Справа №482/70/16-к 08.06.2017

Провадження № 11-кп/784/274/17 Категорія ч. 2 ст. 286 КК України
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

Головуючої (судді-доповідача): ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження № 0000345 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , представника цивільного відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» ОСОБА_8 на вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України; -

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9

обвинувачений ОСОБА_6

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_10

потерпіла ОСОБА_11

представник цивільного відповідача ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції і вимог апеляційних скарг.
Вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Одеса Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, працюючого водієм в ВАТ «Дружба», раніше не судимого, зареєстрованого на АДРЕСА_1 ,

- засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Постановлено:

- початок строку відбування покарання обчислювати з 29 листопада 2015 року;

- до набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 залишити попередній тримання під вартою;

- відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зарахувати строк тримання під вартою з 29 листопада 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

- стягнути з ОСОБА_6 :

на користь ОСОБА_12 витрати на поховання в розмірі 23 849,84 грн., матеріальну шкоду в розмірі 1 600 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., а всього 75 449, 84 грн.

на користь ОСОБА_11 53 382, 23 грн. моральної шкоди;

на користь ОСОБА_13 - 50 000 грн. моральної шкоди;

на користь держави - витрати на залучення експертів (за проведення експертиз) в розмірі 8 601, 60 грн., а саме за проведення НДЕКЦ ГУНП України в Миколаївській області:

судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу вартістю 1 228,80 грн. (висновок № 2/309);

судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу вартістю 1 228,80 грн. (висновок № 2/310);

судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу вартістю 1 228,80 грн. (висновок № 2/311);

судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу вартістю 1 228,80 грн. (висновок № 2/312);

транспортно-трасологічної експертизи вартістю 2457,60 грн. (висновок № 4/187);

судової експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди вартістю 1 228,80 грн. (висновок № 1/123);

- стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь:

ОСОБА_12 100 000 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю та 50 000 грн. за шкоду, заподіяну майну, а всього 150 000 грн.;

ОСОБА_13 100 000 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю;

ОСОБА_11 100 000 (сто тисяч) грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю.

Вирішено питання щодо речових доказів.

За змістом апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок та закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_6 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України

Представник цивільного відповідача ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» - ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить:

встановити в рамках апеляційного судового розгляду кримінального провадження правовий статус ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та особи, що подала апеляційну скаргу від його імені, ОСОБА_8 ;

скасувати вирок в частині задоволення цивільних позовів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ухвалити новий вирок, згідно якого відмовити у задоволенні цивільних позовів;

винести окрему ухвалу стосовно судді суду першої інстанції ОСОБА_1 для відповідного реагування ВККСУ (притягнення до дисциплінарної відповідальності останньої).

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
Обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що при розгляді справі судом першої інстанції порушено вимоги ст. 7 КПК України щодо законності і справедливості винесення стосовно нього вироку, який, на його думку, є незаконним, необґрунтованим, і невмотивованим.

Твердить про однобічність судового розгляду та упередженість суду, що суд не врахував обставини кримінального провадження, зокрема: що в судовому засіданні не був допитаний свідок ОСОБА_14 , але за вироком цей свідок допитаний; що не враховані показання експерта про необхідність проведення додаткової експертизи; що злочин скоєний з необережності; що належним чином не враховано дані про його особу.

Захисник ОСОБА_7 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим з тих підстав: що суд неповно провів судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких має істотне значення для вироку; що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджуються дослідженими під час судового розгляду доказами; що суд не взяв до уваги докази, які могли вплинути на його висновки; що суд, ухвалюючи вирок, не цілком об`єктивно оцінив докази, не повною мірою врахував обставини справи, не надав належної оцінки поясненням експерта про необхідність додаткових досліджень та не призначив експертизу, чим не надав можливості надати докази на підтвердження невинуватості ОСОБА_6 ; що експертом не надано повну відповідь на заперечення сторони захисту щодо причинного зв`язку між ДТП та смертю потерпілого ОСОБА_15 .

Водночас вважає вказаний вирок суворим, посилаючись на неврахування судом в достатній мірі пом`якшуючих покарання обставин - часткового визнання вини обвинуваченим, який позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітнього сина, працевлаштований, раніше не судимий.

Представник цивільного відповідача ОСОБА_8 в апеляційній скарзі вказує, що ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» не залучалась до участі у справі у якості цивільного відповідача та її представник участі у судових засіданнях не приймав. Ухвала про залучення до справи у передбаченому ст. ст. 127, 128 ЦПК України порядку не виносилася та не надходила. Вважає, що оскільки ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» не була визначена у вироку як учасник судового провадження, то і покладання на неї грошової відповідальності є неприпустимим. Твердить: що відповідно до цивільних позовів потерпілих, крім обвинуваченого ОСОБА_6 , позов пред`явлений також до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», тобто вказані цивільні позови пред`явлені в тому числі і до осіб, які не є обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні і вирішення питання щодо наявності або відсутності зобов`язань вказаних осіб перед потерпілими внаслідок дорожньо-транспортної події і встановлення їх розміру виходить за межі обвинувачення і предмету доказування в цьому кримінальному провадженні; що 21 березня 2016 року до страховика надійшли заяви про відмову від отримання моральної шкоди від ОСОБА_11 та ОСОБА_13 у зв`язку зі смертю батька - ОСОБА_15 , та ОСОБА_16 - у зв`язку зі смертю сина ОСОБА_15 , та отримання цих коштів ОСОБА_12 ; що у досудовому порядку в ході розслідування обставин страхового випадку, до направлення справи для розгляду у суді першої інстанції, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» сплатила на користь потерпілої ОСОБА_12 49 500 грн. за шкоду заподіяну майну, згідно платіжного доручення від 17 травня 2016 року, а тому судом не виконано вимоги ст. 323 КПК України в частині законності і обґрунтованості вироку, щодо обґрунтованості вироку судом лише на розглянутих в судовому засіданні доказах, які суд оцінює, керуючись законом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження.
В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_17 вважає, що оскаржуваний вирок є повністю законним, обґрунтованим, вина обвинуваченого повністю доведена, а покарання справедливе та законне;

що вина ОСОБА_6 в ході судового розгляду доведена рядом доказів: допитами потерпілих, свідків, письмовими доказами, які були досліджені в ході судового розгляду; що в ході досудового розслідування і в ході судового розгляду судом не встановлено жодної обставини, що може пом`якшити покарання обвинуваченого; що злочин вчинено за наявності обтяжуючих покарання обставин вчинене в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 винним себе не визнав у вчиненому не покаявся.

Представник потерпілих ОСОБА_18 в запереченнях просить відмовити у задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого, захисника, та страховика та залишити вирок суду першої інстанції без змін.

Щодо незгоди у скаргах обвинуваченого та його захисник з вироком суду першої інстанції, зазначає: що детальні доводи у цій частині наведені у багатьох письмових зверненнях, які були предметом судового розгляду, яким судом дана відповідна оцінка; що за конкретних обставин даної дорожньої пригоди взагалі не має значення, чи був пристебнутий на момент ДТП водій, оскільки ніякої захисної функції ремінь безпеки для життя та здоров`я потерпілого виконати не міг; що ОСОБА_6 вину з такими тяжкими наслідками не визнавав і вважає це свідченням того, що він, як особа, представляє значну небезпеку для суспільства; що, на погляд потерпілих, відсутні будь-які підстави для пом`якшення покарання.

З приводу доводів апеляційної скарги страховика, звертає увагу на те, що діючим законодавством достатньо врегульовано для тих випадків, коли має місце страховий випадок; і обов`язки страховика ґрунтуються на тому, що саме він на підставі цього та укладеного страхового полісу № АЕ/4442683 від 04 серпня 2015 року, наявного в матеріалах справи, зобов`язаний здійснити ті виплати, які вказані у вироку суду першої інстанції; що ОСОБА_13 та ОСОБА_11 не відмовились від отримання компенсації як такої, а уповноважили свою матір на безпосереднє отримання цих виплат.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 29 листопада 2015 року приблизно об 11.00 год. в м. Нова Одеса Новоодеського району Миколаївської області ОСОБА_6 в порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «ВАЗ 2110 3» державний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Леніна зі сторони м. Миколаєва у напрямку м. Вознесенськ зі швидкістю близько 100 км./год. при дозволеній швидкості руху в населених пунктах не більше 60 км./год., що є порушенням п. 12.4 ПДР України.

В той же час у попутному напрямку попереду автомобіля «ВАЗ-2110 3» рухався автомобіль марки «HYUNDAI ELANTRA» державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_15 .

Рухаючись у обраному напрямку, в районі перехрестя вул. Леніна та вул. Жовтневої, водій ОСОБА_6 грубо порушив п. п. 2.3 «б», 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України, а саме, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не стежив за її зміною, не обрав безпечну швидкість руху свого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав безпечної дистанції з автомобілем «HYUNDAI ELANTRA» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_15 , який рухався попереду та, коли вищевказаний автомобіль почав знижувати швидкість руху та став для нього перешкодою для руху вперед, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду, внаслідок чого допустив з ним зіткнення.

В результаті зіткнення між транспортними засобами автомобіль «HYUNDAI ELANTRA» виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з автомобілем «ГАЗ 3110» державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_19 , який рухався йому назустріч та, продовжуючи рух, допустив лобове зіткнення із зустрічним автомобілем «ГАЗ 2705» державний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_20 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «HYUNDAI ELANTRA» ОСОБА_15 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Згідно з висновком автотехнічної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди № 1/123 від 13 січня 2016 року в діях водія ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п. п. 12.3, 12.4, 13.1 ПДР України. У даній дорожній ситуації у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, знаходяться дії водія ОСОБА_6 , які не відповідали технічним вимогам п. п. 12.3, 13.1 ПДР України.

Згідно с висновком судово-медичної експертизи № 2727 від 11 січня 2016 року смерть ОСОБА_15 наступила в результаті тупої травми грудної клітини у вигляді травматичного розриву низхідної дуги аорти, який супроводжувався рясною внутрішньо плевральною кровотечею.

Таким чином, водій ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на підтримку апеляційних скарг сторони захисту та які залишили вирішення апеляційної скарги представника цивільного відповідача на розсуд суду; доводи представника цивільного відповідача ОСОБА_8 на підтримку своєї апеляційної скарги та який залишив вирішення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника на розсуд суду; доводи-заперечення прокурора ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_11 проти задоволення всіх апеляційних скарг; вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000345, обговоривши доводи апеляційних скарги в їх межах, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та представника цивільного відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню, але з інших, ніж вони просили, підстав.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у вироку, окрім іншого, зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_6 суд вказаних вимог закону не дотримався.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції замість викладення формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, лише зазначив у чому ОСОБА_6 обвинувачується органами досудового розслідування.

Тобто, у вироку відсутнє формулювання обвинувачення, яке суд визнав доведеним, як це передбачає діючий кримінальний процесуальний закон (п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України).

За таких обставин, вирок суду за змістом та формою не відповідає вимогам ст. 370 КПК України та загальним засадам кримінального провадження, в тому числі і законності, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до приписів ч. 1 ст. 412 КПК України, а тому не може залишатися у силі і підлягає скасуванню.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлені порушення, передбачені п. п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 КПК України.

Однак, положеннями КПК України не врегульовані питання кримінального провадження, які полягають у вище наведених порушеннях судом норм кримінального процесуального Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Значення загальних засад полягає в тому, що вони мають вищий ступінь нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та для подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Враховуючи наведені положення ч. 6 ст. 9 КПК України та порушення судом першої інстанції загальної засади кримінального провадження - законності (п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України), ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

У зв`язку зі скасуванням вироку з процесуальних підстав, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та представника цивільного відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» ОСОБА_8 по суті апеляційних скарг з питань про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, вирішення цивільних позовів, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання апеляційним судом, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 416 КПК України, не перевіряються.

За такого апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та представника цивільного відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню як такі, що містять вимогу про скасування вироку. Але вирок підлягає скасуванню з інших, ніж вони зазначали, підстав.

В той же час, є слушними і доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо безпідставного обґрунтування вироку показаннями свідка ОСОБА_14 , оскільки, згідно журналу судового засідання від 26 квітня 2016 року, в допиті вказаного свідка судом відмовлено (т. 1 а. с. 154 - 156). Однак, зазначене, само по собі, не є підставою для скасування вироку.

Щодо апеляційної вимоги представника цивільного відповідача ОСОБА_8 про встановлення правового статусу цивільного відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», то апеляційним судом такий процесуальний статус відновлено у найсприятливіший на стадії апеляційного розгляду спосіб ще на стадії відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника цивільного відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Окрім того, відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом; права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Суд першої інстанції залишив вказані вимоги діючого кримінального процесуального закону поза увагою і не забезпечив реалізацію права цивільного відповідача - ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» під час судового розгляду даної кримінальної справи, але в той же час вирішив питання, що безпосередньо стосуються інтересів даного цивільного відповідача.

А тому є слушними апеляційні доводи представника цивільного відповідача ОСОБА_8 в цій частині.

Що стосується апеляційної вимоги представника цивільного відповідача щодо постановлення окремої ухвали стосовно судді суду першої інстанції ОСОБА_1 для відповідного реагування ВККСУ (притягнення до дисциплінарної відповідальності останньої), то вони не ґрунтуються на законі, оскільки діючий кримінальний процесуальний закон не наділяє суд апеляційної інстанції такими повноваженнями.

Крім того, цивільний відповідач або його представники мають право і можливість для самостійного звернення у відповідні органи для вирішення такого питання, а не перекладати це на суд вищої інстанції. І тому ці доводи апелянта ОСОБА_8 є неприйнятними.

При новому судовому розгляді даного кримінального провадження суду першої інстанції слід врахувати вищенаведене, усунути вказані в ухвалі порушення, забезпечити реалізацію прав учасників судового розгляду, розглянути кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дати належну правову оцінку всім доказам, та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення у відповідності до вимог кримінального процесуального та кримінального законів.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 судом було постановлено залишити попередній тримання під вартою.

Підстав для негайного припинення дії запобіжного заходу - тримання під вартою щодо ОСОБА_6 апеляційний суд не вбачає з урахуванням того, що не відпав ризик його ухилення від суду, що був підставою для продовження дії даного запобіжного заходу під час судового розгляду, і більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цьому ризику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 424, 426, 532 КПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та представника цивільного відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» ОСОБА_8 задовольнити частково.

Скасувати вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 07 серпня 2017 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча

Судді