Провадження № 1-кс/761/7263/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю потерпілої ОСОБА_2

її представника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в м.Києві ОСОБА_4 від 06 березня 2017 року, про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 001266 від 20.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України ,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в м.Києві ОСОБА_4 від 06 березня 2017 року, про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 001266 від 20.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, в якій особа, яка її подала, просить постановити ухвалу про скасування оскаржуваної постанови та відновлення досудового розслідування.

В обґрунтування скарги зазначено, що 06.03.2017 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУ НП в м.Києві ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 001266 від 20.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки з часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви слідчим, всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, а саме: не було отримано характеризуючі відомості щодо водія автомобіля ОСОБА_6 , при призначенні експертизи слідчим не було отримано медичну документацію щодо стану здоров*я загиблої у ДТП особи, не було проаналізовано показання свідків, які надали слідчому показання, які суперечать відомостям, наведеним у висновку судово-медичної експертизи, при цьому, для проведення судово-автотехнічної експертизи було надано завідомо недостовірні вихідні дані, окрім іншого було відмовлено потерпілій у призначенні судово-автотехнічної експертизи для визначення швидкості автомобіля, який скоїв ДТП, а в обгрунтування постанови покладено висновки слідчого, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, без належної перевірки обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Особа, яка подала скаргу вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки є незаконною та необґрунтованою, в ній не наведені мотиви її прийняття та відсутні будь-які логічні обґрунтування прийнятого рішення.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу та її представник, просили про задоволення скаргиа та скасування оскаржуваної постанови.

Слідчий, рішення якого оскаржується, у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги з тих підстав, що нею було виконано повний перелік слідчих та процесуальних дій та прийнято законне рішення про закриття кримінального провадження.

Проаналізувавши доводи скарги, заслухавши особу, яка подала скаргу та її представника, слідчого, рішення якого оскаржується, вивчивши матеріали закритого кримінального провадження, приходжу до висновку про наявність обґрунтованих підстав задоволення скарги виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що відповідальною службовою особою ГУ НП в м.Києві 20.08.2016 року було внесено відомості щодо події дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась по бул.юІ.Лепсе в м.Києві 19.08.2016 р., за участю водія ОСОБА_6 , яка спричинила смерть пішохода ОСОБА_7 та попередньо кваліфіковано вказані дії за ч.2 ст. 286 КК України.

За результатами проведеного досудового розслідування 06.03.2017 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУ НП в м.Києві ОСОБА_4 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 001266 від 20.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, що, на думку слідчого, є належною підставою для закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.2 ч.1 ст. 284 КПК України

Так, відповідно до вимог ч. ч. 1,3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Однак слідчим суддею встановлено, що під час проведення перевірки обставин дорожньо-транспортної пригоди, що спричинила смерть особи, слідчим не у повному обсязі було забезпечення виконання слідчих дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у справі, а також щодо аналізу отриманих даних, а саме: слідчим не було проаналізовано до уваги показання свідків, які підтверджували винність особи у вчиненні ДТП, а також не наведено підстав, з яких вони не були прийняті до уваги слідчим, не було надано аналалізу показань потерпілої ОСОБА_2 щодо фізичного стану здоров*я померлого та не отримано відповідної медичної документації, а також свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не було виконано і можливого переліку інших дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у провадженні тощо.

Окурім іншого, з матеріалів закритого кримінального провадження вбачається, що потерпіла та її представник були позбавлені об*єктивної можливості приймати участь у слідчих діях, а саме під час відтворення обставин ДТП, інших діях, що є порушенням права особи на захист. При цьому відомості, отримані під час відтворення події ДТП, було покладено у обгрунтування проведених експертних досліджень в рамках вказаного провадження.

Висновок суду щодо порушення права потерпілої на захист також опосередковано підтверджує і прийняте слідчим рішення про відмову у задоволенні клопотання потерпілої щодо призначення у кримінальному провадженні судово-технічної експертизи для встановлення швидкості транспортного засобу, за участі якого відбувся наїзд на пішохода тощо.

Також слід звернути увагу на те, що слідчим, у порушення вимог ч.5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчий обмежився лише викладом відомостей, отриманих від свідків події ДТП, які викладено у постанові у недопустимій формі у виді прямої мови особи, викладенням відомостей, отриманих внаслідок проведених експертних досліджень, разом з тим будь-якого висновку чи обґрунтування, за яких слідчий прийняв до уваги показання одних свідків, в той же час інші відхилив, а також підстав прийняття рішення про закриття кримінального провадження або підстав, за яких слідчим не було враховано доводів потерпілої і не виконано увесь можливий перелік слідчих дій, останньою у постанові не наведено, що є неприпустимим.

Окрім того, в резолютивній частині постанови слідчий обмежилась лише висновком про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, при цьому не зазначено стосовно якої особи прийнято оскаржуване рішення.

Таким чином, не навівши обґрунтування жодного з наведених висновків, слідчий належним чином не виконав вимог КПК України при винесенні постанови про закриття кримінального провадження.

Відтак, проаналізувавши доводи скарги та дослідивши її матеріали, приходжу до висновку, що слідчим належним чином не проведено досудове розслідування, що дає підстави зробити висновок про неповноту та однобічність перевірки заяви про кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22, 26, 91, 92, 110, 284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в м.Києві ОСОБА_4 від 06 березня 2017 року, про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 001266 від 20.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - скасувати.

Зобов`язати відповідальну службову особу СУ ГУ НП в м.Києві відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні №001266 від 20.08.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1