Справа № 738/2221/16-к
№ провадження 1-в/738/28/2017
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4 ,
представника установи ОСОБА_5
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з Менською виправною колонією № 91 спiльне подання адмiнiстрацiї Менської виправної колонії УДПтСУ в Чернігівській області № 91 та спостережної комiсiї Менської районної державної адмiнiстрацiї Чернігівської області про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі засудженому ОСОБА_4 ,
В С Т А H О В И В:
Адмiнiстрацiя Менської виправної колонії УДПтСУ в Чернігівській області №91 та спостережна комісія Менської райдержадмiнiстрацiї подали до суду спільне подання про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі, засудженому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що засуджений став на шлях виправлення, при цьому відбув 1/2 частину призначеного строку покарання, за час відбування покарання стягнень не має.

Представник установи в судовому засіданні подання підтримав, наполягав на його задоволенні.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку щодо недоцільності застосування до засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме обмеженням волі, оскільки сам засуджений проти цього заперечує.

Представник спостережної комісії Менської райдержадміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення представника установи, засудженого враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали подання, вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні спiльного подання Менської виправної колонії УДПтСУ в Чернігівській області № 91 та спостережної комiсiї Менської райдержадмiнiстрацiї, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 04.04.2014 року за ч. 2 ст. 332 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією засобу вчинення злочину, без позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 14.11.2013 року за ч. 3 ст. 286 КК України у виді 6 років позбавлення волі і остаточно призначено покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією засобів вчинення злочину, без позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю, з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 3 роки.

Згідно ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 02.02.2016 року в строк покарання зараховано термін попереднього ув`язнення з 04.02.2014 по 05.05.2014.

Строк відбування покарання засудженому обчислюється з 04.02.2014 року.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбула покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Частиною третьою статті 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Ставлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування у виправній трудовій колонії, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 дійсно відбув 1/2 частину призначеного строку покарання та став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка, ставлення до праці та до персоналу виправної колонії.

Однак, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Суд виходить з того, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є законним інтересом засудженого, а не адміністрації виправного закладу, а тому суд має право замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, але в цей же час суд не пов`язаний представленими доказами і повинен приймати до уваги думку самого засудженого.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що доводи засудженого ОСОБА_4 про погіршення його становища є слушними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні спільного подання Менської виправної колонії УДПтСУ в Чернігівській області № 91 та спостережної комiсiї Менської райдержадмiнiстрацiї про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, а саме обмеженням волі, засудженому ОСОБА_4 .

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
В задоволенні спiльного подання адмiнiстрацiї Менської виправної колонії УДПтСУ в Чернігівській області № 91 та спостережної комiсiї Менської районної державної адмiнiстрацiї Чернігівської області про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі засудженому ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1