Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1159/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2017 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000157 від 20.02.2017 року та надійшло 24.04.2017 року з Коростенської місцевої прокуратури по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою,

не працюючого, не одруженого, маючого неповнолітнього сина,

2011 року народження, раніше судимого Овруцьким районним

судом Житомирської області

- 04.07.2014 року за ст. 164 ч.1 КК України на 120 годин громадсь-

ких робіт, судимість не погашена, у вчиненні кримінального

правопорушення, передбаченого

ст. 164 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
що ОСОБА_4 від спільного проживання з ОСОБА_5 , має неповнолітнього сина, ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), згідно рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 26.01.2012 року (виконавчий лист № 2-1439/11) зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_6 аліменти в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.10.2011 року до 21.02.2029 року, тобто, до досягнення повноліття ОСОБА_6 . Однак ОСОБА_4 , всупереч вимогам Сімейного кодексу України, а саме ст. 180 /батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття/, ст.181 ч.3 /за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі/, ст.191 ч.1 /аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову/ та ст.195 ч.4 /розмір заборгованості за аліменти обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом/, в період з 01.05.2014 року по 01.02.2017 року, будучи працездатним та маючи добрий стан здоров`я, ніде не працює, аліменти не сплачує, тобто злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів, що виразилося в несплаті аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 протягом тривалого часу.

Заборгованість ОСОБА_4 по аліментах в період з 01.05.2014 року по 01.02.2017 року становить 11133,60 грн., а загальна сума заборгованості становить 19759,05 гривень.

В судовому засіданні допитаний як обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що в 2010 році він з ОСОБА_7 стали спільно проживати в с. Бігунь Овруцького району, тобто у її батьків. 21.02.2011 року від їх спільного життя народився син ОСОБА_8 . Спільне життя їх не склалося і він повернувся жити до батьків. Аліменти на сина не сплачує, бо ніде офіційно не працює і немає грошей. Перебивається тимчасовими підробітками у людей. Буде працювати, то буде сплачувати аліменти. Коли в нього є гроші, то він платить. Був подарував сину спортивний костюм в тому році перед його днем народження. Був в 2014 році засуджений за ст.164 ч.1 КК України на 120 годин громадських робіт, які відпрацював. Після цього він аліменти також не сплачував. За все своє життя він офіційно ніде не працював, а заробляв лише тимчасовими заробітками, допомагаючи односельчанам, за що вони йому платили. Зараз він працює в селі на будівництві і після його закінчення, йому заплатять гроші, то можливо буде погашати борг по аліментах. За цей період часу він ніде не лікувався та в медичні заклади за допомогою не звертався, є здоровим. В центрі зайнятості на обліку не перебуває і не перебував. Майна у нього немає, живе убатьківській хаті з батьком та сестрами. У суду нічого не просить.

Окрім повного визнання своєї вини та показів обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість підтверджується в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що вона з 2010 року стала проживати спільно з ОСОБА_4 у неї вдома. Бувало що жили і у нього в с. Тхорин. Від їх спільного життя ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_8 . Потрібно було за щось жити та набути спеціальність і вона поступила навчатися на продавця в м. Житомир. Тоді ОСОБА_9 перйшов жити до своїх родичів в с. Тхорин. За цей час він ніякої допомоги не надавав, грошей не висилав, тому вона в жовтні 2011 році подала до суду позов про стягнення з нього аліментів, і з нього стягнено аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти він платив лише один раз. Його вже в 2014 році притягували до кримінальної відповідальності за несплату аліментів до 120 годин громадських робіт, які він відпрацював, але аліментів так і не платить, бо ніде не працює. По цей час ніде не працює. І більше ніяких коштів та допомоги сину він не надавав і не надає. Щодо його покарання то покладається на погляд суду.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, суд, за згодою всіх учасників судового розгляду справи визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема допиту свідків.

Винуватість обвинуваченого в інкримінованому діянні підтверджується також зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- з копії виконавчого листа № 2-1439/11 від 26.01.2012 року видно, що ОСОБА_9 за рішенням суду зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.10.2011 року по 21.02.2029 року, тобто до досягнення ним повноліття;

- з резолютивної частини рішення Овруцького районного суду від 26.01.2012 року видно, що з ОСОБА_9 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- з довідки-розрахунку за період з 25.10.2011 року по 01.02.2017 року видно, що загальна заборгованість ОСОБА_9 по аліментах становить 19 759,05 грн.;

- з повідомлення Овруцького РЦЗ від 24.02. 2017 року № 03-244 видно, що ОСОБА_4 станом на 24.02.2017 року на обліку, як безробітний не перебуває і не перебував;

- з акту державного виконавця від 16.03.2017 року видно, що житло та майно, що підлягає опису у ОСОБА_9 відсутнє;

- з виклику державного виконавця № 1013 від 07.11.2016 р. та № 927 від 05.02.2013 р. видно, що ОСОБА_9 двічі викликався до державним виконавцем;

- з повідомлення Овруцького денржгеокадастру від 20.02.2017 року № 10-6-0.29-69,108-17 видно, що станом на 01.01.2016 року за ОСОБА_4 земельної ділянки у власності та користування немає;

- з повідомлення Овруцького УПСЗН від 06.03. 2017 року № 03-04,1285 видно, що ОСОБА_4 станом на 28.02.2017 року на обліку в управлінні не перебуває та державних соціальних допомог не отримує;

- з повідомлення Овруцького ЦРЛ від 24.03. 2017 року № 452 видно, що ОСОБА_4 за період з жовтня 2014 року по 24.03.2017 року на стаціонарному лікуванні не знаходився;

- з вимоги ІЦ від 1903.2017 року та копії вироку від 04.07.2014 року видно, що ОСОБА_4 раніше судимий за ст.164 ч.1 КК України;

- з медичного висновку від 27.03.2017 року видно, що ОСОБА_4 здоровий та працездатний.

Його винуватість підтверджується й іншими матеріалами кримінального провадження.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному злісному ухиленні від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як вчинені особою, яка раніше була засуджена за цією статтею та кваліфікує його дії, за ст. 164 ч.2 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше уже судимий за ст.164 ч.1 КК України, але належних висновків з цього для себе не зробив, на шлях виправлення не став, і вчинив знову кримінальне правопорушення, має не зняту і не погашену в законному порядку судимість, по місцю проживання характеризується посередньо, не працює, у лікарів: нарколога та психіатра на обліку не перебуває, здоровий, працездатний та обставин, що обтяжують та помякшують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує і те, що обвинувачений досить молодого віку, здоровий, працездатний, не одружений, але має неповнолітнього сина, 2011 року народження, щодо якого байдуже відноситься, та не позбавлений батьківських прав, вчинене ним кримінальне правопорушення не відноситься до категорії тяжких, але його суспільна небезпека полягає в тому, що він посягає на право дитини жити повноцінним життям, нормально розвиватися та навчатися, мати належні умови для її виховання та життя, та думку потерпілої, яка щодо його покарання покладається на погляд суду, в звязку з чим, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та призначає йому покарання, яке передбачене санкцією ст. 164 ч.2 КК України у виді громадських робіт.

Цивільний позов не заявлений. Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. ст. 366, 368,370 ч.4, 371, 373,374,376, 394, 473-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України та обрати йому міру покарання за цим законом, у виді 240 годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд протягом 30 днів з моменту його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1