСОБА_8 в с.Лубянка Білокуракинського району, але останній не наполягає на притягненні її до відповідальності. Коли працівники поліції дізнались, що ОСОБА_7 намагається укласти з ОСОБА_8 угоду про примирення, то разом з працівниками КВІ здійснили заміну на реальний строк покарання.
Суд, розглянувши подання та особову справу на засуджену, прийшов до висновку, що остання на шлях виправлення не стала, грубо порушує умови іспитового строку, внаслідок чого не виконує обов`язки, покладені на неї рішенням суду, що є підставою для заміни способу виконання покарання на позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Вважає, що причини пропуску реєстрації в КВІ є поважними так як ОСОБА_7 попереджала по телефону, що не може з`явитися для відмітки і їй усно дозволяли з`являтися на слідуючий день.
ОСОБА_7 тільки при розгляді клопотання дізналась, що на неї складали протоколи про порушення, а тому ухвала суду не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.
Із матеріалів особової справи вбачається, що засудженій було встановлено дні явки до КВІ щомісячно.
Також ОСОБА_7 вважає, що до неї відносились прискіпливо, усі курять в громадських місцях, але чомусь саме на неї за такі порушення складали протоколи, про що зазначається в ухвалі суду.
Згідно тексту підписки та вимогам ч.3 ст.164 Кримінально-виконавчого кодексу України поважними причинами неявки засудженого до КВІ у призначений строк є: несвоєчасне отримання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично позбавляють можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.
Зі слів ОСОБА_7 , вона спільно з ОСОБА_9 збирали пір`я по віддалених селах і коли не могла з`явитися, тобто своєчасно доїхати до КВІ, перепрошувалась у працівників КВІ, але це документально підтвердити не може, як того вимагає ст.164 КВК України, але це може підтвердити свідок ОСОБА_9 .
Під час розгляду клопотання їй була вручена пам`ятка про права та обов`язки і вона попрохала, щоб при розгляді клопотання був захисник, але працівники КВІ умовили її відмовитися від послуг захисника, так як він їй не допоможе.
ОСОБА_7 протягом іспитового строку постійно з`являлася до реєстрації до КВІ. Таким чином вважає, що неявка до КВІ є поважною причиною.
Згідно з ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування покарання.
Дані обставини нічим не підтверджені та є суб`єктивної думкою особи, яка склала подання.
Таким чином, подання не доводить винної поведінки ОСОБА_7 , оскільки в відсутні прямі, достатні та належні докази, які б окремо або у своїй сукупності дали суду впевненість у неможливості її виправлення без реального відбуття покарання, навпаки, попередня поведінка засудженої свідчить про те, що вона зрозуміла протиправність своєї поведінки, недопустимість злочинної діяльності, а також бажання виправитися.
Вважає, що при розгляді подання судом порушене право на захист ОСОБА_7 , так як остання в судовому засіданні заявляла клопотання про залучення захисника, яке не розглядалося та їй відмовлено в наданні захисника.
Таким чином, при розгляді подання судом порушені вимоги ст.539 КПК України, якою регламентовано порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, оскільки у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.
ОСОБА_7 не надано часу для свого захисту та не був залучений захисник, а тому засуджена не мала можливості надати докази, які відповідно не досліджувались під час судового розгляду.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника органу пробації ОСОБА_10 , перевіривши матеріали судового провадження і доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вироком Білокуракинського районного суду Луганської області від 13.07.2016 року ОСОБА_7 засуджена за ст.ст.190 ч.1, 2; 70 ч.1, 4 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до ст.76 ч.1 п.п.3, 4 КК України на неї покладені обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію (а.с. 9-12).
Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
26.08.2016 року ОСОБА_7 з`явилася до Білокуракинського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції, де була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання, обов`язками, які поклав на неї суд та була попереджена про те, що у разі ухилення від виконання покладених на неї судом обов`язків або систематичного порушення громадського порядку, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване, і вона буде направлена для відбування призначеного покарання, що підтверджується підпискою (а.с. 13).
Згідно листка реєстрації, засуджена ОСОБА_7 не з`явилася на реєстрацію до Білокуракинського РВ кримінально-виконавчої інспекції 19 вересня та 03 жовтня 2016 року (а.с. 14).
Як слідує з пояснень ОСОБА_7 від 26.09.2016 року (а.с. 16), 19 вересня 2016 року вона не з`явилась на реєстрацію до кримінально- виконавчої інспекції, так як знаходилась у стані алкогольного сп`яніння.
26.09.2016 року до ОСОБА_7 застосовано попередження за порушення обов`язку покладеного вироком суду (а.с. 15).
Згідно пояснень ОСОБА_7 від 05.10.2016 року (а.с. 19), 03 жовтня 2016 року вона не з`явилась на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, так як знаходилась на заробітках в с.Павлівка.
05.10.2016 року до ОСОБА_7 застосовано попередження за порушення обов`язку, покладеного вироком суду (а.с. 18).
04.11.2016 року до ОСОБА_7 застосовано попередження за зміну місця проживання без повідомлення кримінально-виконавчу інспекцію (а.с. 22).
Постановою ЛГ № 004057 у справі про адміністративне правопорушення від 12.09.2016 року заступника начальника Білокуракинського ВП ГУНП України в Луганській області ОСОБА_7 притягнена до відповідальності за ч.1 ст.173 КУпАП та на неї накладено стягнення у вигляді попередження (а.с. 26).
Постановою Білокуракинського районного суду Луганської області від 05.10.2016 року ОСОБА_7 притягнена до відповідальності за ст.178 ч.3 КУпАП та на неї накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 105 гривень (а.с. 63-64).
Твердження в апеляційній скарзі, що ОСОБА_7 з поважних причин своєчасно не з`являлась на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції є надуманими, оскільки об`єктивно не підтверджені доказами.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що засуджена ОСОБА_7 не виконує покладені на неї обов`язки та вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, з чим погоджується і колегія суддів.
Із журналу судового засідання від 07.11.2016 року (а.с. 28-29), відтвореного в судовому засіданні апеляційної інстанції технічного запису вказаного судового засідання, пам`ятки засудженої особи, яка вручена ОСОБА_7 07.11.2016 року слідує, що засудженій судом належним чином були роз`яснені процесуальні права та обов`язки, вона не заявляла клопотання про залучення захисника, а тому доводи апеляційної скарги про порушення судом її права на захист, є безпідставними.
Разом з тим, суд помилково зазначив в мотивувальній частині ухвали, що 05.10.2016 року ОСОБА_7 не прибула на реєстрацію до Білокуракинського РВ КВІ без поважної причини, оскільки даний факт об`єктивно не підтверджений доказами по справі та суперечить листку реєстрації, а тому в цій частині ухвала суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 07 листопада 2016 року, якою задоволено подання начальника Білокуракинського РВ КВІ та направлено засуджену ОСОБА_7 для відбування покарання за вироком Білокуракинського районного суду Луганської області від 13 липня 2016 року у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі змінити, виключити з мотивувальної частини посилання суду, що ОСОБА_7 05.10.2016 року не прибула на реєстрацію до Білокуракинського РВ КВІ без поважної причини.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: