Єдиний унікальний номер 234/8047/17
Номер провадження 11-сс/775/276/2017

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмут в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у місті Бахмут кримінальне провадження № 0000322 від 01 лютого 2017 року за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 21.06.2017 року, якою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Супрунівка Полтавської області, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, має на утриманні дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, не судимий, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
застосовано запобіжний захід у вигляді застави в сумі 33680 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 органом досудового розслідування підозрюється в тому, що 01 лютого 2017 року приблизно о 04 годині 30 хвилин він, разом із своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували поблизу стоянки автотранспорту, розташованої за адресою: Донецька області м. Краматорськ вул. Південна, достовірно знаючи, що на території зазначеної стоянки розташовано транспортний засіб марки Honda-Acord, 2010 року випуску, у кузові чорного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ОСОБА_8 виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки Honda-Acord, 2010 року випуску, у кузові чорного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , про свої наміри останній повідомив ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та запропонував останнім заволодіти транспортним засобом Honda-Acord, 2010 року випуску, у кузові чорного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , на що останні відповіли згодою, тим самим вступили в злочинну групу.

01.02.2017 року приблизно 05.00 годин, ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_6 перебуваючи у зазначеному місці реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме Honda-Acord, 2010 року випуску, у кузові чорного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, заволоділи транспортний засобом, а саме автомобілем марки Honda-Acord, 2010 року випуску, у кузові чорного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 після чого перемістили його з м. Краматорська до м. Полтави після чого зазначеним транспортним засобом розпорядилися на власний розсуд, а саме реалізували автомобіль, шляхом продажу.

В результаті злочинних дій ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_11 завдано матеріальної шкоди..

20.06.2017 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

21 червня 2017 року ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області до підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді застави в сумі 33680 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, прокурора, який прохав задовольнити апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_8 , який вважав судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Запобіжні заходи - це сукупність превентивних заходів забезпечення кримінального провадження, які спрямовані на забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, засудженого через певне обмеження їхніх особистих прав.

Відповідно до ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК та розширеному тлумаченню не підлягає.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд не може обґрунтовувати прийняття такого рішення виключно тяжкістю покарання, яке могло бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення без належного з`ясування наявності у кримінальному правопорушенні хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щонайбільше обмежує права громадянина, тому повинно бути викликаним реальною необхідністю, що знаходить свій вираз в обґрунтуванні та мотивуванні подання слідчого та постанові судді. Мають бути конкретні докази можливої неправомірної поведінки особи.

В судовому засіданні в апеляційному суді прокурор вказав на наявність та доведеність ризиків, передбачених п.1, п.3 та п. 5 вищевказаної статті.

У відповідності до ст. 194 КПК України - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя дійшов до вірного висновку про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_6 .

Апелянт посилається на наявність ризиків, передбачених п.1, 3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України .

У відповідності до ст.. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України апелянтом обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що вчинив тяжке кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового слідства та суду, у зв`язку із проведенням АТО; мешкає в Полтавській області.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 отримав підозру та клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 20 червня 2017 року. Клопотання було призначене до розгляду на 21 червня 2017 року, таким чином ОСОБА_6 мав добу для того щоб виїхати на непідконтрольну Українській владі територію, однак цього не зробив та з`явився для розгляду клопотання, окрім того суду не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що ОСОБА_6 має перепустку встановленого зразку котра дозволяє виїхати на непідконтрольну територію. З`явився він і на засідання в апеляційний суд.

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України апелянт обґрунтував тим, що до теперішнього часу по матеріалам кримінального провадження встановити об`єкт вчинення кримінального правопорушення, а саме автомобіль марки Honda-Acord, 2010 року випуску, у кузові чорного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 не надалося можливим, а перебуваючи на свободі ОСОБА_6 зможе приховати викрадений транспортний засіб, та здійснювати тиск, на потерпілих свідків та інших осіб, що у подальшому може вплинути на досудове слідство.

Слідчий суддя вірно зазначив, що даний ризик є лише припущенням прокурора та не має ґрунтованого підтвердження в його наявності та об`єктивності.

Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України прокурором взагалі не чим не обґрунтовано, у слідчого судді не було жодних підстав вважати що даний ризик має місце, хоча б виходячи з того, що ОСОБА_6 жодного разу до кримінальної відповідальності не притягувався, підозрюється у скоєні кримінального правопорушення за одним епізодом, будь-яких підстав вважати, що останній буде далі скоювати злочини не має.

Таким чином слідчий суддя дійшов до правильного висновку про те, що клопотання взагалі не містить в собі будь-які факти, котрі б підтверджували наявність ризиків, зазначених у ст.. 177 КПК України.

Тобто, в апеляційній скарзі викладено лише вірогідність того, що ризики передбачені ст.. 177 КПК України мають місце, жодних доказів на їх наявність суду не надано.

Відповідно до ст.. 194 ч.4 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, того факту, що він проживає в м. Миргород Полтавської області, слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у виді застави в сумі 33680 грн., з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.. 194 КПК України.

Апеляційному суду надана квитанція про внесення застави.
За таких обставин колегія суддів вважає, що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного, наявних ризиків, майнового стану підозрюваного, слідчий суддя правильно визначив ОСОБА_6 розмір застави в 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 33680 грн., з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що буде достатньою мірою гарантувати виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 21 червня 2017 року, про обрання щодо ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді застави в сумі 33680 грн. залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді