У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2017 року смт Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі головуючого ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , законного представника потерпілого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000066 від 01.03.2017 року, відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

31.03.2017 року до суду надійшов обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Після оголошення обвинувального акту, суд оголосив заяви потерпілих по справі, які прохають провадження по справі закрити, оскільки не мають претензій до обвинуваченого та є його родичами.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 при вирішенні питання про закриття кримінального провадження поклався на розсуд суду.

Потерпілі ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 при вирішенні питання про закриття провадження по справі поклались на розсуд суду.

Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянувши обвинувальний акт, прийшов до слідуючого висновку.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, а також закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до п.7 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Пунктом 3 частини 1 ст. 477 КПК визначено, що кримінальне провадження за ч.3 ст. 186 КК України у якому обвинувачується ОСОБА_7 являється приватним обвинуваченням, якщо злочин вчинено чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого, або якщо вони вчинені особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.
Не звертаючись до аналізу підстав для закриття кримінального провадження, суд звернув свою увагу на зміст обвинувального акту, який має відповідати нижчезазначеним нормам закону.
Відповідно до норм ч.1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Частиною 2 даної статті передбачено, що обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Суд вважає, що обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, а пред`явлене обвинувачення є неконкретним, зокрема в ньому не розкрито суб`єктивної та об`єктивної сторони складу злочину, не відображено, які конкретні дії складають об`єктивну та суб`єктивну сторону складу злочину, який інкримінується ОСОБА_7 та причинний зв`язок з настанням наслідків.
Всупереч вищевказаній нормі ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить повних даних на потерпілих від вказаного злочину. Так, зазначено, що потерпілими від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_8 , анкетні дані якої не відповідають тим анкетним даним, які має вона та які вказала у судовому засіданні ( на даний час прізвище вказаної особи ОСОБА_6 , 1966 року народження). Поза увагою слідчого залишилось вчинення неправомірних дій відносно ОСОБА_9 , щодо якого не вказано відомостей, що він також є потерпілим від злочину передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, оскільки у результаті злочинних дій отримав тілесні ушкодження. 04.04.2017 року через канцелярію суду було подано заяву від імені ОСОБА_9 в якій він вказує, що є потерпілим по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 за ч.3 ст. 186 КК України та просить закрити кримінальне провадження (зміст заяви свідчить, що йому відомо як номер кримінального провадження так і дата його внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань). У даній заяві він вказує, що є відносно обвинуваченого двоюрідним братом. Чому слідчий не зазначив в обвинувальному акті вказану особу у якості потерпілого для суду є незрозумілим. Вказані недоліки є порушенням п.3 ч.1 ст. 291 КПК України.

Згідно п.5 ч.1 ст. 291 КПК України слідчий та прокурор повинні викласти фактичні обставини кримінального правопорушення, зазначити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

За змістом обвинувального акту вказано, що ОСОБА_7 через не замкнені на замок вхідні двері зайшов до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 де наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_9 не вказавши при цьому мети таких дій та кому належить вказаний житловий будинок. Потім в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_7 відкрито заволодів мобільним телефоном та ноутбуком, при цьому не вказавши яким чином відбувалось заволодіння вказаними речами, де вони знаходились ( у руках потерпілих, у якійсь з кімнат чи таке інше). Зазначаючи, що ОСОБА_7 зайшов до будинку через не замкнуті двері є незрозумілим питання, яким чином він проникав у житло, які перешкоди він при цьому здолав коли зайшов до будинку у якому, згідно анкетних даних зазначених в обвинувальному акті, проживали потерпілі, якими є його мати ОСОБА_6 та брат ОСОБА_4 .

Оцінка викраденого майна, відповідно до змісту обвинувального акту, здійснена не відповідним експертом, а спеціалістом, який склав висновок про вартість майна, що суперечить ч.1 ст. 242 КПК України.

Зазначаючи в обвинувальному акті, що злочин вчинено відносно ОСОБА_10 , слідчим не звернуто увагу, що він є малолітньою особою (2006 року народження), а відповідно до ст. 67 КК України обтяжуючою вину обставиною є вчинення злочину щодо малолітнього ( за змістом п.11 ч.1 ст.3 КПК України особа віком 11 років є малолітньою).

Крім того, зазначаючи в обвинувальному акті час вчинення злочину, як 05-00 год. слідчим не відображено чи спав у даний час ОСОБА_9 , якщо так, то слід піддати сумніву вірність кваліфікації. Якщо не спав, то саме з яких причин ОСОБА_7 завдав останньому тілесних ушкоджень.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування вказано, що 01.03.2017 року по справі призначено прокурора, яким є ОСОБА_11 . Вказаний прокурор залучав законного представника потерпілого ОСОБА_12 . Згідно постанови про призначення групи прокурорів від 06.02.2017 року вказано, що по справі процесуальними прокурорами є ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , але на дату винесення вказаної постанови, кримінального провадження №0000066 від 01.03.2017 року ще не існувало. Таким чином, суду не надано належних документів, які підтверджують повноваження прокурора по вказаному кримінальному провадженню.

Вказані недоліки обвинувального акту та отримані дані у ході його розгляду у суді, є суттєвими та такими, що перешкоджають призначити справу до розгляду по суті чи під час підготовчого засідання прийняти рішення стосовно закриття кримінального провадження. Обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, що вказані судом. З урахуванням того, що суду не надано належної постанови про процесуального прокурора, суд вважає за необхідне обвинувальний акт повернути прокурору, який вказаний у реєстрі матеріалів досудового розслідування, тобто процесуальному прокурору Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_11 .

Керуючись ч.1, 2 ст. 291, ч.3 ст.314, КПК України, -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт складений відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 186 КК України повернути процесуальному прокурору Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_11 для усунення виявлених порушень.

Ухвала щодо повернення обвинувального акту прокурору підлягає оскарженню до апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1