Ухвала
іменем України
25 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000103,
в с т а н о в и л а:
Вироком АмурНижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2016 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого, останній раз вироком

АмурНижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2016 коку за

ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць 25 днів,
засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до даного покарання повністю приєднано покарання призначене вироком АмурНижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 січня 2016 року та остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 7 місяців 25 днів позбавлення волі.

Також вказаним вироком вирішено питання запобіжного заходу та витрат у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року вирок щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Як вбачається з копій судових рішень, ОСОБА_4 засуджено за злочин вчинений за таких обставин. 09 січня 2016 приблизно о 14 годині, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул. Скрябіна, що в м. Дніпро, побачив як дві невстановлені слідством особи (матеріали відносно яких виділено в окреме провадження) підійшли до раніше йому не знайомого потерпілого ОСОБА_5 та почали вимагати грошові кошти в останнього, при цьому застосовуючи до нього фізичне насильство. ОСОБА_4 підійшов до невстановлених слідством осіб та потерпілого та намагався зупинити конфлікт, але в цей момент, перейнявши сторону невстановлених слідством осіб у засудженого раптово виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, відкрито, в присутності інших осіб, разом з невстановленими слідством особами (матеріали відносно яких виділено в окреме провадження), знаходячись від потерпілого з правого боку, застосовуючи фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, почав штовхати останнього зі сторони в сторону та наносити удари своїми руками по рукам потерпілого, тим самим завдаючи йому фізичну біль, вимагаючи при цьому у потерпілого мобільний телефон. Потерпілий почав чинити опір останнім, після чого ОСОБА_4 , схопив останнього за руку. Одна з невстановлених слідством осіб (матеріли відносно якої виділено в окреме провадження) схопила ОСОБА_5 за руку зліва, тим самим намагаючись стримати опір потерпілого. В цей момент, інша невстановлена слідством особа (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) стояла з переду потерпілого та намагалась розстібнути куртку останньому і в цей момент засуджений побачив стартовий пістолет марки «Ecol Ledi », який знаходився в кобурі з правого боку у потерпілого, та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії є очевидними для сторонніх осіб, дістав з кобури, яка знаходилась з правої сторони у потерпілого, стартовий пістолет марки «Ecol Ledi», вартість якого, згідно висновку судовотоварознавчої експертизи № 6/34-542 від 25 лютого 2016 року, становить 1518,21 гривень, тим самим відкрито викрав чуже майно, що належить ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_4 з викраденим чужим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому майновий збиток на вищевказану суму.
У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вказує, що рішення суду підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Звертає увагу суду на розбіжності в позиціях засудженого та його захисника, викладених в їхніх апеляційних скаргах.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі прокурора,

та надані до скарги копії судових рішень, касаційний суд дійшов висновку про те, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновки суду про винність ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.
Доводи прокурора про те, що суд апеляційної інстанції не дав належної оцінки позиціям засудженого та його захисника, які містили суттєві розбіжності між собою щодо прийняття апеляційним судом остаточного рішення колегія суддів не вважає такими, що тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду. Крім того, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для задоволення апеляційних скарг ні самого засудженого ОСОБА_4 , ні апеляційної скарги його захисника ОСОБА_6 .
Твердження прокурора про те, що суд апеляційної інстанції без належної оцінки формально перевірив доводи його апеляційної скарги є безпідставними.
Зі змісту касаційної скарги та доданої до неї копії ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року вбачається, що прокурор не погоджується з занадто м`яким, на його думку, покаранням призначеним ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а згідно з ч. 2

ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Щодо покарання, яке призначено ОСОБА_4 то воно відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Як вбачається з копій судових рішень суд, врахувавши конкретні обставини справи, прийняв до уваги та дав належну оцінку тим обставинам, що скоєний злочин є тяжким, ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується задовільно.
Обставин, які пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України, судом не встановлено. До обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, суд відніс вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, колегія судів касаційного суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції та вважає, що районний суд, дотримався вимог кримінального закону та правильно призначив ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав вважати призначене покарання занадто м`яким колегія суддів не вбачає.
Всі доводи апеляції прокурора належно перевірені апеляційною інстанцією, на них надано змістовні відповіді.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, є належним чином вмотивованою та обґрунтованою.
Неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, на які у своїй касаційній скарзі формально посилається прокурор, та які були б підставою для скасування судового рішення щодо ОСОБА_4 у касаційній скарзі не наведено, а тому підстав для задоволення касаційної скарги немає.
Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження слід відмовити.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
Відмовити прокурору у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області

від 12 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3