ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1017/16-к
Провадження № 1-кп/210/140/17

"25" січня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання : ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг обвинувальний акт в кримінальному провадженні за № 0000429 від 15 липня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 України

ВСТАНОВИВ:
До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з додатками відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 органами досудового слідства підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого відповідно за ч. 1 ст. 366 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження.

Захисником обвинуваченої - адвокатом ОСОБА_5 , заявлено клопотання про повернення обвинувального акту, вмотивоване тим, що ухвалою судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_6 обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 повертався прокурору для усунення недоліків. Однак, незважаючи на ті обставини, що ухвала про повернення обвинувального акту набула чинності, прокурором лише частково усунуто недоліки, на які вказував суд, однак в направленому до суду обвинувального кту прокурорм не висунуто звинувачення, а лише викладено фактичні обставини, які орган досудового розслідування вважає встановленими, що є порушенням ст. 291 КПК України.

Обвинувачена думку свого захисника підтримала.

Прокурор при вирішенні питання про повернення обвинувального акту покладався на розсуд суду, та зазначив, що вимоги ухвали про повернення обвинувального акту виконані частково, та після повернення обвинувального акту було складено новий обвинувальний акт, який скеровано до суду.

Вивчивши обвинувальний акт, заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно положень ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Суд, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, приходить до висновку про те, що доводи захисника про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, а також щодо посилань захисника на порушення права на захист, знайшли своє підтвердження, виходячи з наступного.

З обвинувального акту вбачається, що при його складанні прокурором не було дотримано вимог ст.291 ч.2 п.5 КПК України, оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не містить належним чином сформульованого обвинувачення. При цьому, в ньому відображено сутність повідомлення про підозру, а саме фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, та наявна вказівка на те, що своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.

При цьому, обвинувачення, яке за своїм змістом та сутністю не є ані повідомленням про підозру, та співпадає з фактичними обставинами, не пред`являється ОСОБА_4 , що свідчить про відсутність обвинувачення.

Суд вважає, що в обвинувальному акті від 09 серпня 2016 року фактично викладена підозра про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 ч.1 КК України. Такі відомості, відповідно до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_4 , за цим процесуальним рішенням, має статус підозрюваної, а не обвинуваченої.
Вказане порушення в подальшому є перешкодою для ухвалення будь-якого судового рішення, та може послугувати підставою для скасування вироку суду.
Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Всупереч вказаній нормі кримінального процесуального закону, обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 не містить формулювання обвинувачення, яке інкримінується їй і від якого вона буду мати змогу захищатись в суді, тому обвинувальний акт слід доповнити формулюванням обвинувачення в обвинувальному акті.

В даному обвинувальному акті міститься викладені лише фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, суд зауважує, що повідомлення про підозру, так само як і виклад фактичних обставин не може одночасно вважатись й формулюванням обвинувачення.

Судв звертає увагу, що відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення. Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п. (а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню, нелогічного та неконкретного обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, порушує право обвинуваченого на захист, та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження, про що також констатується і в рішеннях Європейського суду з прав людини «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року, рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» №9783/82 (п. 79), на які правильно послався і суд першої інстанції.

З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_4 .
При цьому, як встановлено під час підготовчого судового засідання, та не спростовано прокурором, що обвинувальний акт з цих мотивів вже повертався прокурору, однак при складанні нового обвинувального акту не враховано та не усунуто такий недолік, та обвинувачення не сформоване.
Крім того, вказівки в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, є безпідставним, оскільки обвинувачення висунуте не було у встановленому законом порядку та не міститься в самому обвинувальному акті. Більш того, така вказівка в обвинувальному акті є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини як засади кримінального провадження, передбаченої ст. 17 КПК України, яка випливає зі ст.ст. 62, 129 п. 3 Конституції України, п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, п. 2 ст. 14 Міжнародного акту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18 грудня 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Із врахуванням викладеного суд вважає, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченої, в тому числі і право на захист, а ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнане незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вищенаведені порушення є істотними та такими, що унеможливлюють вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, суперечить п. 2 ст. 291 КПК України, а тому суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 109, 110, 111, 176-178, 181, 183, 184, 290, 291, 369-372, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 липня 2015 року за № 0000429 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України - повернути до прокуратури Дніпропетровської області для усунення недоліків.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала в частині повернення обвинувального акту може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали сладений 25 січня 2017 року та проголошений 25 січня 2017 року о 12год.20хвилин.

Суддя: ОСОБА_1