У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Королево, Виноградівського району, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України

про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з клопотання слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000071 за підозрою ОСОБА_6 за ч.2 ст.367 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 11 грудня 2015 року ОСОБА_6 , обіймаючи, згідно наказу № 1149/4 від 21.09.2015, посаду державного виконавця Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області, будучи службовою особою та державним службовцем 6 категорії 15 рангу, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, грубо порушуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та п.2.1 Посадової інструкції державного виконавця відділу державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції в частині недопущення у своїй діяльності порушення прав громадян, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 не являється власником чи уповноваженою особою, яка має право користування, володіння чи розпорядження автомобілем марки «БМВ 320» д.н.з НОМЕР_1 , 2002 року випуску, отримавши від останнього постанову про доручення проведення виконавчих дій від 18.11.2015, підписану головним державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ ОСОБА_8 , достовірність її винесення не перевірив, в порушення ст.ст. 11 та 20 Закону України «Про виконавче провадження», не повідомивши начальника відділу державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції про проведення виконавчих дій на території Воловецького району, незаконно вилучив та передав ОСОБА_7 вищевказаний транспортний засіб, який утримувався на підставі акту огляду тимчасового затримання транспортного засобу від 21.05.2014 на арешт майданчику стаціонарного Посту № 1 в смт. Нижні Ворота, Воловецького району, Закарпатської області, та розшукувався ДВС Печерського РУЮ у м. Києві. Згідно повідомлення відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції, вищезазначена постанова про доручення проведення виконавчих дій старшим державним виконавцем ОСОБА_8 не виносилась, на виконання до ВДВС Виноградівського РУЮ Закарпатської області не направлялась, рішення про передачу на зберігання фізичним особам не приймалось. Таким чином, неналежне виконання ОСОБА_6 своїх службових обов`язків, призвело до позбавлення ОСОБА_9 права користування та розпорядження належним йому на праві приватної власності автомобілем марки «БМВ 320» д.н.з НОМЕР_1 , 2002 року випуску, ринкова вартість якого, згідно висновку експерта № 11/292 від 08.06.2017, станом цін на 11.12.2015 становила 312 387 гривень, що заподіяло останньому тяжкі наслідки на вказану суму.

Як вбачається з з клопотання та доданих матеріалів, 07.07.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Вина підозрюваного ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема: заявою потерпілого ОСОБА_9 про вчинення злочину від 12.01.2016; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 ; та іншими матеріалами кримінального провадження. Згідно п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1,3,5, ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.367 України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років із позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від ста до двохсот п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого. Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, стосовно ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у вигляді застави, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Встановлено, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваному вчасно.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали просили таке задовольнити, додали, що вже після звернення до суду з клопотанням, 15.08.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч.2 ст. 364 та ч.2 ст. 366 КК України, при цьому злочин передбачений ч.2 ст. 364 КК України відноситься до категорії тяжких, що просили врахувати при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу. А тому, посилаючись на вищенаведене, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні просили суд обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, в якому його підозрюють не визнав, зазначив, що пред`явлена йому підозра є необґрунтованою, він не має наміру жодним чином перешкоджати досудовому розслідуванню, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні. Зазначив, що жодних з перерахованих дій він не вчиняв, на всі виклики слідчого з`являвся. Просив суд врахувати, матеріальний стан його сім`ї, а саме що на його утриманні знаходиться дружина, яка не працює, та малолітня дитина.

Представник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, просив суд відмовити в задоволенні клопотання. Зазначив, що слідчим не наведено жодних доказів на підтвердження, вказаних ним ризиків. Його підзахисний не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, що підтверджується його поведінкою під час проведення досудового розслідування. Просив суд врахувати, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та місце роботи, має на утриманні дружину та малолітню дитину, по місцю роботи характеризується позитивно, раніше не судимий. Також зазначив що, слідчий не врахував вищенаведені характеризуючи ОСОБА_6 обставини та не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення слідчого про обставини справи, пояснення ОСОБА_6 , та його захисника слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як встановлено в ході розгляду клопотання ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання та місце роботи, по місцю роботи характеризується позитивно, має міцні соціальні зв"язки, одружений, має на утриманні дружину та малолітню дитину.

Також, згідно пояснень ОСОБА_6 , які не спростовані прокурором та слідчим, він протягом досудового розслідування кримінального провадження на всі виклики слідчого, жодних дій спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню не вчиняв.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому суд вважає, що в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави слід відмовити.

Одночасно слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 179 КПК України підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осібдо 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання та місце роботи, по місцю роботи характеризується позитивно, має міцні соціальні зв"язки, одружений, має на утриманні дружину та малолітню дитину, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено неможливість застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити та обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Королево, Виноградівського району, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осібдо 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 покласти на слідчого.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1