Справа № 761/4903/17
Провадження № 1-кс/761/3120/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представника володільця майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого в ОВС третього відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_5 у зв`язку з неповерненням тимчасово вилученого майна звернувся захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 .

На обґрунтування скарги її заявник зазначив, що 23.12.2016 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2016 у кримінальному провадженні № 220 160 000 300 000 26 за ч. 3 ст. 258 5 КК України слідчим ГСУ СБ України ОСОБА_6 проведений обшук у приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 .

У результаті обшуку вилучені: мобільний телефон «IPhone 6»; мобільний телефон «IPhone 7»; ноутбук Apple; ультрабук Sony; прайс-лист щодо ремонту боксів; флеш-накопичувач Vertu; тримач для сім-карти Travelsim з сім-карткою МТС та обрізаною сім карткою МТС; тримач для сім-картки Travelsim з сім-карткою; сім-картку мобільного оператора «Київстар»; виносний накопичувач Transcend; флеш-накопичувач Transcend.

Підставами для проведення обшуку були матеріали досудового розслідування, яким встановлено, що певні особи, займаючись виготовленням та збутом контрафактної продукції виробництва ДП «Хамадей», спрямовують отримані кошти для фінансування потреб терористичної організації «ДНР».

У той же час, внаслідок того, що гр. ОСОБА_3 не допитаний, він позбавлений можливості довести, що вилучені предмети не містять в собі будь-якої інформації щодо вищевказаного кримінального правопорушення. На переконання заявника, відсутні докази про використання вилучених предметів у протиправній діяльності.

Захисник також просив взяти до уваги, що арешт на вилучені предмети не накладений, однак слідчий заперечує проти їх повернення власнику.

У судовому засіданні захисник наполягав на задоволенні скарги з підстав, які в ній наведені.

Слідчий ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення скарги, підтвердивши, що на день розгляду скарги слідство не має даних про те, що вилучені предмети містять на собі сліди злочину, тобто мають ознаки речових доказів.

Слідчий суддя, заслухавши доводи захисника, думку слідчого, дослідивши надані документи, дійшов висновку про таке.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Отже, навіть тимчасове вилучення об`єктів власності є позбавленням володільця майна можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Практичне застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що вилучення у будь-якої особи належного їй на законних підставах майна у спосіб або через застосування процедури, які не відповідають приписам закону, є протиправним.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

З вищеназваною конституційною нормою кореспондуються положення ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), якою до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена також охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

У контексті скарги, що розглядається слідчим суддею, має бути надана оцінка правомірності примусового, тобто бездобровільної згоди особи, вилучення з її володіння та користування речей, предметів, документів.

Главою 2 КПК встановлені засади кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесені верховенство права (ст. 8 КПК), законність (ст. 9 КПК), недоторканність права власності (ст. 16).

Так, кримінальним процесуальним законом наголошено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У силу ст. 16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Сукупність наведених принципів кримінального провадження, їх внутрішній, змістовний зв`язок між собою свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Особливої актуальності та гостроти набуває це питання у відношенні сторони обвинувачення через наявність у її представників можливостей реалізації заходів примусового характеру, з метою запобігти зловживанню ними наданими законом повноваженнями.

Як встановлено під час розгляду скарги та підтверджується протоколом обшуку від 23.12.2016 за місцем проживання ОСОБА_8 вилучені предмети, про повернення яких клопоче заявник.

Частиною 1 статті 100 КПК визначено, що речовий доказ, який вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК, тобто у випадку отримання тимчасового доступу до речей та документів, а також за умови накладення на вилучені предмети арешту.

Слідчий суддя приймає до уваги, що вказаний порядок поширюється на речові докази.

У той же час предмети, вилучені у ОСОБА_3 , такого процесуального статусу не мають. Крім того, слідчий отримав контроль над ними не внаслідок тимчасового доступу, арешт на вилучене також не накладений.

Отже, попри засади верховенства права та законності, вимоги закону щодо процедури обмеження права власності утримання майна у вказаної особи на теперішній відбувається всупереч порядку, передбаченому КПК.

Подальше утримання вилученого майна органом досудового розслідування продовжує суттєво обмежувати право власності ОСОБА_3 , що вимагає від слідчого судді прийняття рішення, яке б мінімізувало спричинені негативні наслідки допущених порушень закону та відновило би право власності особи у його первісному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 2, 7, 8, 9, 16, 234, 303, 307, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС третього відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 вилучені у кримінальному провадженні № 220 160 000 000 000 26:

-мобільний телефон «IPhone 6»;

-мобільний телефон «IPhone 7»;

-ноутбук Apple;

-ультрабук Sony;

-прас-лист щодо ремонту боксів;

-флеш-накопичувач Vertu;

-тримач для сім-карти Travelsim з сім-карткою МТС та обрізаною сім карткою МТС;

-тримач для сім-картки Travelsim з сім-карткою;

-сім-картку мобільного оператора «Київстар»;

-виносний накопичувач Transcend;

-флеш-накопичувач Transcend
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1