Справа №490/1952/17 21.06.2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000444, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2017 року відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, проходить військову службу за контрактом, зареєстрований по АДРЕСА_1 , мешкає по АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_5 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначено покарання, із застосуванням ст. ст. 60, 69 КК України у виді арешту строком на 3 місяці, з відбуванням покарання на гауптвахті.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_5 просить, із застосуванням положень ст. 69 КК України, пом`якшити призначене йому покарання до службового обмеження для військовослужбовців на строк 3 місяці з відрахуванням в дохід держави 10 % із суми грошового забезпечення.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить пом`якшити призначене йому покарання із врахуванням підстав, що штовхнули його на вчинення злочину та даних, що характеризують його особу. Так, апелянт вказує, що після участі у бойових діях у зоні проведення антитерористичної операції в травні-липні 2014 року, стан його психологічного здоров`я значно погіршився, він мав звернутися до спеціаліста задля психоемоційної реабілітації. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилася донька, і він мав допомагати дружині після пологів доглядати двох малолітніх дітей 2012 та 2014 років народження, інших членів родини, які б могли надавати дружині належну допомогу, вони не мають. Просить взяти до уваги що він раніше не судимий, в 2016 році за власною ініціативою повернувся до розташування військової частини з щирим каяттям, продовжує військову службу, приймає участь у виконанні завдань в зоні проведення АТО.
Узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження.
В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурор військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_7 просить залишити апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення, а вирок суду без зміни. Прокурор вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання належним чином врахував всі обставини, що пом`якшують покарання та, із застосуванням положень ст. 69 КК України, призначив покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення військовослужбовця, який протягом двох років ухилявся від військової служби в той час, коли його співслужбовці виконували бойові завдання у зоні проведення АТО. Стверджує, що апелянтом не додано до скарги жодних матеріалів на підтвердження поважності причин ухилення від військової служби, а саме в частині проходження реабілітації.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
02.01.2013 р. ОСОБА_5 уклав контракт із Міністерством оборони України про проходження військової служби у Збройних силах України строком на три роки і з того часу набув статусу військовослужбовця та розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.01.2013 р. № 1 ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду навідника третього аеромобільно-десантного взводу першої аеромобільно-десантної роти першого аеромобільно-десантного батальйону зазначеної військової частини, яка дислокується в АДРЕСА_3 .
Відповідно до Директиви начальника Генерального штабу Збройних Сил України, військову частину НОМЕР_1 з 12.04.2014 р. переведено на умовне найменування воєнного стану польова пошта НОМЕР_2 .
20.07.2014 р. о 08.00 год. обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, з метою тимчасово ухилення від виконання обов`язків військової служби, не з`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_2 та перебував за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , де проводив час за власним розсудом, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.
30.05.2016 р. о 08.00 год. обвинувачений ОСОБА_5 самостійно прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_2 та приступив до виконання обов`язків військової служби.
Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць військовослужбовцем (крім строкової служби).
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши обставини, що характеризують обвинуваченого, апеляційний суд доходить наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Суд першої інстанції дав належну оцінку та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та вірно кваліфікував його дії, в цій частині вирок суду не оскаржується.
Призначаючи покарання, суд врахував вчинення ОСОБА_5 злочину середнього ступеню тяжкості, дані про особу винного, який визнав вину, проходить військову службу за контрактом, характеризується за місцем проходження військової служби позитивно, брав участь в АТО на території Донецької та Луганської областей в періоди з 23.05.2014 р. по 11.07.2014 р. та з 19.12.2016 р. по 27.02.2017 р., раніше не судимий, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Також були враховані обставини, які пом`якшують покарання: з`явлення із зізнанням та щире каяття обвинуваченого. Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.
За роз`ясненнями, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Досліджуючи дані про особу підсудного, суд має врахувати дані, які всебічно характеризують особу винного, з`ясувавши його вік, стан здоров`я, поведінку як до, так і після вчинення злочину у побуті, за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Враховуючи обставини кримінального провадження, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який на даний час продовжує служити за контрактом, характеризується за місцем проходження військової служби позитивно, приймає участь у бойових діях на території АТО, щиро кається у вчиненому, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей 2012 та 2014 років народження, апеляційний суд вважає за можливим пом`якшити призначене ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК України до 1 місяця арешту, оскільки таке покарання, буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів та домірне скоєному, а тому, за наведених підстав, вирок підлягає зміні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 532 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2017 року відносно ОСОБА_5 змінити. Пом`якшити ОСОБА_5 призначене покарання за ч. 3 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 1 місяця арешту з відбуванням покарання на гауптвахті.
В решті зазначений вирок залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді
_____________________ _______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3