Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/344/16-к
Провадження № 1-кп/280/162/17
У Х В А Л А
01 серпня 2017 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 3 від 09.02.2016 року, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростишева, Житомирської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працює, неодружений, утриманців не має, депутатом та інвалідом не являється,судимий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , утримується в ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду захисником ОСОБА_5 надано клопотання про зміну запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на домашній арешт,поклавши на останнього обов`язки, передбачені п.2,3,4 ч.5 ст.194 КПК України, оскільки обвинувачений за місцем проживання характеризується з позитивної сторони,перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має неповнолітнього сина,постійне місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де разом із ним зареєстрована та проживає його мати ОСОБА_6 , відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в повному обсязі.

Прокурор вважає, що ризики,передбачені ст.177 КПК України наявні, але досудове розслідування завершено, обвинувачений відшкодував потерпілому у повному обсязі заподіяну шкоди,у зв`язку з вказаним можливо вирішити питання відповідно до ч.3 ст.315 КПК України щодо зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

Згідно п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини в кримінальних справах розумний строк, про який йдеться у п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з моменту обвинувачення особи, тобто з часу, коли компетентні органи офіційно її повідомили, що вона вчинила злочин. Стосовно закінчення цього строку у кримінальних справах період, про який йдеться у п.1 ст. 6 Конвенції, охоплює все провадження, включаючи оскарження (Рішення Європейського суду з прав людини «Меріт проти України»).

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).

Незважаючи на тяжкість санкції статті кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії - ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості підсудного.

Суд вважає, що подальше перебування обвинуваченого під вартою буде суперечити п.п. «c» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини та принципу правової держави, оскільки час, який особа знаходиться під вартою, хоча і є співмірним з тяжкістю обвинувачення, однак останнє на даний час не є доведеним.

Такий висновок суду сприятиме гуманізації та підвищенню гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Таким чином, враховуючи стадію розгляду кримінального провадження,тривалість знаходження обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, особу обвинуваченого, наявність постійного місця проживання, за яким обвинувачений характеризується позитивно,добровільне відшкодування потерпілому завданої матеріальної шкоди у повному обсязі, суд вважає недоцільним збереження застосованого запобіжного заходу та вважає за необхідне змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, саме такий запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим, покладених на нього, процесуальних обов`язків визначених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України та який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 177,178,181,201,202, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22-00 години по 06-00 годину.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця проживання, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи. Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду.

Строк дії ухвали визначити по 30 вересня 2017 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням обвинуваченим обов`язків покласти на прокурора.

Копію ухвали направити до Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області для виконання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: