УХВАЛА

І

11 липня 2017 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , його захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 , у якому просить накласти арешт на трьох кімнату квартиру за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 15728214, яка на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 виданий 13.10.2008 Сарненським РВ УМВС України в Рівненській області.

З клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000042 від 14.02.2017 за ознаками злочину передбаченого ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні 06.07.2017 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України.

Слідчий у клопотанні вказує, що ОСОБА_4 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, упродовж вересня 2015 року грудня 2016 року, незаконно заволодів коштами місцевого бюджету Сарненської міської ради на загальну суму 710 506,39 гривень, що є особливо великим розміром.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших відповідних державних реєстрів від 05.07.2017 № 91265753, ОСОБА_8 є власником трьох кімнатної квартири, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 15728214, частка власності 1/1.

Слідчий доводить, що у зв`язку викладеним, беручи до уваги, що санкція ч.5 ст. 191 КК України передбачає позбавлення волі від 7 до 12 років з конфіскацією майна, існує реальна загроза відчуження вказаного майна особою, яка є його володільцем та обґрунтовано підозрюється у вчиненні даного злочину, а також настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою забезпечення конфіскації майна, є необхідність у арешті зазначеного майна.

Прокурор клопотання слідчого підтримав.

ОСОБА_8 та його захисники клопотання заперечили, вказуючи що ОСОБА_8 не є одноосібним власником квартири. ОСОБА_8 належить 1/3 частина квартири.Крім цього органом досудового слідства не доведено розмір шкоди завданої злочином.

Заслухавши пояснення учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло виданого Сарненською міською радою народних депутатів 17 червня 1993 року, Технічного паспорту на квартиру від 23.01.2014 (реєстровий № 15728214,) квартира АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 . Отже ОСОБА_8 належить 1/3 частини квартири.

Наведені у клопотанні обставини, вказують на необхідність накладення арешту на майно, з метою забезпечення конфіскації майна, а також що незастосування арешту майна може призвести до його відчуження. Проте арешт слід накласти лише в частині майна, яке належить підозрюваному, оскільки майно (квартира) перебуває у спільній сумісній та частковій власності і арешт майна (усієї квартири) позбавить інших законних власників вільно володіти, користуватися та розпоряджатись своїм майном, що є неприпустимим та гарантовано ст. 41 Конституції України та про що вказано у Постанові Верховного суду України від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92цс13).

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на трьох кімнату квартиру за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний № 15728214, яка на праві спільноїсумісної та часткової власності належить ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , а саме на 1/3 частину квартири , що належить підозрюваному ОСОБА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 виданий 13.10.2008 Сарненським РВ УМВС України в Рівненській області, шляхом позбавлення права розпоряджатись будь - яким способом ( продати, передати у заставу тощо...), 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1