Справа № 498/1444/16-к
Номер провадження 1-кп/498/103/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2016 року смт Велика Михайлівка
Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Велика Михайлівка кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000304 від 29 вересня 2016 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівське Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, з базовою загальною середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 29.09.2016 близько 00 год. 40 хв., маючи прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігався мотоцикл марки «Днепр11», номерний знак НОМЕР_1 , темно-синього кольору, який належить потерпілому ОСОБА_5 . Надалі ОСОБА_4 відчинив ворота, виштовхав мотоцикл з території подвір`я та, повернувшись до воріт, закрив їх. Після цього обвинувачений завів мотоцикл та поїхав на ньому до смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області, розпорядившись у такий спосіб транспортним засобом на власний розсуд.
Згідно висновку експерта №18102016-1 ринкова вартість мотоцикла «Днепр 11» 1989 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , темно-синього кольору, складає 4464,00 грн.
Зазначеними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом (вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника всупереч його волі).
Прокурор, обвинувачений і потерпілий в судовому засіданні не оспорювали обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відтак суд, роз`яснивши зазначеним учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд цього кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин кримінального провадження, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням доказів щодо особи обвинуваченого, речового доказу.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення судом суті обвинувачення, провину у вчинені інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілого, погодився з кваліфікацією своїх діянь, що вказані у обвинувальному акті. Суду пояснив, що ввечері 28.09.2016 року він був в кафе, де пив кофе; додому прийшов близько 00 годин 29.09.2016 року. Йому стало сумно, і він вирішив поїхати до свого двоюрідного брата, який проживає в смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області. Грошей на таксі у нього не було, особистого транспорту також не було. Він знав, що у його сусіда у дворі стоїть мотоцикл. Він через хвіртку проник на подвір`я сусіда, відчинив ворота, викотив мотоцикл, зачинив ворота, відкотив мотоцикл подалі від будинку, після чого завів його та поїхав до брата. Потім додому повернувся на електричці, оскільки у нього закінчився бензин, тому він залишив мотоцикл у брата. Погодився з думкою прокурора щодо виду покарання та можливого звільнення від його відбування з випробуванням, коштів на сплату штрафу не має.
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що він з 26.09.2016 року був у відрядженні. 29.09.2016 року вранці йому зателефонувала дружина та повідомила про зникнення мотоциклу, який стояв на подвір`ї його будинку. Він почав шукати свій транспортний засіб, але самостійно не знайшов, після чого звернувся до поліції. Вказав, що не має претензій до обвинуваченого, мотоцикл йому повернуто в належному стані. Вважав, що обвинувачений має понести мінімально можливе покарання.
За зазначених обставин, суд вважає встановленою і доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у незаконному заволодінні транспортним засобом (вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника всупереч його волі), а, отже, він є винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно зі ст. 65 КК України враховує те, що злочин, вчинений ним за ч. 1 ст. 289 КК України, згідно ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, не працює, а також обставини, що впливають на його покарання, з яких пом`якшуючими, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, про що свідчить повне визнання своєї вини та готовність нести передбачену законом відповідальність, усвідомлення суспільної небезпечності вчиненого, бажання стати на шлях виправлення, та добровільне відшкодування шкоди. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Зважаючи на вказані обставини у їх сукупності, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, суд вважає, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, має бути призначене у виді обмеження волі.
За правилами ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, відсутність претензій з боку потерпілого та зазначену сукупність інших обставин справи, суд робить висновок про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно зі ст. 76 ч.1,2 КК України суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Завдану шкоду обвинувачений відшкодував добровільно і повністю.
Питання про долю речового доказу (мотоциклу), який зберігається у потерпілого, вирішити відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, тобто повернути (залишити) власнику.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 371, 373 - 376, 392 - 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Речовий доказ мотоцикл марки «Днепр 11» 1989 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Великомихайлівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1