Справа №639/9677/16-к
Провадження №1-кс/639/1652/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_4 про арешт майна в межах забезпечення цивільного позову в порядку ст.170-171 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
23.12.2016 року до Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт майна в межах забезпечення цивільного позову в порядку ст.ст. 170-171 КПК України звернулася ОСОБА_4 .

В поданому клопотанні ОСОБА_4 просить вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення заборони відчуження і реалізації нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 .

В мотивування свого клопотання ОСОБА_4 зазначила, що вона визнана потерпілою у кримінальному провадженні №0002566 від 07.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, що перебуває в провадженні слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 .

23.12.2016 року ОСОБА_4 надала цивільний позов до органу досудового розслідування.

Позивачем був підписаний іпотечний договір від 29.12.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 , зареєстровано в реєстрі за №2406. Згідно умов Договору позивач та його родичі передавали в іпотеку відповідачу ОСОБА_8 , належну їм квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Договір було підписано в забезпечення виконання зобов`язань позивача перед відповідачем щодо повернення відповідачу позики в строк до березня 2015 року.

У подальшому позивачем було підписано договори від 10.08.2015 року та 07.04.2016 року про внесення змін до Договору, відповідно до яких визнання зобов`язання щодо повернення позики було продовжено до 20.12.2015 року та 06.10.2016 року. Проте, внаслідок шахрайських дій відповідача позивачеві було завдано значну матеріальну шкоду.

Так, сума яка фактично була отримана позивачем від відповідача дорівнювала 305 000 грн., проте відповідач забажав щоб в Договорі іпотеки був прописаний розмір позики 608000 грн., на випадок якщо позивач не виплатить вчасно це будуть штрафні санкції. У подальшому при підписанні пролонгації Договору іпотеки сума позики обманним шляхом була збільшена та визначена в Договорі у розмірі 1 208 000 грн. Дану суму позики позивач не отримував, проте відповідач систематично погрожував позивачеві насильством, зброєю та вимагав сплатити саме 1 208 000 грн. Загалом позивачем було сплачено відповідачу 845 000 грн. Таким чином, завдані позивачу збитки дорівнюють 540 000 грн.

В свою чергу, на сьогодні у відповідача як іпотекодержателя за Договором іпотеки є можливість вчинити дії спрямовані на відчуження квартири та позбавлення позивача та її родичів право власності на дане майно, в зв`язку з чим ОСОБА_4 просить накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_4 та її захисник підтримали подане клопотання та просили його задовольнити, надавши пояснення наведені вище.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на його необгрунтованість.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що вирішення клопотання відносить на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неявка слідчого у судове засідання не є перешкодою для розгляду клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження №0002566 від 07.10.2016 року з попередньою правовою кваліфікацією злочину за ч. 1 ст. 190 КК України.

Потерпілою у вказаному кримінальному провадженню є ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів справи, по вказаному кримінальному провадженню повідомлення про підозру на даний час не пред`являлось.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з приписів ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що надано заявником в обґрунтування клопотання, власниками квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

З огляду на те, що на теперішній час цивільним позивачем не доведено необхідність у накладенні арешту майна та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність на даний час правових підстав для накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 132, 167-175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про арешт майна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1