АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/314/17 Справа № 711/8401/16-к Категорія: ч.2 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.02.2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Донецьк Ростовської області, РФ, громадянин України, українець, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, останній раз:

- 21.06.2016 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 , ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на 3 роки позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу змінено із застави на тримання під вартою.

Строк перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 з дати затримання по даному кримінальному провадженню з 22.02.2017 р. по день набрання вироку законної сили підлягає зарахуванню у строк відбутого покарання у співвідношенні 1 день попереднього ув`язнення до 2 днів позбавлення волі згідно з ч.5 ст. 72 КК України.

Постановлено стягнути в дохід держави заставу в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 29000 грн., які були сплачені заставодавцем ОСОБА_9 .

Вирок від 21.06.2016 р. Придніпровського районного суду м. Черкаси , яким ОСОБА_8 засуджений до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки та вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.02.2017 року щодо ОСОБА_8 - виконувати самостійно.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

в с т а н о в и л а :
Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він, будучи раніше судимим на шлях виправлення не став та повторно, 28.02.2016 року, близько 10 години 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Наша Ряба», розташованого на перехресті вул. Добровольського та Гоголя у м. Черкаси, біля будинку №581 по вул. Гоголя в м. Черкаси, упевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, шляхом вільного доступу умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, з шухляди торгового прилавку викрав грошові кошти в сумі 3038 грн., після чого, з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим заподіяв ФОП ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_8 , 27.05.2016 близько 13 години 35 хвилин, перебуваючи на території «Фермерського ринку» по вул. Смілянська, 144 в м. Черкаси, зайшов в приміщення магазину «Наша ряба», упевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, шляхом вільного доступу умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, повторно, протиправно з шухляди торгового прилавку викрав грошові кошти в сумі 895 грн., чим спричинив ФОП ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.

Також, ОСОБА_8 , 01.06.2016 року приблизно о 13 годині, перебуваючи на ринку «Ярославський», що розташований по вул. Ярославська, 11 у м.Черкаси, зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де перебуваючи поблизу каси вказаного магазину, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, шляхом вільного доступу умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, повторно, викрав з каси грошові кошти в сумі 2200 грн., чим спричинив ФОП ОСОБА_12 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_8 , 09.06.2016 року, близько 13 години 33 хвилин, перебуваючи на ринку «Сєдова», що розташований по АДРЕСА_3 , зайшов до магазину промислових товарів, де упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, шляхом вільного доступу умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, повторно, протиправно викрав з шухляди торгового прилавку грошові кошти в сумі 900 грн., чим заподіяв ФОП ОСОБА_13 матеріальної шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого, просив вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити покарання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з іспитовим строком по сукупності покарань з врахуванням вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.06.2016 року визначити до відбуття покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з іспитовим стоком для виконання вироку 3 роки згідно ст. 75 КК України. При цьому просить повернути заставу в сумі 29000 грн. заставодавцю ОСОБА_9 . В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що суду першої інстанції з врахуванням особи обвинуваченого, обставин скоєного, наявних пом`якшуючих обставин визнання вини, щирого каяння, співпраці з органами слідства та суду, відсутність претензій з боку потерпілих, їх заяв про призначення мінімального покарання, наявність на утриманні малолітньої дитини, вправі був призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань -. покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.. 75 КК України звільнити останнього від його відбування з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Також вважає, що ОСОБА_8 не порушував умови запобіжного заходу у виді застави, а тому підстав для її звернення дохід держави відсутні.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_7 , який частково підтримав власну апеляційну скаргу, просив вирок суду змінити в частині призначеного ОСОБА_8 покарання , застосувавши вимоги ст.. 75 КК України та звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, та повернути заставу заставодавцю ОСОБА_9 ; думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали провадження, переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за які він засуджений, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на доказах, досліджених судом в порядку ст.. 349 КПК України, та ніким не оспорюється.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України є вірною.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 районний суд достатньо виконав вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, які відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, характеризується негативно, перебуває на спеціальному обліку, пом`якшуючих покарання обставин: щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обтяжуючих покарання обставин , і обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, у виді реального позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі, відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги його захисника ОСОБА_7 та призначення покарання з застосуванням вимог ст. 75 КК України, як того просить останній у своїй апеляції, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, знову вчинив ряд аналогічних умисних корисливих злочинів проти власності, які відносяться до категорії середньої тяжкості, в період судового розгляду Придніпровським районним судом м. Черкаси кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України , до винесення вироку щодо нього за скоєння вказаних злочинів ( 21.06.2016 р.), що свідчить про його схильність до скоєння кримінальних правопорушень.

Доводи захисника ОСОБА_7 про неврахування судом першої інстанції при призначенні покарання наявності на утриманні обвинуваченого ОСОБА_8 малолітньої дитини, є необгрунтованими, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні підтверджуючі вказаний факт дані, а обвинуваченим та його захисником не надано підтверджуючих цього документів. При цьому, наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 на утриманні дитини жодним чином не впливає на призначене судом першої інстанції покарання.

Посилання захисника на безпідставність звернення в дохід держави застави в розмірі 29000 грн., яка була сплачена заставодавцем ОСОБА_9 на думку колегії суддів є необґрунтованим..

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України у разі якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або порушив інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

З матеріалів провадження вбачається, що 24.01.2017 року обвинувачений ОСОБА_8 без поважних причин не з`явився за викликом до суду, про причини неявки суд не повідомив, тобто порушив покладені на нього обов`язки при застосуванні запобіжного заходу у виді застави. Крім того, ухвалою слідчого судді від 16.02.2017 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні, та цього ж дня оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, що також свідчить про порушення ОСОБА_8 обов`язів, покладених на нього при застосуванні запобіжного заходу у виді застави.

Колегія суддів вважає, що правові підстави для повернення заставодавцю ОСОБА_9 застави в сумі 29000 грн., - відсутні.

Апеляційні вимоги захисника ОСОБА_7 щодо зміни вироку суду та призначення покарання ОСОБА_8 за сукупністю покарань з врахуванням вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.06.2016 року, яким ОСОБА_8 засуджений до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, та визначення йому до відбуття покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з іспитовим стоком на 3 роки згідно ст. 75 КК України - суперечать вимогам діючого КПК України , тому задоволенню не підлягають.

Позиція районного суду щодо самостійного виконання вироків Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.06.2016 р. та 22.02.2017 року відносно ОСОБА_8 є вірною та узгоджується з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання»

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, які б слугували підставою для скасування чи зміни вироку суду, не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлений щодо ОСОБА_8 вирок є законним і обґрунтованим, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Керуючись ст. 404, ч.1 п.1 ст. 407, ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2017 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :