1-"кс"/522/1007/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2017 року м. Одеса
Зокрема, з вказаною метою та території аеродрому «Одеса» (належить КП «МАО») створено пункт зберігання та заливу авіаційного палива, який складається з трьох паливозаправників ПЗ-22 (державні номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), що належать ТОВ «МАО» та стаціонарно встановлені за авіаційним ангаром на площадці аеродрому і використовуються у якості резервуарів.
При цьому, у відповідності з «Правилами сертифікації аеропортів», затверджених наказом Державіаслужби від 13.06.2006 № 407 технічні засоби, застосовувані в технологіях авіапаливозабезпечення, авіаційні паливо-мастильні матеріали і спеціальні рідини підлягають сертифікації, яку здійснює Державіаслужба у відповідності до вимог вищезазначених нормативних актів.
Крім того, згідно п. 14. розділу 5 Правил-202 у приміщеннях, під навісами і на відкритих майданчиках, де зберігаються спецмашини, не дозволяється заправляти спецмашини пальним та зливати з них паливо. Умови збереження палива повинні відповідають вимогам Правил-205.
Також, згідно вимог п. 3.2.1.5 Інструкції, серед іншого, після внутрішньоскладських перекачувань або після перекачування з одного складу ПММ на інший до початку витрачання продукту з резервуара для заправлення ПС та після доливання продукту в резервуари складу ПММ виконується повний контроль якості авіаПММ, який здійснюється лабораторією (належить ТОВ «МАО»).
За отриманими даними, паливозаправники, у тому числі, які є підконтрольними ТОВ «Лукойл Авіейшен Україна», доставляють авіапаливо на аеродром з бази ГСМ «6 км» та перекачують його до стаціонарно встановлених паливозаправників, з яких у подальшому паливо перекачується до авіапаливозаправника ТОВ «Балтік Граунд Сервіс ЮА» (номер НОМЕР_4 ).
Таким чином, враховуючи, що ПЗ-22 використовуються у якості резервуарів то після доливання авіапалива до них воно повинно пройти повний контроль якості перед заправленням у повітряні судна. Однак процедуру повного контролю якості авіапалива на аеродромі здійснити не можливо, оскільки лабораторія знаходиться на складі ПММ «6 км» (юридична адреса: м. Одеса, Аеропорт Центральний, буд 2).
За наявними даними, під час заправлення повітряних суден, співробітники ТОВ «Балтік Граунд Сервіс ЮА» та ТОВ «Лукойл Авіейшен Україна», шляхом недоливу палива у літаки, утворюють надлишки авіаційного палива, яке у подальшому накопичується у вищезазначених стаціонарно встановлених ПЗ-22.
Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши думку слідчого, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до вимог ст. 170 КПК України «Арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його». Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України «Слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України».
Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Обмеження права власності підозрюваного на вказане майно є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, оскільки іншим чином неможливо забезпечити цілісність та збереження речових доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132,167, 170-173 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.
Виконання ухвали покласти на слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_3 .
Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.
Відповідно до ст. 174 КК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1