Справа № 735/68/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/439/2017
Категорія - ч.2 ст. 249 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 від 09.07.2016 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2017 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уралове С-Будського району Сумської області, освіта середня-спеціальна, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Сосновка Глухівського району Сумської області, освіта неповна середня, одруженого, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинувачених, доведеність їх вини, просить його скасувати в частині вирішення питання про долю речових доказів у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність і ухвалити новий, яким ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнати винними за ч. 2 ст. 249 КК України, та призначити їм покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, речові докази резиновий човен з двома веслами, акумулятор «AMEGA», пластикову коробку з трьома електричними дротами, підсаку безоплатно вилучити у власність держави (конфіскувати). Решту речових доказів, відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України, - знищити.

Вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2017 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України, та призначено кожному покарання у виді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1700 грн.

Стягнуто в солідарному порядку з обвинувачених на користь місцевого бюджету Коропської селищної ради Чернігівської області шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням, в розмірі 41985 грн. 00 коп.

Стягнуто з з кожного по 2202 грн. 00 коп. процесуальних витрат на користь держави.

Речові докази - поліетиленовий пакет з річковою рибою в кількості: йорж - 5 шт., окунь - 14 шт., щука - 3 шт., плітка - 250 шт., передані на зберігання в Мезинський НПП, резиновий човен з двома веслами, акумулятор «AMEGA», пластикова коробка з трьома електричними дротами, підсака, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Коропського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області, ухвалено знищити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що при ухваленні вироку судом 1 інстанції неправильно вирішено долю речових доказів - резинового човна з двома веслами, акумулятора «AMEGA», пластикової коробки з трьома електричними дротами, підсаки, які, згідно постанови від 09.07.2016 року, визнано знаряддями вчинення злочину. Відповідно до ст. 100 КПК України, долю речових доказів, у тому числі й питання щодо належності їх до знарядь злочинів, суд зобов`язаний вирішувати під час ухвалення рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Таким чином, знаряддя вчинення злочину підлягають конфіскації, а не знищенню. Відповідно до положень ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, які визначають порядок та умови застосування спеціальної конфіскації, резиновий човен з двома веслами, акумулятор « ІНФОРМАЦІЯ_3 », пластикову коробку з трьома електричними дротами, підсаку необхідно примусово безоплатно вилучити у власність держави.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що 08.07.2016 року, близько 23 години, ОСОБА_6 , за попередньою змовою та разом з ОСОБА_7 , з метою незаконного зайняття добувним рибним промислом, прибули на р. Десна між с. Вишеньки та с. Бужанка Коропського району Чернігівської області, поблизу кв.40, вид 5, яка знаходиться на території Мезинського Національного Природного Парку в межах Рихлівського ПНДВ, використовуючи гумовий човен з веслами та за допомогою саморобного електричного пристрою, зокрема сачка на руків`ї з дротами, перетворювача напруги 12 В, акумуляторної батареї, який згідно висновку експерта № 3608/16-24 від 15 листопада 2016 року є «електроловом» і який згідно п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства» затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, відноситься до заборонених знарядь лову, шляхом занурення у водне середовище та впливу за допомогою електричного поля на поведінку риби, способом масового знищення, здійснили незаконний вилов риби, зокрема: щуки в кількості 3 штуки, вартістю за 1 особину 602 грн., на загальну суму 1806 грн., плітки в кількості 250 штук, вартістю 150 грн. за 1 особину, на суму 37500 грн., окуня в кількості 14 штук, вартістю за одну особину 141 грн., на суму 1974 грн., йоржа звичайного в кількості 5 штук, вартістю за одну особину 141 грн., на суму 705 грн., а всього на загальну суму 41985 грн., яку обраховано відповідно до «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» відповідно до Постанови КМУ № 541 від 24 липня 2013 року, чим заподіяли істотну шкоду рибному господарству України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити частково, скасувати вирок суду та призначити новий розгляд в суді 1 інстанції в зв`язку з істотним порушенням норм КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог, щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви для його ухвалення. При цьому суд на свій власний розсуд, заснований на повному, всебічному та неупередженому вивченні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, зобов`язаний оцінити кожен доказ з точки зору його належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначається, окрім іншого, покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом; рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації. Коли призначається більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, при зазначенні обраної судом міри покарання робиться посилання на статтю 69 КК України.

На думку колегії суддів, вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Відповідно до ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація, окрім іншого, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Судом 1 інстанції встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 249 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 249 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

При ухваленні вироку відносно обвинувачених, суд не застосував положень ст.96-1 КК України, а саме спеціальної конфіскації у власність держави засобів та знарядь незаконного вилову риби, - резиновий човен з двома веслами, акумулятор «AMEGA», пластикову коробку з трьома електричними дротами, підсаку як знаряддя вчинення злочину, які використовувались обвинуваченими.

Крім того, з мотивувальної частини вироку вбачається, що, суд першої інстанції, зазначивши мотиви застосування положень ст. 69 КК України, при призначенні обвинуваченим покарання, нижче від найнижчої межі, передбаченої ч. 2 ст. 249 КК України, в резолютивній частині вироку визначив покарання без посилання на ст.69 КК України, що є порушенням ч. 4 ст. 374 КПК України.

Таким чином, суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог закону, передбачених ч.1 ст. 412 КПК України, що перешкодили йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вирок суду 1 інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 409, 412, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2017 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4