АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2410/16 Справа № 208/7507/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153, №0000953, №0001606, №0001323 щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області, громадянина України,

з середньою освітою, не працюючого, неодруженого,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше неодноразово судимого, останній раз

05 вересня 2014 року вироком Баглійського районного

суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу 850 гривень,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ст. 395 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

Встановила:

В апеляційний скарзі заступник прокурора Дніпропетровської області просить скасувати вирок суду щодо ОСОБА_6 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання: за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; за ст. 395 КК України у виді арешту на строк 6 місяців; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 вересня 2014 року у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850 гривень та остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та штрафу в дохід держави у розмірі 850 гривень, які виконувати самостійно. Свої вимоги мотивує тим, що незважаючи на те, що ОСОБА_10 вчинив злочин у період відбування покарання за попереднім вироком, суд застосував кримінальний закон, який не підлягав застосуванню, а саме положення ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки у разі встановлення, що засуджений винний ще в кількох злочинах, один з яких вчинено до, а іншій після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням ст. 71 КК України.

Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 червня 2016 року ОСОБА_6 засуджено до покарання: за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; за ст. 395 КК України у виді арешту на строк 6 місяців; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, а на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк відбуття покарання термін його тримання під вартою з розрахунку один день тримання під вартою двум дням позбавлення волі, починаючи з 01 жовтня 2014 року до дня набрання вироком законної сили.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_9 949 грн. 68 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_11 6121 грн. 18 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, на користь потерпілої ОСОБА_12 1550 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, на користь потерпілої ОСОБА_13 2550 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, на користь потерпілої ОСОБА_14 3685 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, на користь потерпілої ОСОБА_15 1799 грн. 10 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 1200 грн. 90 коп. - моральної.

Згідно з вироком суду ОСОБА_10 , будучи раніше засудженим за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, вчинений ним у липні 2014 року, на шлях виправлення не встав, знов вчинив аналогічний злочин.

Повторно, 06 серпня 2014 року, приблизно о 12.30 год. ОСОБА_10 , знаходячись у районі магазину «АТБ» по вулиці Ніколенко 6, у м. Дніпродзержинську, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, умисно, незаконно придбав для власного вживання без мети збуту у невстановленої досудовим розслідуванням особи одноразовий медичний шприц, градуйований до 2,0 мл з рідиною коричневого кольору, а саме з особливо небезпечним наркотичним засобом «опій», об`ємом приблизно 1,0 мл, за що передав зазначеній особі грошові кошти в сумі 70 грн., після чого цей наркотичний засіб поклав собі у кишеню шортів та став умисно незаконно зберігати при собі без мети збуту.

У той же день, 06 серпня 2014 року, приблизно о 13.00 год. біля будинку № 1 по вул. Костромській у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області працівниками міліції затримано ОСОБА_6 , у якого під час особистого огляду в правій кишені шортів виявлено та вилучено одноразовий медичний шприц, градуйований до 2,0 мл з рідиною коричневого кольору, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, опій ацетильований, масою 0,6720 г, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,0224 г, яку ОСОБА_10 умисно незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту для особистого вживання.

Окрім цього ОСОБА_10 , будучи раніше неодноразово судимим за злочини, пов`язані з викраденням та привласненням чужого майна, на шлях виправлення не став та знов вчинив ряд аналогічних злочинів.

Повторно, 07 вересня 2014 року, приблизно о 18.05 год. ОСОБА_10 , знаходячись у приміщенні перукарні «Персик», розташованої в будинку № 8 по вулиці Бойко у м. Дніпродзержинську, на столі в робочій залі побачив мобільний телефон «LENOVO 8650» із сім-карткою № НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_15 .

Реалізовуючи свій раптовий умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення майна ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, рукою схопив зі столу вищезазначений мобільний телефон, не реагуючи на вимоги ОСОБА_15 повернути майно, яке їй належить, вибіг з приміщення перукарні та з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим спричинив потерпілій майнову шкоду у сумі 1 799 грн.10 коп.

Повторно, 27 вересня 2014 року, приблизно о 09.50 год., ОСОБА_10 , перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по вулиці Дніпровській у м. Верхньодніпровську Дніпропетровській області, яке належить ФОП « ОСОБА_16 », проводив випробування мобільного телефону марки "LENOVO Р780» та розмовляв з продавцем мобільних телефонів ОСОБА_17 . Далі ОСОБА_10 , в результаті раптово виниклого наміру, направленого на відкрите викрадення майна, а саме мобільного телефону марки «LENOVO Р780» вартістю 2 999 грн., належного ФОП « ОСОБА_16 », із корисливого мотиву, умисно, повторно, тримаючи у руках вказаний мобільний телефон, вибіг на вулицю та ігноруючи вимоги ОСОБА_17 повернути вказаний мобільний телефон з викраденим зник з місця злочину, тим самим відкрито заволодів вищевказаним майном, завдавши ФОП « ОСОБА_16 » матеріальну шкоду на суму 2 999 грн. в цінах, що діють на момент вчинення злочину.

Повторно, 14 серпня 2014 року, приблизно о 00.30 год. ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку № 27 по вулиці Глаголєва у м. Дніпродзержинську, разом із раніше незнайомим йому ОСОБА_18 , достовірно знаючи, що останній володіє мобільним телефоном «Fly ІQ441» із сім-картками та має його при собі, попросив того надати йому зазначений вище мобільний телефон під приводом здійснити з нього дзвінок. ОСОБА_18 , довіряючи ОСОБА_6 та розраховуючи на те, що останній, скориставшись його мобільним телефоном, поверне його йому, передав його ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_6 виник раптовий умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення майна ОСОБА_18 , а саме зазначеного вище мобільного телефону із сім-картками. Реалізовуючи свій раптовий умисел ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, здійснивши дзвінок з мобільного телефону ОСОБА_18 , лівою рукою передав йому його мобільний телефон, не випускаючи його зі своєї руки, з метою придушення опору зі сторони останнього, правою рукою наніс декілька ударів в обличчя ОСОБА_18 , тобто, застосувавши до потерпілого насильство, що не є небезпечним для його життя та здоров`я. Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, тобто, з метою закінчення вчинюваного ним кримінального правопорушення, скориставшись тим, що ОСОБА_18 внаслідок ударів в область обличчя зі сторони ОСОБА_6 тимчасово втратив контроль за своїм майном, ОСОБА_10 разом з викраденим майном почав тікати між буд. АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 та з поля зору ОСОБА_18 зник, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 500 гривень.

Повторно, 20 вересня 2014 року, приблизно о 14.25 год. ОСОБА_10 , знаходячись в приміщенні магазину "Солодке життя", розташованому в будинку № 20 «А» по проспекту Комсомольському у м. Дніпродзержинську, побачив ОСОБА_9 , на шиї у якої находився ланцюжок із жовтого металу та ладанку. В цей момент у ОСОБА_6 виник раптовий умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення зазначеного вище майна ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій раптовий умисел, ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, підійшов до ОСОБА_9 спереду та рукою, шляхом ривку, зірвав з її шиї золотий ланцюжок вагою 2, 02 г, вартістю 677 грн. 68 коп., із ладанкою з жовтого металу вагою 0, 8 г, вартістю 272 грн., після чого з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, тримаючи в руці зазначені вище ланцюжок із ладанкою, не реагуючи на вимоги ОСОБА_9 повернути їй майно, вибіг з приміщення магазину та з місця вчинення кримінального правопорушення втік, спричинивши потерплій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 949 грн. 68 коп.

Повторно, 29 вересня 2014 року приблизно о 17.50 год. ОСОБА_10 , проходячи біля будинку № 34 по вулиці Скаліка у м. Дніпродзержинську, побачив раніше знайому ОСОБА_11 , яка йшла йому назустріч. Підійшовши до ОСОБА_11 та привітавшись, ОСОБА_10 побачив на шиї останньої ланцюжок, на якому висів золотий хрестик та золота ладанка. В цей момент у ОСОБА_6 виник раптовий умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, шляхом ривка, викрадення зазначеного вище майна ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій раптовий умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення майна ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, рукою схопив вищезазначені ланцюжок вагою 9,95 г, виготовлений із золота 583 проби , на якому висів хрестик із золота 583 проби та ладанку вагою приблизно 5,0 г із золота, які знаходились на шиї ОСОБА_11 , та шляхом ривку зірвав їх, після чого з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, тримаючи зазначені вище ланцюжок з хрестиком та ладанкою в руці, втік з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 6 121 грн. 18 коп.

28 грудня 2013 року ОСОБА_6 оголошено постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2013 року про встановлення адміністративного нагляду, попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду та несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання.

28 грудня 2013 року ОСОБА_10 прибув до адреси, яку вказав, як постійне місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , розташовану на території, що знаходиться під юрисдикцією Заводського районного відділу Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області. 27 листопада 2013 року відносно ОСОБА_6 було заведено справу адміністративного нагляду.

В кінці липня 2014 року ОСОБА_10 почав вчинювати кримінальні правопорушення та, маючи умисел на самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від робітників органів внутрішніх справ, реалізовуючи свій злочинний умисел, не надав до Заводського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області заяву з зазначенням свого місця проживання, після чого залишив місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та почав проживати у АДРЕСА_4 , про що умисно не повідомив ДІМ Заводського РВ, який здійснює адміністративний нагляд над ним.

Таким чином, ОСОБА_10 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, маючи умисел на самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Повторно, 08 червня 2014 року, в період часу з 13.30 год. до 13.45 год. ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , де через не закриті на замок двері незаконно проник в приміщення квартири, звідки таємно, із корисних мотивів, викрав майно, що належить ОСОБА_19 , а саме: грошові кошти в сумі 1 135 грн., шкіряний гаманець чорного кольору вартістю 150 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 600 грн. та карта банка «Надрабанк», з рахунку якої ОСОБА_10 зняв грошові кошти в сумі 1 800 грн. Заволодівши викраденим майном ОСОБА_10 з місця злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 3 685 грн.

Повторно, 12 червня 2014 року, в період часу з 09.45 год. ОСОБА_10 , знаходячись в салоні маршрутного транспортного засобу № 22-Б, яке рухалось від зупинки «площа ДМК» до зупинки «вул. Дунайська» в м. Дніпродзержинську, побачив раніше не знайому йому ОСОБА_13 , у якої вирішив із сумки таємно викрасти майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи обережно, намагаючись не привертати увагу потерпілої та інших пасажирів, ОСОБА_10 із сумки, яка знаходилась в руках потерпілої ОСОБА_13 , таємно, із корисливих мотивів, викрав майно, що належить останній, а саме чохол вартістю 100 грн., в якому знаходився мобільний телефон "LG-P715" вартістю 2 000 грн., в якому знаходились 2 сім-карти та карта пам`яті вартістю 150 грн. Після чого, будучи впевненим, що його дії не були помічені потерпілою ОСОБА_13 та іншими пасажирами, ОСОБА_10 вийшов із маршрутного транспортного засобу на зупинці «Маяковського» у м. Дніпродзержинську. Заволодівши викраденим майном ОСОБА_10 з місця злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 2 550 грн.

Повторно, в період часу з 23.00 год. 24 червня 2014 року по 21.00 год. 25 червня 2014 року ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , зайшов на територію вказаного домоволодіння, де через незакриті на замок двері незаконно проник у приміщення майстерні, звідки таємно, із корисних мотивів, викрав майно, що належить ОСОБА_20 , а саме: шліфувальну машину вартістю 350 грн., розрізний станок вартістю 625 грн., електролобзик, вартістю 450 грн., шуруповерт вартістю 350 грн. та портативний ДВД програвач вартістю 1500 грн. Заволодівши викраденим майном ОСОБА_10 з місця злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_21 матеріальної шкоди на загальну суму 3 275 грн.

Повторно, 26 червня 2014 року, приблизно о 13.00 год. ОСОБА_10 , знаходячись в салоні маршрутного транспортного засобу № 22-Б, яке рухалось від зупинки «площа ДМК» до зупинки «вул. Дунайська» у м. Дніпродзержинську, побачив раніше не знайому йому ОСОБА_22 , у якої вирішив із сумки таємно викрасти майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи обережно, намагаючись не привертати увагу потерпілої та інших пасажирів, ОСОБА_10 із сумки, яка знаходилась в руках потерпілої ОСОБА_22 , таємно, із корисливих мотивів, викрав майно, що належить останній, а саме: гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 300 грн. Після цього, будучи впевненим, що його дії не були помічені потерпілою ОСОБА_22 та іншими пасажирами, ОСОБА_10 вийшов із маршрутного транспортного засобу на зупинці «Чапаєва» у м. Дніпродзержинську, з місця злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_22 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Повторно, в період часу з 16.00 год. 05 серпня 2014 року по 06.00 год. 06 серпня 2014 року ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до СШ № 32, розташованої за адресою: м. Дніпродзержинськ, вулиця Ватутіна, 44, де за допомогою принесеної з собою викрутки відкрив вікно, через яке незаконно проник в приміщення кабінету директора даного закладу, звідки таємно, із корисливих мотивів, викрав майно, що належить ОСОБА_12 , а саме: грошові кошти в сумі 1 000 грн., мікрохвильову піч "Saturn" вартістю 500 грн. Заволодівши викраденим майном ОСОБА_10 з місця злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1 500 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги заступника прокурора області, обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника та потерпілу ОСОБА_23 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора на вирок суду підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, обґрунтовано наявними у кримінальному провадженні доказами, що в апеляційному порядку не заперечуються. Кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ст. 395 КК України також є правильною і прокурором не оспорюється.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Що стосується тверджень прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, вони ґрунтуються на матеріалах провадження, тому заслуговують уваги.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначаються покарання, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України у разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. За сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, зокрема, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, при цьому суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як зазначено у роз`ясненнях, наведених в пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року № 7, у випадку, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинені до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч.1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 вересня 2014 року ОСОБА_6 було засуджено до покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн.

За матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_10 вчинив злочин, за який його засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України, 06 серпня 2014 року, тобто до постановлення 05 вересня 2014 року вироку щодо нього Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

За таких обставин, коли після постановлення вироку у справі було встановлено,що ОСОБА_10 винен ще в скоєнні злочину, який вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, судповинен був призначити обвинуваченому покарання із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 4 ст. 70 КК ; потім - за правилами ч. 1 ст. 70 за сукупністю злочинів, вчинених після постановення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Оскільки прокурор в апеляційній скарзі не просить застосувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, а при призначенні покарання при застосуванні даної статті суд погіршить становище ОСОБА_6 , що суперечить вимогам ст.ст. 404, 421 КПК України, колегія суддів вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу прокурора в межах її вимог.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.

Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного йому покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_24 за ч. 2 ст. 309 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 вересня 2014 рокуостаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та штрафу у розмірі 850 гривень, які виконувати самостійно.

Призначити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 395, ч. 2 ст. 186 КК України покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

за ст. 395 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 місяців;

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. ст. 70 КК ОСОБА_6 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 вересня 2014 рокуостаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та штрафу у розмірі 850 гривень, які виконувати самостійно.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання термін його тримання під вартою з розрахунку один день тримання під вартою двом дням позбавлення волі, починаючи з 01 жовтня 2014 року до 20 грудня 2014 року, звільнивши його від відбування покарання у виді позбавлення волі, оскільки строк попереднього ув`язнення, відбутий ОСОБА_6 у межах кримінального провадження, перевищує фактично призначене йому основне покарання.
Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

В решті вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Вирок суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 набирає законної сили з дня його проголошення.

На судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_6 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді

________________ _________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4